overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2н-175/07
РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДОНЕЦЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

10 лютого
2007  року                    Суддя Київського районного суду м. Донецька

Попревич
В.М. розглянувши заяву коммунального
комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу судового наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Коммунальне комерцічйне підприємство Донецької міської ради
«Донецькміськтепломережа» звернулось до суду з заявою про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги.

Відповідно до ст..97 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається
до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності , встановленої цим
кодексом.

Згідно з вимогами ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред*являються
в суд за місцем їх проживання.

Встановлено, що позов подано до фізичних осіб які проживають в будинку
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про
відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду,
заява повертаться позивачеві для подання до належного суду, про що
постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї
надсилається позивачеві

Виходячи з наведенного,
керуючись ст.ст.97, 109, 115 ч.І ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву коммунального комерційного
підприємства Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про видачу судового наказу повернути заявнику для подання до належного
суду.

На ухвалу може бути подана заява про оскарження в
Апелляційному

судді Донецької області через Київський районний суд м.
Донецька протягом

п*яти днів, починаючи з дня її проголошення. Після данної
заяви про

оскарження на рішення може бути подана апелляціина скарга
протягом десяти

днів.
Справа
№2-1126
УХВАЛА

02
березня 2007 року, Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого
- судді - Тищук М.Ф.,

при
секретарі             - Веселовій Ю.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Закритого
акціонерного товариства „Український мобільний зв'язок" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості та штрафних санкцій, -

встановив:

Представник позивача подав заяву, в якій просить провадження по справі
закрити у зв'язку з відмовою від позову, оскільки відповідач добровільно
погасив борг.

Суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки закриття
провадження по справі не порушує права третіх осіб.

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст. 154, 205, 206 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Провадження по справі за позовом Закритого акціонерного
товариства „Український мобільний зв'язок" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості та штрафних санкцій закрити.

На дану ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м. Києва на протязі десяти днів з дня
подачі заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження може бути подана на протязі п'яти днів з
дня проголошення ухвали.
Справа
НОМЕР_1-49 2007 року
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2007 року
Городищенський  районний  суд

Черкаської області в складі:

головуючого судді
Савенко О. М.

при секретарі
НездолійІ.О.

розглянувши на попередньому судовому засіданні в залі
суду в місті Городище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилається
на те, що 2 березня 2004 року вступила в
шлюб з відповідачем по даній справі -
ОСОБА_2. Однією сім"єю прожили майже два роки. Дітей спільних не має.
Впродовж останнього часу подружнього проживання, вони зрозуміли, що мають різні
характери та погляди на життя, постійно виникають непорозуміння та сварки. Все
це негативно впливало на взаємини між ними і згодом зруйнувало сім"ю. Так
як шлюб існує лише юридично та суперечить її інтересам, тому вирішила
розлучитися, що і змусило її звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному
обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явився, але надав суду заяву в
якій просить розглянути справу у його відсутності, щодо розірвання шлюбу не
заперечує.

Суд, вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. Подальше збереження
сім'ї не можливе, поскільки сторони разом жити та миритись не бажають, шлюб
суперечить їх інтересам, а тому, суд приходить до висновку про наявність
підстав для розлучення.

Позов підтверджується: свідоцтвом про одруження.

На   підставі   вищевикладеного,   керуючись
ст. ст. 104, 105,
112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 5,10,30,60,212,213,215,294
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований 02
березня 2004 року у
В"язівській сільській раді, Городищенського району, Черкаської області,
актовий запис НОМЕР_1.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з
ОСОБА_2 на користь держави мито в сумі 17
(сімнадцять) гривень. ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через суд
першої інстанції для направлення до Апеляційного суду Черкаської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на
подання заяви про його оскарження чи розгляду справи апеляційним судом в разі
зал.
Справа
№ 2- 1753/07/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

26 лютого 2007 року                              Київський районний
суд м. Харкова у

складі:

головуючого-судді                                  Сенаторова
В.М.

при секретарі                                           Верман
A.M.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2   про розірвання шлюбу, -

Встановив;

Позивач ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу. Посилаючись при цьому, то шлюб зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 року відділом
реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.
Харкова. Від шлюбу мають дитину -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження.. Сімейне життя не склалося, протягом 2 років не
проживають як подружжя.

У судовому засіданні позивачка подала заяву про залишення позову без
розгляду.

Позивачу роз»яснено, що після усунення умов, що стали підставою для
залишення позову без розгляду, вона має право звернутися до суду повторно.

Заява про залишення позову без розгляду не суперечить вимогам закону та
може бути прийнята судом.

Керуючись ст.ст. 174,207 ЦПК України,
суд, -

ухвалив:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу залиши без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку
через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення
ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10- днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.
Справа № 2-527/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

3 березня 2007 року                                 Нахімовський районний суд м. Севастополя у

складі: головуючого - судді Луньової С.І., при секретарі
Сиротенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому зсіданні у м. Севастополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Сторони
знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 1993 року. Від сумісного життя
мають сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина, у зв'язку з
тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги.

Позивач просить стягнути аліменти. Відповідач з позовом згоден. Сторони просять
розглянути справу у їх відсутність.

Суд,
вивчивши    матеріали справи, вважає
заяву обгрунтованою    і такою, що підлягає
задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 1993 року. Від сумісного життя мають сина
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд вважає, що
причини, які побудили позивача звернутися до суду   із заявою є обґрунтованими.
Неповнолітня дитина мешкає з матір'ю.

Відповідач є батьком дитини, що підвереджується свідоцтвом про народження дитини.

Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття. Кошти
на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його батьків і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір
аліментів на одну дитину нізаяких обставин не можуть бути менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

З урахуванням вищезазначеного, матеріального положення дитини,
матеріального положення відповідача, того, що у
відповідача відсутні інші зобов'язання по сплаті аліментів на дітей, непрацездатних дружини, батьків, суд вважає, що позов
ОСОБА_1 підлягає задоволенню. З відповідача
підлягають стягненню аліменти у розмірі 14 частини його заробітку, до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку.

Судові витрати, та витрати з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи стягнути з відповідача.

Керуючись ст. ст. . 180, 181, 182, 183 СК України, ст. ст. 10, 60,79, 212,
215, 234, 235 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
народився у м. Севастополі на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі
1/4 частини

2

всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 11 травня 2006 року, до його
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати в дохід держави у розмірі 51
(п'ятдесят одна) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи ТУ ДСА м. Севастополя, розрахунковий рахунок 0035 в УДК м. Севастополя, МФО 824509, ЗКПО 26265115, для Нахімовського суду, у
розмірі 7 грн. 50 коп.

Рішення в частині стягнення
аліментів підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено згідно чинного законодавства в апеляційний суд
м. Севастополя через Нахімовський районний суд м. Севастополя.
РІШЕННЯ                                 Справа №2-879/07

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 лютого 2007 року. Овідіопольський районний суд
Одеської області у складі: судді
Курочки В.М. при секретарі Задеряки Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
смт.Овідіополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю
"Промтоварний ринок"
про визнання права власності на торговий павільйон,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2007
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, щр

придбав на
території ТОВ "Промтоварний ринок" один торговий павільйон, а в
наступному |з

дозволу
адміністрації ТОВ "Промтоварний ринок" та відповідно до плану
забудови території

промтоварного
ринку на переданій йому відповідачем в користування земельній ділянці

№НОМЕР_1 площею
3,6 кв.м побудував торговий павільйон. Будівництво павільйону було

здійснено
відповідно до вимог архітектурних, санітарних, протипожежних норм та правил,
але

у зв"язку з
тим, що на здійснення будівництва був відсутній відповідний дозвіл органу
влади,

він не може
оформити своє право власності на зазначене вище нерухоме майно.

З наведених підстав позивач просив
визнати за ним право власності на зазначений вище торговий павільйон.

Відповідач позов визнав. ( а. с. 21)

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.376 ч. 5
Цивільного Кодексу України на вимогу власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно
побудоване на ній, якщо
це не порушує права інших осіб.

