У Х В А Л А ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

24 січня 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

головуючого

Сеніна Ю.Л.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Лихути  Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Авто-Реал ЛТД” та Закритого
акціонерного товариства “Єврокар”, третя особа Товариство з обмеженою
відповідальністю “Фольксмоторс ЛТД”, про захист прав споживача, за касаційними
скаргами ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю “Авто-Реал ЛТД” на
рішення Апеляційного суду міста Києва від 17 листопада 2005 року,

в с т а н о в и л а:

В березні 2004 р. ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до ТОВ “Авто-Реал ЛТД”
про захист прав споживача.

Зазначав, що 25.03.2003 р. він придбав у ТОВ “Авто-Реал ЛТД” автомобіль  “Шкода Октавія Елеганс Комбі 1,9 ТДІ”. Після
пробігу автомобілем 1,5-2 тис.км він звернув увагу на те, що автомобіль має підвищену витрату мастила. По
рекомендації продавця він звернувся до офіційного дилера “Шкода-авто” - ТОВ “Фольксмоторс ЛТД”. Працівники останнього
завірили, що необхідно здійснити пробіг автомобіля до першого технічного
обслуговування, а потім робити висновки, та порекомендували залити мастило
підвищеної якості, що він і зробив.

У червні 2003 р. автомобіль був обстежений спеціалістами                             ТОВ “Фольксмоторс
ЛТД”. За їх висновком причиною підвищеної витрати мастила був вихід із ладу
турбіни. За його заявою від 11.06.2003 р. на
ім'я генерального директора ЗАТ “Єврокар”, через особу уповноважену
здійснювати гарантійний ремонт: “Фольксмоторс-ЛТД”,
автомобіль був прийнятий на гарантійний ремонт та здійснена заміна
агрегату (турбіни).

Після гарантійного ремонту зазначену несправність автомобіля усунуто не було. Всього за 49000 км пробігу він
вимушений був залити 72 л рекомендованого мастила. Тому 15.08.2003 р. через ТОВ
“Фольксмоторс ЛТД” він повторно звернувся
із заявою до генерального директора ЗАТ “Єврокар” з вимогою виконати
гарантійні зобов'язання шляхом гарантійної заміни двигуна в автомобілі.

26.08.2003 р. на ТОВ ”Фольксмоторс ЛТД” здійснено контрольний замір витрати мастила, внаслідок якого
було виявлено, що автомобіль має таку витрату мастила, яка перевищує
встановлені виробником нормативи, про що
комісією ТОВ “Фольксмоторс-ЛТД” було складено відповідний акт.

При цьому його повідомили, що всі випадки гарантійної
заміни агрегатів ТОВ “Фольксмоторс-ЛТД” узгоджує із ЗАТ “Єврокар” та порекомендували
звернутись з цього питання особисто до посадових осіб ЗАТ “Єврокар”. Під час
зустрічі з ними йому було відмовлено у заміні
двигуна з тих мотивів, що гарантійна заміна двигуна виробником не передбачена.

Офіційної відповіді на його заяву про гарантійну заміну
двигуна від посадових осіб ЗАТ “Єврокар” йому надано не було,
недоліки придбаного ним автомобіля не усунуто.

Посилаючись на те, що після
придбання автомобіля неналежної якості відповідачем були порушені його права
споживача, позивач просив суд розірвати
договір купівлі-продажу від 25.03.2003 р., укладений між ним та ТОВ “Авто-Реал
ЛТД”; стягнути з ТОВ “Авто-Реал ЛТД” на його користь вартість автомобіля
в сумі 113263 грн., завдану майнову шкоду в
розмірі 4177 грн. за використане мастило і 9220,25 грн. за сплачені відсотки по
банківському кредиту; неустойку за неналежне виконання зобов'язань  в  сумі
226526 грн.  та завдану моральну
шкоду в сумі 100000 грн.

В подальшому ОСОБА_1. уточнив  свої вимоги до ТОВ “Авто-Реал ЛТД”  та
доповнив вимоги до ЗАТ “Єврокар”.

Позивач просив суд розірвати договір купівлі-продажу від 25.03.2003
р. та стягнути з ТОВ “Авто-Реал ЛТД” на його користь 33000 грн.
моральної шкоди. Крім того просив стягнути із ЗАТ “Єврокар” на його
користь  вартість автомобіля в сумі 113263 грн., завдану майнову шкоду в розмірі
31000 грн. за використане мастило і 19457,15 грн. за сплачені відсотки по
банківському кредиту; неустойку за неналежне виконання зобов'язань  в  сумі
665986,44 грн.  та завдану
моральну шкоду в сумі 150000 гри.

