Справа №22у
2007р.                                                                     Головуючий в 1 інстанції
Категорія 23 Доповідач Лісова Г.Є.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року січня місяця 17 дня
колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого Семиженка Г.В.

Суддів                  Приходько Л.А.

Лісової Г.Є.

при секретарі Драгомарецькій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Новотроїцького районного (місцевого) суду від 1
серпня 2006 р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди

встановила:

7.01.2005 року ОСОБА_1 звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
шкоди в розмірі 4622 грн. 30 коп. та моральної шкоди в розмірі 1700 грн. завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 22 жовтня 2005 року біля 10 години по вул..
Леніна в смт. Ново троїцьке у зв'язку з порушенням
відповідачем, який керував автомобілем ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1,
п. 10.4 Правил дорожнього руху, що стало причиною
зіткнення з належним йому автомобілем ВАЗ 2103 реєстраційний номер
НОМЕР_2.

Справа судом розглядалася повторно.

Рішенням Новотроїцького районного
суду від 1.08.2006 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду
ОСОБА_1 просить його скасувати і направити справу на новий розгляд.

Посилається на те, що постанова про
притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності
за порушення правил дорожнього руху скасована по нереабілітуючих підставах, а
тому не може бути прийнята до уваги. Суд не дав належної оцінки
схемі ДТП, з якої вбачається, що автомобіль відповідача знаходився на зустрічній полосі
руху.

У судовому
засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав з підстав викладених у ній, просить рішення суду скасувати як незаконне і ухвалити нове про
задоволення його позовних вимог.

2

Відповідач та його представник
апеляційну скаргу не визнали, просять її відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до висновку, що її слід задовольнити частково,
рішення суду в частині відмови відшкодування матеріальної шкоди
скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги
ОСОБА_1 в цій частині задовольнити частково.

Відмовляючи в
задоволення позову суд виходив з того, що постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності скасована, а
із схеми огляду місця події неможливо встановити факт порушення відповідачем
правил дорожнього руху, а відтак і його вину в скоєнні ДТП.

Проте з таким висновком суду не
можна погодитись з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
22.10.2005 року біля 10 години по вул.. Леніна в селищі Новотроїцьке
сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зіткнулися автомобілі ВАЗ
2103 державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та ВАЗ 21063
державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2

Протокол про
адміністративне правопорушення був складений працівниками
міліції на ОСОБА_2.

Постановою
судді Новотроїцького районного суду від 2 грудня 2005 року ОСОБА_2 був
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і на нього
було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 гривень.

При повторному розгляді
адміністративної справи 13.04.2006 року провадження у
справі було закрито у зв'язку із закінченням строку накладення
адміністративного стягнення.

Схемою ДТП та показаннями свідка ОСОБА_3 підтверджується, що причиною зіткнення транспортних засобів є порушення
відповідачем ОСОБА_2 п. 10.4 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з
вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди позивачу була завдана шкода у розмірі 1030 грн. 50 коп., що підтверджується наданими позивачем
товарними чеками на придбання деталей, необхідних для відновлення попереднього
стану автомобіля. Роботи по ремонту автомобіля, як пояснив ОСОБА_1 проводилися
безоплатно, а тому стягненню в його користь підлягає 1030 грн. 50 коп. завданої
шкоди та 51 грн. понесених судових витрат.

Колегія суддів
вважає, що не підлягають відшкодуванню понесені позивачем витрати на проведення автотоварознавчої експертизи, оскільки вона не була призначена в установленому законом порядку,
їй не надана оцінка як доказу по справі.

3

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309,314 ЦПК України, ст. ст. 1167,1187, 1188 ЦК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Новотроїцького районного суду в частині відмови відшкодування матеріальної шкоди скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов в цій частині задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_1 1030 грн. 50 коп. на відшкодування
матеріальної шкоди та 51 грн. на відшкодування судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

В решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.