У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2007 року                                                                                   м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Левченка Є.Ф.,
Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом приватного
підприємства “Європа плюс” до ОСОБА_1, акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку “Укрсоцбанк” про визнання недійсним договору купівлі-продажу,
скасування рішення третейського суду, визнання недійсними іпотечних договорів,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 26 грудня 2006 року, додаткове рішення цього ж суду від 20
квітня 2007 року, ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 4 липня
2007 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2006 року приватне підприємство “Європа плюс” (далі - ПП “Європа
плюс”) звернулося в
суд із позовом до ОСОБА_1.,
акціонерно-комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк” (далі - АКБ СР
“Укрсоцбанк”) про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування
рішення третейського суду, визнання недійсними іпотечних договорів.

Зазначало, що постановою державного
виконавця Кіровського ВДВС від 10 серпня 2005 року був накладений арешт на все
майно, що належить ПП “Європа плюс”.

30 грудня 2005 року між ПП “Європа плюс” та ОСОБА_1. був укладений договір купівлі-продажу комплексу будівель, що розташований
на земельній ділянці площею 16 795,41 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням третейського суду від 6
січня 2006 року договір купівлі-продажу комплексу будівель від 30 грудня 2005
року був визнаний дійсним та визнано за ОСОБА_1. право власності на зазначений комплекс будівель.

Посилаючись на те, що договір
купівлі-продажу був укладений в період, коли комплекс будівель знаходився під
арештом, просило визнати недійсним договір
купівлі-продажу, скасувати рішення третейського суду та визнати недійсними:
іпотечний договір від 17 травня 2006 року, укладений між АКБ СР “Укрсоцбанк” та
ОСОБА_1., іпотечний договір від 30 травня 2006 року, укладений
між АКБ СР “Укрсоцбанк” та ОСОБА_1.

Рішенням Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 26 грудня 2006 року позовні вимоги ПП “Європа плюс” задоволені: визнано недійсним договір купівлі-продажу
комплексу будівель, укладений між ПП “Європа плюс” та ОСОБА_1., рішення третейського суду від 6 січня 2006 року у
справі за позовом ОСОБА_1. до ПП “Європа плюс” про
визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності скасовано,
визнано недійсними: іпотечний договір від 17 травня 2006 року, укладений між
АКБ СР “Укрсоцбанк” та ОСОБА_1., іпотечний договір від 30
травня 2006 року, укладений між АКБ СР “Укрсоцбанк” та ОСОБА_1., стягнуто з ОСОБА_1. на
користь ПП “Європа плюс” 1 730 грн. судових витрат, арешт, накладений ухвалою
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 липня 2006 року скасовано.

Додатковим рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 20 квітня 2007 року резолютивну частину рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 26 грудня 2006 року доповнено: в абз. 2 після слів: “укладений
між ПП “Європа плюс” та ОСОБА_1.” -
цифрами “30 грудня 2005 року” та додатковим абзацом наступного змісту:
“повернути у власність ПП “Європа плюс” комплекс будівель, що розташовані за адресою:                    АДРЕСА_1на земельній
ділянці, прощею
16 795, 41 кв.м.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 4
липня 2007 року рішення
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 грудня 2006 року та додаткове рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від  20 квітня 2007 року
залишені без змін, розмір стягнутих судових витрат з ОСОБА_1. та АКБ СР “Укрсоцбанк” на користь держави зменшено
з                  1 700 грн. до 4 грн.
25 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати ухвалені у справі судові рішення,
посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 26 грудня 2006 року, додаткове рішення цього ж суду від 20
квітня 2007 року, ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 4 липня
2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Є.Ф. Левченко    Ю.Л. Сенін