Справа №
22-238-2007р.                        Головуючий в 1 інстанції:
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

13 лютого 2007 року                                                                                           м.Рівне

Колегія суддів
судової палати  в цивільних справах
апеляційного суду Рівненської області у складі:

Головуючого судді: Василевича B.C. суддів: Демянчук
СВ., Гордійчук
CO. при
секретарі: Чалій Н.О.

з участю преедставника позивача,
відповідача, розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рокитнівського районного суду
Рівненської області від 12
грудня 2006 року по
цивільній справі за позовом військової частини А 1225 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу).

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила: Рішенням
Рокитнівського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2006 року позов
військової частини А 1225
до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу) задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь військової частини А 1225
м. Київ вул. Електриків, 33
шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу)
в сумі 12 868 грн. 94 коп. та витрати
по сплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 186
грн. 12 коп..

Стягнуто з
ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн..

Не погодившись з
рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що рішення суду не
відповідає дійсним обставинам справи і вимогам закону.

Вказує, що суд
першої інстанції при розгляді даної справи допустив порушення норм
цивільно-процесуального закону, тобто неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи та, як наслідок, зробив висновки, невідповідні обставинам
справи, не врахував його матеріальне становище.

Просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення
Рокитнівського районного суду від 12
грудня 2006 року
у   справі за позовом військової частини
А 1225 до нього
про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в
порядку регресу) в сумі 12868
грн. 94 коп.
скасувати і постановити нове рішення, яким зменшити розмір відшкодування шкоди
з урахуванням його матеріального становища.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі.

Представник
військової частини А 1225
апеляційну скаргу не визнав, вважає висновки суду першої інстанції
правильними. Просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

Перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції,
правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги
військової частини А 1225, дійшов висновку, що відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК
України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Щодо даного
висновку ,суд першої інстанції навів відповідні мотиви і докази, з якими
погоджується і апеляційна інстанція.

Зазначений    висновок суду узгоджується з нормами
визначеними "Положенням   про   матеріальну
відповідальність
військовослужбовців   за шкоду,
заподіяну державі "   затверджену Постановою   Верховної      Ради України від 23.06.1995 року з
подальшими змінами.

Так, відповідно до п.7 розділу 1
передбачається, що військовослужбовці і призвані на збори
військовозобов"язані у разі заподіяння з їх вини третім особам шкоди, яку
було відшкодовано відповідно до чинного законодавства військовою частиною,
зобов"язані відшкодувати її військовій частині у порядку, передбаченому
цим Положенням та цивільним законодавством України.

Разом з тим, ст.
1193 ЦК України передбачає урахування матеріального становища фізичної особи,
яка завдала шкоду шляхом зменшення розміру стягуваної шкоди.

Таким чином
заслуговують до уваги доводи відповідача про зменшення розміру відшкодування
шкоди з врахуванням матеріального становища ОСОБА_1.

При таких обставинах, колегія суддів враховуючи, що
відповідач має на утриманні малолітню дитину, не працює через неможливість
працевлаштування в сільській місцевості, його дружина також не працює з цих же
причин, ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи,
а тому, сукупність вказаних обставин на думку колегії суддів дають підстави для
зменшення розміру відшкодування шкоди в порядку   регресу
на користь в / ч   А 1225
до суми 2000 грн.,   що буде відповідати засадам виваженості та
справедливості. Рішення за вказаних обставин підлягає зміні.

Підлягає зміні і рішення в частині визначених судом судових витрат.
Оскільки ОСОБА_1 є громадянином, який потерпів від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, тому він звільняється від сплати
судового збору, тому підлягає виключення з резолютивної чистини рішення
вказівка про стягнення з останнього 186 грн. 12 коп.

Керуючись ст.ст. 1191,1193,п.7 р.1, п.31 4 р. "Положенням про

матеріальну відповідальність військовослужбовців
за шкоду, заподіяну

державі"   затверджену Постановою
Верховної      Ради     України                        від

23.06.1995 року з подальшими змінами ,    ст.ст. 303, 307, 309,
313-314 ЦПК України, колегія
суддів,-

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2006 року змінити, зменшивши розмір
стягнутої матеріальної шкоди з 12
868 грн. 94 коп. до 2000 / двох тисяч/ грн.
00 коп.

Виключити з резолютивної частини
рішення вказівку про стягнення з ОСОБА_1 186 грн. 12 коп. судових витрат.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним чинності.

Головуючий суддя