Земельна ділянка, на якій позивач
побудував торговий павільйон, належить на праві власності ТОВ "Промтоварний
ринок" і призначена для обслуговування споруд незавершеного будівництва та ринкової торгівлі.(а.с.
17-20)

Відповідно до договору на охорону
та обслуговування торгового павільйону ТОВ "Промтоварний ринок"
надало позивачу в користування зазначену вище земельну ділянку для встановлення торгового павільйону. (
а.с.16 )

Торговий павільйон позивачем
побудовано у відповідності до розробленого на замовлення адміністрації ТОВ
"Промтоварний ринок" проекту та з дотриманням відповідних
будівельних, архітектурних, протипожежних, санітарних норм і правил, (а.с.8-15)

З наведених підстав суд приходить
до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 130,174 ЦПК
України, ст. ст. 375, 376 Цивільного Кодексу
України, ст. ст. 2,4,48 Закону України " Про власність",
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1. задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на розташований на території Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний
ринок" по вул.Базова,20 в смт. Авангард Овідіопольського
району Одеської області на торговому місці №НОМЕР_1 торговий павільйон.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом
подачі заяви про оскарження до Овідіопольського районного суду протягом 10 днів
з дня його оголошення і наступної подачі
апеляційної скарги протягом 20 днів з дня подачі заяви про оскарження,
або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.
Справа № 2-57, 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
березня 2007 року
Диканський районний суд Полтавської області

в складі : головуючого - голови суду
Новак Д.І. при секретарі -
Серга Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
смт Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Сторони 16 квітня 1988 року
зареєстрували шлюб , від
якого мають одну неповнолітню дитину.

Вказуючи на те, що  сімейні стосунки між нею та відповідачем
припинені через різні погляди на життя, на підставі чого між ними виникають
скандали , позивачка
звернулася з позовом суду та просить розірвати шлюб.

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала і
просила їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та судовому
засіданні, уточнивши, що
відповідач часто вживає спиртні напої, що призводить до сварок в сім»ї,
примирення з відповідачем вона виключає.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав
повністю та просив розірвати шлюб, вказавши, що надалі проживати з позивачкою він не бажає.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення
сторін, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони 17 лютого 2007 року припинили
подружні стосунки і відновлювати їх наміру не мають. Вказане свідчить , що подальше
проживання подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з
них, а тому відповідно до ст. 112
СК України шлюб між ними слід розірвати .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.105,110,112 Сімейного
кодексу України,

CT.CT.130
<http://CT.CT.130> ,
158, 159, 174 ч.4, 208,
212-215 ЦПК України, суд ,
-

вирішив: Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований   16 квітня 1988 року Пришибською
сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис НОМЕР_1.

Стягти  з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з
кожного, по 08 грн. 50 коп. в доход
держави при одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу .

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження на протязі 10
днів з дня проголошення рішення та апеляційної скарги протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження через районний суд.

Головуючий:
Джанкойський міськрайонний суд АР Крим СУДОВИЙ НАКАЗ
року                                                               Номер справи 2-н-8/07
Суддя Джанкойського міськрайонного суду Автономної
найменування суду
________________________________ КОТОВА І.Я.__________
прізвище, ініціали судді
розглянувши заяву  ЗАТ КБ
указати ім'я (найменування) заявника
стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ
договору НОМЕР_1 від
21.12.2005р. заборгованість за кредитом у сумі 2284,76грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі
738,46грн., пеню за несвоєчасне виконання
зобов'язання за договором у сумі 153,75грн., а також повернення судових витрат -
держмита у сумі 25,50грн., і витрати
на інформаційно-техничне забезпечення судового процесу
у сумі 15,00грн., а усього 3217,47 грн..
______________________________      указати вимоги
заявника____________________________________________________________
відповідно до   ст.ст. 525,526,527,530,599 ЦК України, 95,96,98,99 ЦПК України
____________________________________ посилання на закон, на підставі якого підтягають задоволенню заявлені
вимоги_____________________________________
повне ім'я (найменування) боржника
__________ АДРЕСА_1_________________________________________________________
місце проживання або місцезнаходження боржника
____________ ІНФОРМАЦІЯ_1
розрахунковий рахунок боржника (юридичної особи) в
установі банку, з якого потрібно стягнути коштиІНФОРМАЦІЯ_1
ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності
(для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер (для фізичних осіб - платників
_________________ 3217,47 гр. (три тисячи двісті сімнадцять грн. 47
коп.)_____________________
указати суму в гривнях цифрами та прописом
на користь   ЗАТ КБ "Приватбанк"
ім'я {найменування) стягувача
місце проживання або місцезнаходження стягувача
розрахунковий рахунок боржника (юридичної особи) в
установі банку, з якого потрібно стягнути кошти
ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності
(для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер (для фізичних осіб - платників
(три тисячи двісті сімнадцять грн. 47 коп.)
указати суму в гривнях цифрами та прописом
2. Судовий наказ після набрання ним законної сили
Справа
№ 2-127 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2007 року                                                Козівський
районний суд

