У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

7 лютого 2007 року                                                                                   м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гнатенка А.В.,

суддів:                  Гуменюка
В.І.,              Данчука В.Г.,

Берднік І.С.,                 Косенка
В.Й., -

розглянувши
у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 про усунення перешкод
у користуванні квартирою,

в с т а н о в и л а:

У січні 2004 року ОСОБА_1 звернувся із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що 15 грудня 2003 року за договором
купівлі-продажу придбав у ТОВ «Науково-Технологічний центр садівництва»
квартиру АДРЕСА_1, зареєстрував у бюро технічної інвентаризації на своє ім'я,
проте користуватися власністю не може, оскільки там з неповнолітньою донькою
проживає ОСОБА_2. З підстав, передбачених ст. 48 Закону України «Про
власність», просив усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом їх
виселення.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Вінниці від 22 січня 2004 року позов задоволено. Ухвалено розірвати договір
найму жилого приміщення у будинку державного житлового фонду, укладений 18
грудня 1998 року між СП ТОВ «УНІСЕМ» та відповідачкою ОСОБА_2, і виселити її з
неповнолітньою донькою ОСОБА_3 із спірної квартири без надання іншого жилого
приміщення.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 7 травня 2004 року рішення Ленінського районного суду м. Вінниці
від 22 січня 2004 року залишено без змін. Доповнене рішення у резолютивній
частині словами «правонаступником якого є ОСОБА_1».

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалені рішення суду, посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Вирішуючи спір суд першої інстанції
послався на те, що позивач
ОСОБА_1 у судовому засіданні уточнив підстави своїх вимог, виходячи з
того, що йому стало відомо про наявність безстрокового договору найму жилого
приміщення, укладеного 18 грудня 1998 року між попереднім власником квартири СП
ТОВ «УНІСЕМ» та відповідачкою ОСОБА_2 Позивач просив цей договір розірвати.

Висновок апеляційного суду про належне
повідомлення відповідача про розгляд справи 22 січня 2004 року з посиланням на
те, що повістка була вручена напередодні дорослому члену сім'ї - доньці
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє у межах касаційної
скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України передбачено, що
суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення
ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи скарги висновків суду не
спростовують.

Рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального і процесуального права. Підстав для їх зміни або скасування не
встановлено.

Керуючись ст.ст. 335, 337, 345 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Вінниці від 22 січня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області
від 7 травня 2004 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                        А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                 В.І.
Гуменюк

І.С. Берднік

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко