АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-136
/ 07                          Головуючий у 1-й інстанції: Скользнєва Н.Г.
Суддя-доповідач:                       Ломейко В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 січня 2007 року                                                                          м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого:                          Ломейка В.О.

Суддів:                                     Подліянової Г.С.

Бабак A.M.,

При секретарі:                                          Степановій Н.О.

розглянула у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від
27 жовтня 2006 року в справі за позовом Запорізької обласної кредитної спілки
„Довіра" до ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору та стягнення
заборгованості по кредитному договору,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2004 року Запорізька обласна кредитна спілка „Довіра"
звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що 31 жовтня 2003 року між ЗОСК
„Довіра" та відповідачем був укладений кредитний договір  НОМЕР_1. Згідно п.1 кредитного договору
позивач надав кредит відповідачу в розмірі 14 000 грн. строком на один місяць,
тобто до 30 листопада 2003 року, в свою
чергу відповідач зобов'язався повернути кредит на протязі вказаного строку та виплачувати проценти за користування
кредитом 3 % щомісячно наперед від залишку суми неповернутого кредиту. Проте,
відповідач в добровільному порядку кредит та проценти не повернув.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути з
відповідача на його користь заборгованість за кредитним в сумі 14 000 грн.,
процентам за користування кредитом в сумі 5880 грн., штраф в розмірі 5880 грн.,
а всього 25760 грн. та стягнути суму сплаченого позивачем державного мита.

В судовому засіданні 27.10.2006 року представник позивача уточнили позовні
вимоги і просили суд розірвати кредитний договір НОМЕР_1 від 31.10.2003 року
укладений між ОСОБА_1 та ЗОСК
„Довіра", стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 25 760
грн., а саме: 14 000 грн.- основна заборгованість (сума непогашеного кредиту),
11 760 грн. - проценти за користування кредитом та судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 27 жовтня 2006 року
позовні вимоги Запорізької обласної кредитної спілки
„Довіра" задоволено.

Розірвано
кредитний договір  НОМЕР_1 від 31 жовтня
2003 року, укладений між ОСОБА_1
та ЗОСК „Довіра".

2

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Запорізької обласної кредитної

спілки „Довіра" заборгованість
за кредитним договором в сумі 14 000 грн., проценти за користування кредитом в сумі 11 760 грн. і виплати по сплаті судового збору
в розмірі 257 грн. 60 коп., а всього 26017 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення як таке, що не відповідає дійсним обставинам справи, ухвалено з порушенням норм
процесуального права, та відмовити Запорізькій обласній кредитній спілці
„Довіра" в задоволенні позовних вимог. Дослідивши обставини справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ст..308 ЦПК України, апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правільне по суті
і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань. З матеріалів справи видно, що 31 жовтня 2003 року
між ЗОКС „Довіра" та відповідачем був
укладений кредитний договір НОМЕР_1. Згідно п.1 кредитного договору позивач
надав кредит відповідачу в розмірі
14 000 грн. строком на один місяць, тобто до 30 листопада 2003 року, в свою чергу відповідач, отримавши кредит, зобов'язався
повернути його на протязі вказаного строку та виплачувати 3 % проценти за користування кредитом щомісячно наперед від
залишку суми неповернутого кредиту. Відповідно
до змісту ст.161 ЦК України 1963р., та ст.526 ЦК України, зобов*язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Оскільки ОСОБА_1, в добровільному порядку кредит та
проценти в визначений кредитним договором термін не повернув,
то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правільно дійшов висновку про задоволення позову Запорізької обласної
кредитної спілки „Довіра", так як одностороння
відмова від зобов*язання або одностороння зміна його умов не допускається
згідно ст.. 162 ЦК України 1963 р., ст..525 ЦК України. Доводи апеляційної скарги про відсутність коштів у відповідача
на проведення судово-почеркознавчої експертизи
документів, згідно яких отримано кредит, призначеної за клопотанням
ОСОБА_1, судом першої інстанції - бездоказові.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України, відповідач повинен довести за
допомогою належних та допустимих доказів,, з
урахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України зазначені ним обставини. Крім того, кредитний договір НОМЕР_1 від 31 жовтня
2003 року, укладений між ОСОБА_1 та
ЗОСК „Довіра", ОСОБА_1, не оскаржив на теперішній час. Та обставина, що після ухвалення рішення судом
першої інстанції, не на користь відповідача,
у відповідача появились кошти і він згоден на проведення судово-почеркознавчої експертизи, не приймається, так як відповідно до
ч.З ст.27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов*язані добросовісно здійснювати свої процесуальні
права і виконувати процесуальні обов*язки.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої
інстанції, а тому не заслуговують на увагу.

Враховуючи,   що   суд
першої   інстанції   ухвалив
рішення   з   додержанням
норм

матеріального Г процесуального права колегія суддів вважає, що підстав
для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.209,218,
303,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 27 жовтня 2006 року по цій справі -
залишити без змін.

Ухвала набирає
чинності негайно, проте може бути оскаржена до Верховного Суду

-України протягом двох місяців.