Справа № 2-324/07
РІШЕННЯ (ЗАОЧНЕ)

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

23 берзня 2007р.                    Вільногірський
міський суд Дніпропетровської обл.

у складі:

головуючого                                      судді
Болоніної М.Б.

при секретарі                                              Шараповій
О.О.

за участю
повивача                                     ОСОБА_1.

представника 3
особи                                 ОСОБА_3.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Вільногірську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про усунення перешкод в здійсненні права користування жилим
приміщенням та вселення.

ВСТАНОВИВ:

До суду
звернувся ОСОБА_1. з позовом до ОСОБА_2. про вселення в жиле приміщення у
м.АДРЕСА_1, в якому зазначає, що перебував з відповідачем у зареєстрованому
шлюбі, який розірвано за рішенням суду від ІНФОРМАЦІЯ_1., спірна квартира була
отримана ним у 1990р. на сім'ю, яка складалась з 4 осіб - він, відповідач та 2
їх дітей. Квартира складається з 3 кімнат, не приватизована, належить
територіальній громаді міста. Договір найму жилого приміщення на квартиру не
складався, оскільки будинок на балансі комунального підприємства не перебуває
по теперішній час. Після розірвання шлюбу між сторонами склались вкрай
напружені та неприязні стосунки, внаслідок чого позивач був вимушений тимчасово
запиши™ спірне житло і мешкати у батьків. У жовтні 2006р. він спробував
вселитись до квартири, але відповідач його не впустила, ключів від вхідної
двері не надала, що позбавляє його можливості знаходитись в квартирі та
користуватись нею. Свого інтересу до житла позивач не втратив, продовжує
частково оплачувати комунальні платежі.

Відповідач до
суду двічі не з'явилась, про дату розгляду справи повідомлена належним чином
(ар.с.30,31). У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України та з урахуванням
думки позивача суд визнав за можливе постановления
заочного рішення по справі.

В судовому
засіданні позивач повністю підтримав свій позов, суду також пояснив, що в
спірній квартирі зареєстровані він, відповідач та їх повнолітній син. ОСОБА_4.
Після розлучення з відповідачем між ними часто виникали скандали, спільне житія
було неможливим, тому він з квартири пішов, забрав тільки свої особисті речі, зараз
проживає у батьків. Він неодноразово намагався вселитись до квартири, але
відповідач надала йому ключ тільки від однієї двері, тому він самостійно
потрапити до квартири не може, коли відповідач вдома, то вона йому не відчиняє.
Позивач сплачує комунальні послуги за весь час його непроживання у квартирі за
винятком оплати за світло, телефон та кабельне телебачення, тому що ними не
користується. Він має бажання користувались квартирою, і вважає, що має на це
право. Спиртним він не зловживає, за місцем роботи характеризується позитивно,
ініціатором скандалів з відповідачем не був.

Представник 3
особи - власника спірного житла - проти задоволення позову не заперечувала,
висловила думку про те, що позивач не позбавлений права користуватись спірним
житлом і підлягає вселенню до нього.

Вислухавши
пояснення учасників процесу, показання свідка, дослідивши та оцінивши у
сукупності надані по справі докази, суд доходить до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

2

Згідно ст.ст. 10,11 ЦПК
України суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі
доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позовні вимоги
позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Так, свідок ОСОБА_5., сусід сторін,
показав, що він не чув скандалів між подружжям Рожченко, позивач спиртним не
зловживає.

Згідно ордеру
від ІНФОРМАЦІЯ_2. (ар.с.7) квартира була надана позивачу на сім'ю з 4 осіб --
він, відповідач та 2 їх дітей. Шлюб сторін було розірвано ІНФОРМАЦІЯ_3.
(ар.с.16).

Особовими
рахунками на ім'я позивача (ар.с.13,14,15,33) підтверджується оплата
комунальних платежів, які нараховуються по спірній квартирі, за квітень,
червень, липень, листопад, 2006р., січень, лютий, березень 2007р.

У відповідності
до списку громадян, що зареєстровані у м.АДРЕСА_1(ар.с.19). у спірній квартирі
значаться зареєстрованими сторони та їх син ОСОБА_4., згідно повідомленні КП
«БТІ» (ар.с.21) спірна квартира у власності сторін не перебуває.

За місцем роботи
позивач характеризується позитивно, як це виходить з його виробничої
характеристики (ар.с.32), у стані алкогольного сп'яніння на робочому місці вій
замічений не був.

Згідно пояснень
відповідача у попередньому судовому засіданні (ар.с.22 звор.) вона визнає за
позивачем право користування спірним житлом, але проти його вселення заперечує,
тому що їх відносини унеможливлюють спільне проживання, позивач зловживає
спиртними напоями.

На підставі
вищевикладеного суд доходить до наступних висновків.

У відповідності
до ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, а також особи, які перестали бути
членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні,
мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Судом під час
розгляду справи з пояснень позивача та письмових матеріалів справи встановлено,
що позивач з березня 2006р. у спірному жилому приміщенні не проживає вимушено,
вільного доступу до нього не має через відсутність ключів від однієї з вхідних
дверей, користуватись квартирою за її призначенням відповідач йому перешкоджає.
Заперечення відповідача проти позову ніякими доказами не обґрунтовані, з
позовом про визнання позивача таким, що втратив право користування спірним
жилим приміщенням внаслідок відсутності без поважних причин, вона не
зверталась, при розгляді справи у попередньому засіданні визнала за позивачем
його право користування квартирою. Оплата позивачем комунальних платежів, що
нараховуються по квартирі, свідчить про те. що він інтересу до житла не
втратив.

Таким чином,
позивач має всі права та обов'язки щодо квартири, в тому числі проживати там,
користуватися за її цільовим призначенням, оплачувати квартирні та комунальні
платежі, а відповідач не повинна перешкоджати йому в здійсненні його житлових
прав.

На відшкодуванні
судових витрат за рахунок відповідача позивач не наполягав.

Керуючись
ст.ст.10,11,212,213,215 ЦПК України, ст.64 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до
ОСОБА_2задовольнити.

Вселити
ОСОБА_1до жилого приміщення у м.АДРЕСА_1.

3

Зобов'язати ОСОБА_2надати
ОСОБА_1ключі від вхідної двері зазначеної квартири, не чинити йому перешкод у
здійсненні права користування жилим приміщенням.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Вільногірського
міського суду протягом 10 днів з дня отримання його копії

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційною суду
Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано, або після закінчення строку,
встановленого на подачу апеляційної скарги.

Копію рішення
направити відповідачу ОСОБА_2., яка не була присутня в судовому засіданні, в
порядку ст. 227 ЦПК України.