Судом до участі в справі залучено як третю особу ТОВ “Фольксмоторс ЛТД”.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 1.07.2005 р. позов
задоволено частково: розірвано договір купівлі-продажу автомобіля “Шкода
Октавія Елеганс Комбі 1,9 ТДІ”, укладений між ОСОБА_1. та ТОВ “Авто-Реал ЛТД”;
зобов'язано ОСОБА_1 повернути спірний автомобіль ЗАТ “Єврокар”; стягнуто з  ТОВ “Авто-Реал ЛТД” на користь ОСОБА_1 33000
грн. моральної шкоди; стягнуто з ЗАТ “Єврокар” на його користь 113263 грн.
вартості  автомобіля, 150000 грн.
моральної шкоди, 346584 грн. 78 коп. неустойки,            25625 грн. 56 коп. матеріальної
шкоди, 19457 грн. 15 коп. витрат на обслуговування банківського кредиту; а в
решті вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 17.11.2005 р. рішення місцевого
суду в частині стягнення із ЗАТ “Єврокар” на користь позивача грошових сум
скасовано і ухвалено нове рішення про відмову в цих вимогах; зобов'язано
ОСОБА_1 повернути спірний автомобіль ТОВ “Авто-Реал ЛТД”; стягнуто з ТОВ
“Авто-Реал ЛТД” на користь ОСОБА_1 113 263 грн. вартості автомобіля і 5035 грн.
96 коп. за використане мастило;  в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ЗАТ
“Єврокар” та ТОВ “Авто-Реал ЛТД” про стягнення неустойки та витрат по
обслуговуванню банківського кредиту відмовлено; а в решті рішення місцевого
суду залишено без змін.

В обґрунтування касаційних скарг ОСОБА_1. та ТОВ “Авто-Реал ЛТД”
посилаються на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставлять питання
про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення
місцевого суду.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню
з таких підстав.

Згідно пунктів 1 і 2 ст. 14 Закону України “Про захист прав споживачів”, в
редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, - споживач при виявленні недоліків чи  фальсифікації
товару протягом  гарантійного  терміну
в  порядку та строки, встановлені
законодавством,  і  на
підставі обов'язкових для сторін правил чи договору,  має
право  за  своїм вибором вимагати від продавця або
виробника:

а) безоплатного
усунення недоліків  товару  або відшкодування витрат на їх виправлення споживачем чи третьою особою;

б)  заміни
на  товар  аналогічної
марки  (моделі, артикулу, модифікації) належної якості;

в) відповідного зменшення його
купівельної ціни;

г)  заміни
на  такий же товар іншої марки
(моделі, артикулу, модифікації) з відповідним
перерахуванням купівельної ціни;

д) розірвання договору та  відшкодування
збитків,  яких  він зазнав.

Згідно з цим пунктом
задовольняються  вимоги  споживача
щодо товарів, термін гарантії на які
не закінчився.

Вимоги  споживача,  встановлені
пунктом  1  цієї
статті, пред'являються  за
вибором споживача продавцеві за місцем купівлі товару,
виробнику  або  підприємству,
що  виконує  їх функції за місцезнаходженням споживача.

Зазначені вимоги  за
місцезнаходженням  споживача  виконують також  створені
власником  продавця  торговельні
підприємства та філії,  що
здійснюють  продаж  аналогічних
придбаним  споживачем товарів, або підприємства, на які ці функції покладено на підставі договору.  Функції  представників підприємств-виробників
виконують їх  представництва  та
філії, створені виробниками для цієї мети, або   підприємства,  які
виконують  вказані  вимоги
на  підставі  договору
з виробником.

При вирішенні справи суди виходили з наступних обставин.

25.03.2003 р. між ТОВ “Авто-Реал ЛТД” і ОСОБА_1. укладено договір
купівлі-продажу, за яким позивач придбав у
товариства за 113263 грн. автомобіль
марки “Шкода Октавія Елеганс Комбі 1,9 ТДІ”,  2003 р. випуску.

Під час експлуатації автомобіля виявилось, що автомобіль витрачає більше мастила, ніж передбачено його технічною характеристикою.

У зв'язку з цим ОСОБА_1. неодноразово звертався
до ТОВ “Фольксмоторс ЛТД”, яке здійснювало гарантійне обслуговування
автомобілів “Шкода”, однак працівники останнього своєчасно встановити причину
перевитрат моторного мастила не змогли.

26.08.2003 р. внаслідок контрольного заміру витрат мастила, здійсненого
працівниками ТОВ “Фольксмоторс ЛТД”, було встановлено, що належний ОСОБА_1. автомобіль має перевитрату
мастила, яка при нормі 1 л на 1000 км становить 1,127 л.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи НОМЕР_1 при експлуатації
дизельного двигуна  автомобіля позивача
мають місце значні понаднормативні перевитрати моторного мастила, обумовлені
технічною несправністю двигуна, яка утворилася
внаслідок недотримання технічних вимог збирання двигуна при монтажі
поршневих кілець.

