АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-348/2007 р.                                                     Головуючий
Категорія       спори       про                                                   КалашникС.І.
землі                                                                        Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2007 р. Колегія суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого                Кісіля М.О.

суддів                            Адаменко Л.В.,
Подороги В.М.

при
секретарі               Петренко СП.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги представника
позивача ОСОБА_1 та спілки колективних власників «Міжгір'я» Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 28 грудня 2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до
Чорнобаївської районної державної адміністрації про встановлення права
власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

встановила:

30 листопада 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Чорнобаївської районної державної адміністрації про встановлення права
власності на земельну частку (пай), посилаючись на те, що його дід, ОСОБА_2, та
баба, ОСОБА_3, в період свого життя являлись членами спілки колективних
власників «Міжгір'я» і відповідно до Державного акта на право колективної
власності на землю КСП «Міжгір'я» від 21 липня 1994 року внесені до списку
додатку № 1 членів КСП «Міжгір'я» за НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Відповідно до п. 5 Указу Президента України № 720/95 «Про порядок паювання
земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» районна державна адміністрація зобов'язана була видати всім
громадянам, які знаходяться в списку-додатку до Державного акта, сертифікат на
право на земельну частку (пай).

Але цього
зроблено не було.

З червня 2000 року померла його баба - ОСОБА_3 10 березня 2004 року помер і
дід - ОСОБА_2.

Оскільки Указом Президента України № 666/94 «Про
невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері
сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку
(пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування,
застави, позивач просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним, ОСОБА_1
право власності на земельну частку (пай) його померлих діда ОСОБА_2 та баби,
ОСОБА_3 в порядку спадкування.

Рішенням
Чорнобаївського районного суду від 28 грудня 2006 року ухвалено :

2

Відмовити ОСОБА_1 у визнанні за ним права власності на земельну частку
(пай) його померлих : діда ОСОБА_2 та баби ОСОБА_3 в порядку спадщини.

Не погоджуючись з даним рішенням суду в своїй апеляційній
скарзі представник позивача - ОСОБА_4 просить його скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд, в зв'язку з порушенням судом норм матеріального
та процесуального права. В апеляційній скарзі представник СКВ «Міжгір'я» також
просить рішення суду скасувати, а провадження у справі закрити, в зв'язку з
порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Обговоривши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, а також вимог
, заявлених в суді, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга СКВ «Міжгір'я»
підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга представника позивача
ОСОБА_4 відхиленню, з наступних підстав.

Розглядаючи справу по суті спору, суд першої інстанції повно, об'єктивно та
всебічно з'ясував фактичні обставини і давши аналіз та оцінку зібраним по
справі доказам в їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3
та ОСОБА_2 являлись членами СКВ
«Міжгір'я» і були внесені до списку Додатку № 1 до Державного акта на право
колективної власності на землю, виданого 21.07.1994 року.

На даний час землі передані у колективну власність спілці колективних
власників «Міжгір'я» , відповідно до Державного акту - не розпайовані. І
документів , які б свідчили про наявність спадкового майна у спадкодавців ОСОБА_3
та ОСОБА_2 - позивач ОСОБА_1 суду не надав, тому суд першої інстанції ,
обгрунтовано відмовляючи йому в позові, повинен був виходити саме з цих
підстав.

Судова колегія також враховує, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 308 ЦПК
України «не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань».

Аналізуючи зазначене, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення
відповідає вимогам закону обгрунтоване на зібраних та перевірених по справі
доказах, в межах пред'явленого позивачем позову, відповідає вимогам
матеріального та процесуального права, а доводи апелянта не є суттєвими , були
предметом судового розгляду, суд першої інстанції дав їм належну оцінку і вони
не дають підстав, передбачених ст.ст. 307-309 ЦАК України для його скасування
або зміни.

Керуючись ст.ст.
303,304,307, 308, 314, 315,319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - відхилити. Апеляційну
скаргу СКВ «Міжгір'я» - задоволити частково.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 грудня
2006 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом двохмісячного строку до Верховного
Суду України з дня набрання нею законної сили.