У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

4 липня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у
складі:

Головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Пшонки М.П.,

Лихути Л.М.,

Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1, поданим в інтересах ОСОБА_2, до Чернігівської
митниці, Державної податкової інспекції у м. Чернігові, Державної виконавчої
служби у Новозаводському районі м. Чернігова, Міністерства фінансів України,
Державного казначейства України про відшкодування майнової та моральної шкоди
за касаційними скаргами Чернігівської митниці та заступника прокурора
Чернігівської області на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова
від 14 листопада 2006 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області
від 23 січня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд в інтересах      ОСОБА_2 з позовом до Чернігівської
митниці, Державної податкової інспекції у м. Чернігові, Державної виконавчої
служби у Новозаводському районі
м. Чернігова, Міністерства фінансів України та Державного казначейства
України про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконним
притягненням до адміністративної відповідальності. Позивач зазначав, що
постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 листопада 2004
року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого
ст. 340 МК України, та до неї застосовано захід адміністративного стягнення у
вигляді конфіскації майна, що було безпосереднім предметом порушення митних
правил, на суму 31 433 грн. Оскільки в подальшому зазначена постанова була
скасована і постановою Новозаводського районного суду                м. Чернігова від 19 квітня 2006
року провадження в справі закрито за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу
правопорушення, передбаченого ст. 340 МК України, з поверненням конфіскованого
майна, а те вже було реалізоване, позивач просив стягнути з Чернігівської
митниці та Державної виконавчої служби у Новозаводському районі м. Чернігова на
користь ОСОБА_2 31 433 грн. вартості незаконно конфіскованого в неї майна та 5
000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 листопада 2006
року позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету на користь
ОСОБА_2 31 433 грн. майнової та 1 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 23 січня 2007 року
зазначене рішення частково змінено, розмір стягнення майнової шкоди визначено
20 620 грн. 05 коп. В решті рішення залишено без змін.

В касаційних скаргах Чернігівська митниця та заступник прокурора
Чернігівської області, який подав скаргу в інтересах держави, просять скасувати
рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення,
посилаючись на їх необгрунтованість та порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційні скарги до задоволення не підлягають.

Відповідно до ч. 7 ст. 1176 ЦК України порядок відшкодування шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання,
попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, встановлюється
законом.

Згідно з п. 2 ст. 1 та п. 2 ст. 3
Закону України “Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду”
шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконної конфіскації майна,
відшкодовується шляхом його повернення в натурі.

Ст. 4 зазначеного Закону, ч. 3 ст. 392 Митного кодексу України та п. 18
Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що
переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1998 року № 1340 встановлюють, що в
разі неможливості повернення конфіскованого майна в натурі відшкодовується його
вартість за вирахуванням сум належних податків і зборів за ставками, що діяли
на день конфіскації.

Судом встановлено, що постановою Новозаводського районного суду             м. Чернігова від 16 листопада 2004
року ОСОБА_2 визнано винною у незаявленні за встановленою формою точних відомостей
(наявності, найменування або назви, кількості тощо) про товари, які підлягають
обов”язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України,
тобто недекларуванні товарів - порушенні митних правил, передбаченому ст. 340
МК України, і до неї застосовано захід адміністративного стягнення у вигляді
конфіскації зазначених товарів вартістю 31 433 грн.

Постановою Першого заступника Голови Верховного Суду України від 24 березня
2006 року зазначену постанову скасовано, а справу направлено на новий розгляд
до місцевого суду.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19 квітня 2006
року провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 закрито
у зв”язку з відсутністю в її діях зазначеного правопорушення, а конфісковані
товари постановлено повернути ОСОБА_2

Однак, як також встановлено судом, конфісковані у ОСОБА_2 товари повернути
їй не надалось можливим, оскільки 30 червня 2005 року вони були реалізовані
Державною виконавчою службою у Новозаводському районі                 м. Чернігова в порядку
виконання судового рішення.

Повно з”ясувавши обставини, що мають значення для справи, апеляційний суд
правильно застосував норми матеріального права та ухвалив рішення про стягнення
з Державного бюджету України через органи Державного казначейства України
вартості незаконно конфіскованого у ОСОБА_2 майна за вирахуванням сум належних
податків і зборів.

Посилання в касаційних скаргах Чернігівської митниці та заступника
прокурора Чернігівської області на порушення судом ст. 35 Закону України “Про
Державний бюджет України на 2006 рік” та ст. 33 Закону України “Про Державний
бюджет України на 2007 рік”, відповідно до яких списання коштів з бюджету за
рішенням судів щодо відшкодування вартості конфіскованого майна, що перейшло у
власність держави, здійснюється у розмірах сум коштів, що надійшли до бюджету
від реалізації цього майна, не заслуговує на увагу, оскільки товари були
незаконно конфісковані у ОСОБА_2 в 2004 році, а за загальним правилом дії
законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції
України) Закони України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” та “Про
Державний бюджет України на 2007 рік” не мають зворотної дії в часі і не
поширюються на спірні правовідносини.

Таким чином, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права,
доводи касаційних скарг висновків суду не спростовують, що відповідно до ч. 1
ст. 337 ЦПК України є підставою для відхилення касаційних скарг.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 336, ч. 1 ст. 337, п. 1 ч. 1 ст. 344 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Чернігівської митниці та заступника прокурора
Чернігівської області відхилити і залишити рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 23 січня 2007 року без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Г. Ярема

Судді:
Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

М.П.
Пшонка

Я.М. Романюк