Задовольняючи частково позов, місцевий суд виходив з того, що придбаний
ОСОБА_1. автомобіль має недолік двигуна, який утворився внаслідок недотримання
технічних вимог при його збиранні, а тому відновлення порушених прав позивача
на підставі ст.ст. 12, 14 Закону України “Про захист прав споживачів”, в
редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, має бути здійснено
шляхом розірвання договору купівлі-продажу з поверненням автомобіля виробнику
та з компенсацією останнім його вартості позивачу, а також зі стягненням з
виробника неустойки за час неусунення недоліків проданого товару, понесених
позивачем матеріальних витрат на мастильні матеріали і сплату  відсотків за користування банківським
кредитом, та стягнення моральної шкоди з продавця і виробника автомобіля.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про часткове
задоволення позову, апеляційний суд
виходив з того, що висновок місцевого суду про покладення
відповідальності за продажу автомобіля неналежної якості на виробника - ЗАТ
“Єврокар” є помилковим, оскільки виробник не є стороною  договору
купівлі-продажу автомобіля.

Проте повністю погодитися з такими висновками судів не можна, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін  та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Апеляційний суд, погодившись з висновком місцевого суду щодо розірвання
договору купівлі-продажу автомобіля, який має суттєвий виробничий недолік,
дійшов висновку про те, що правові наслідки його розірвання застосовуються
тільки до сторін договору, між якими його було укладено.

Однак, суд апеляційної інстанції, зобов'язавши ОСОБА_1 повернути спірний
автомобіль продавцю - ТОВ “Авто-Реал ЛТД”, а останнього відшкодувати
ОСОБА_1.  його вартість та майнову шкоду,
завдану внаслідок понесених витрат на перевитрачене мастило, не врахував, що
таких вимог до ТОВ “Авто-Реал ЛТД” ОСОБА_1. у своєму позові не ставив, чим
вийшов за межі позовних вимог.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема
вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги  і заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи  є  інші
фактичні  дані  (пропущення
строку  позовної давності тощо),
які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які   правовідносини  сторін
випливають  із  встановлених обставин;

4) яка   правова   норма
підлягає   застосуванню   до
цих правовідносин.

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 р. № 5
“Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів”
роз'яснено, що під збитками  відповідно  до  ч.
2  ст. 203 ЦК УРСР слід розуміти
витрати,  зроблені кредитором  (споживачем),
втрати  або пошкодження  його майна,
а також не одержані ним доходи,
які він одержав би,  якби
зобов'язання було виконане боржником (продавцем, виконавцем, виготівником).

Вирішуючи питання про розмір майнових збитків, пов'язаних з придбанням
товару неналежної якості, суд апеляційної інстанції не зазначив, чим
підтверджується розмір понесених позивачем витрат, пов'язаних із
понаднормативною перевитратою моторного мастила та не навів ніяких розрахунків
з цього питання. Одночасно, відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про
стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок сплати відсотків за банківським
кредитом, апеляційний суд свій висновок щодо
цієї вимоги належним чином не обґрунтував.

При вирішенні питання про стягнення неустойки судами не  враховано, що вимога споживача про стягнення
неустойки була пред'явлена до виробника.

З матеріалів справи вбачається, що між виробником ЗАТ “Єврокар” та ТОВ
“Фольксмоторс ЛТД” 26.08.2003 р. було укладено договір про співробітництво в
сфері сервісного обслуговування автомобілів марки “Шкода”, згідно якого
останній взяв на себе зобов'язання здійснювати сервісне обслуговування та
гарантійний ремонт автомобілів цієї марки. Гарантійний ремонт автомобіля
ОСОБА_1 теж здійснювався ТОВ “Фольксмоторс ЛТД”, але чи існував відповідний
договір між цим товариством і виробником на час звернення позивача в червні
2003 р. з питання гарантійного ремонту придбаного автомобіля судами не
з'ясовано.

ТОВ “Фольксмоторс ЛТД” брало участь у справі як третя особа, а можливість
його залучення до участі в справі як співвідповідача судами не розглядалась.

Таким чином, судами при вирішенні справи допущені порушення норм
матеріального та процесуального права, що не можуть бути усунуті касаційним
судом, а тому рішення судів першої та апеляційної інстанції підлягають
скасуванню з підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись
ст.ст.   336, 338    ЦПК
України,  колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю
“Авто-Реал ЛТД” задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 1 липня 2005 року та
рішення Апеляційного суду міста Києва від 17 листопада 2005 року скасувати, а
справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:

Головуючий

Ю.Л. Сенін

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І.  Охрімчук

Я.М. Романюк