У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 вересня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І., Барсукової В.М.,

Гуменюка В.І., Косенка В.Й.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2,
треті особи: відділ державної виконавчої служби Соснівського районного
управління юстиції м. Черкас, орган опіки та піклування Соснівського району м.
Черкас, про зміну способу і порядку виконання рішення, за касаційними
скаргами прокурора м. Черкас і ОСОБА_1на ухвалу  колегії суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
області від 8 листопада 2005 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2003 року ОСОБА_2 звернувся в суд у порядку
статей 374, 375 ЦК УРСР із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу, посилаючись
на те, що остання в грудні 2000 року та в серпні 2001 року позичила в нього 20
000 гривень і                 40 000
гривень відповідно, які зобов'язалася повернути до 7 лютого та 10 грудня 2001
року. Оскільки ОСОБА_1 у визначений термін кошти не повернула та ухиляється від
повернення боргу, позивач просив задовольнити його вимоги.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 9
квітня 2003 року в порядку забезпечення позову накладено арешт і заборонено
проводити будь-які дії по відчуженню будинку з надвірними будівлями,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який належить на праві власності ОСОБА_1,
та інше належне їй майно.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкас від 20
листопада 2003 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення боргу. Постановлено стягнути з відповідачки на користь позивача 40
000 гривень боргу.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
області від 9 березня 2004 року вказане рішення місцевого суду
скасовано, позов задоволено. Постановлено стягнути з відповідачки на користь
позивача 60 000 гривень боргу.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Черкаської  області від
24 листопада 2004 року відмовлено в задоволенні заяви державного виконавця
відділу державної виконавчої служби Соснівського районного управління юстиції
м. Черкас про надання розстрочки виконання рішення апеляційного суду від 9
березня 2004 року у зв'язку з важким матеріальним становищем боржниці.

У грудні 2004 року
ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку статті 351 ЦПК України (1963 року),
статей 7, 30, 67 Закону України “Про виконавче провадження” і статті 18 Закону
України “Про охорону дитинства” із заявою про зміну способу виконання рішення
суду, посилаючись на те, що при реалізації будинку будуть порушені законні
права її неповнолітньої дитини. Просила встановити спосіб виконання рішення
суду апеляційної інстанції від 9 березня 2004 року шляхом звернення стягнення
на її заробітну плату.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 29
червня 2005 року  державному виконавцю
відділу державної виконавчої служби Соснівського районного управління юстиції
м. Черкас заборонено проводити дії по реалізації будинку з надвірними
будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який належить на праві власності
ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2 до вирішення справи по суті.

У серпні 2005 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
аналогічною заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Ухвалою
Соснівського районного суду м. Черкас від 20 вересня 2005 року державному
виконавцю відділу державної виконавчої служби Соснівського районного управління
юстиції м. Черкас заборонено проводити дії по реалізації будинку з надвірними
будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який належить на праві власності
ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2 і зупинено виконавче провадження по виконанню
рішення суду до вирішення справи по суті.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Черкаської  області від
8 листопада 2005 року вказану ухвалу місцевого суду від              20 вересня 2005 року скасовано, у
задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу й порядку виконання рішення суду
відмовлено.

ОСОБА_1 і прокурор м. Черкас звернулися до Верховного
Суду України з касаційними скаргами, в яких просять скасувати ухвалу суду
апеляційної інстанції й направити справу на новий розгляд до суду першої
інстанції з підстав порушення судом норм процесуального права, зокрема: статей
62, 292, 303, 313, 373 ЦПК України (1963 року).

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, а постановлена ухвала
суду апеляційної інстанції зміні в її мотивувальній частині з таких підстав.

Скасовуючи ухвалу місцевого суду та відмовляючи в задоволенні заяви
боржниці ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення про стягнення на
користь ОСОБА_2 60 000 гривень боргу, апеляційний суд керувався правилами ст.
152 ЦПК України, яка регулює питання забезпечення позову, а не вимогами ст. 373
ЦПК України, яка регулює питання підстав зміни чи встановлення способу і
порядку виконання рішення.

Оскільки в стадії виконання рішення не встановлені
обставини, що утруднюють виконання рішення апеляційного суду, а зазначені в
заяві боржниці обставини не є винятковими, як того вимагає зміст ст. 373 ЦПК
України, то ухвала суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні заяви
боржниці є обґрунтованою, не дивлячись на те, що підстави сформульовані
помилково.

Керуючись ч. 3 ст. 342
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційні скарги прокурора м. Черкас і
ОСОБА_1задовольнити частково.

Мотивувальну частину ухвали колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 8 листопада 2005
року змінити, пославшись на ст. 373 ЦПК України як підставу відмови в
задоволенні заяви боржниці, а в решті  -
ухвалу залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.І. Гуменюк

В.Й. Косенко