Тернопільської області в складі:
головуючого судді    Кренцель М.І.

при секретарі:            Шулер
Г.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Козова справу за позовною заявою ОСОБА_1
до ОСОБА_2 та В.Ходачківської сільської ради, про визнання права власності на
незавершене будівництво,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
вказує, що вона з чоловіком ОСОБА_3, у 1999
році купили незавершений будівництвом житловий будинок з надвірними
будівлями, який знаходиться в с
В.Ходачків Козівського району Тернопільської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3,
помер.

Станом на 15.01.1999 року готовність
незавершеного будівництвом житлового будинку складала 58% готовності.
Згідно витягу «Про реєстрацію права власності на нерухоме майно» Козівського
районного бюро технічної інвентаризації від 16.01.2007 року готовність незавершеного будівництва становить 84%.

Просить визнати за нею право власності на незавершене
будівництво.

В судовому
засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. В судове
засідання від відповідачки поступила заява, в якій просить розглядати позовну
заяву у її відсутності, не заперечує проти позовних вимог позивачки.
Представник В.Ходачківської сільської ради позовні вимоги позивачки визнає.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, представника В.Ходачківської
сільської ради, оцінивши зібрані докази суд, вважає, що позовні вимоги слід
задоволити. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка
відмовляється від своєї частки в користь позивачки, тому ОСОБА_1 є єдиним
спадкоємцем всього майна ОСОБА_3 і фактично вступила в управління спадковим
майном, а саме доглядає за недобудованим будинком.

Керуючись ст. ст. 10,60,212
ЦПК України, ст. ст. 331,1261,1268
ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за
ОСОБА_1, право власності на незавершене будівництво, який знаходиться в с В.Ходачків
Козівського району Тернопільської області, який належав її чоловіку, ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

На рішення може
бути подана заява про апеляційне оскарження до Тернопільського апеляційного
суду через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення
рішення, а апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження, або без попереднього подання
такої заяви в строк встановлений для її подання.

Головуючий:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20
червня 2007 року                                                                                м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого         Гнатенка А.В.,

суддів:
Григор'євої Л.І.,          Берднік І.С.,

Данчука
В.І.,               Тітова Ю.Г., -

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу та
визначення місця проживання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2002 року ОСОБА_1 звернулась
із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконавчим
комітетом Великолучківської сільської ради, про що складений актовий запис  НОМЕР_1, мотивуючи свої вимоги тим, що
останнім часом між подружжям виникали сварки та непорозуміння, унаслідок чого
склались неприязні стосунки, чоловік безпідставно її ревнує та наносить побої,
матеріально не допомагає; просила проживання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, визначити з
нею.

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду від 14 жовтня 2003 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області, позов задоволено. Шлюб між сторонами розірвано. При
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС стягнуто із ОСОБА_2 17 грн.
державного мита, а ОСОБА_2 від його сплати звільнено. Місце проживання
неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4 - визначено з матір'ю -
ОСОБА_2

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14 жовтня 2003 року та
ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 12 лютого 2004 року
скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Верховного
Суду України, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі
доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що
оскаржувані судові рішення відповідають вимогам матеріального та процесуального
права, а наведені у скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків
судів не спростовують.

Ухвалені у справі судові рішення є
законними та обґрунтованими.

Тому колегія суддів вважає, що підстави
для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 14 жовтня 2003 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області
від 12 лютого 2004 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                       А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                 Л.І.
Григор'єва

І.С. Берднік

В.Г. Данчук

Ю.Г. Тітов