Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №22ц-241/2007р. Категорія 27
Головуючий у першій інстанції Лугвіщик A.M.
Доповідач у апеляційній інстанції Сундуков
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 лютого 2007 року колегія
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Севастополя в
складі: головуючого    - Клочка В.П.

суддів                          -
Сундукова В.М., Алєєвої Н.Г.,

при секретарі   -
Соменко С.П.,

за  участю  представника
позивача  ОСОБА_1, ОСОБА_2,  відповідачки ОСОБА_3  ті її представника ОСОБА_4, та представника
СРДТРК - Коптева І.Б.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від ЗО листопада
2006р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Севастопольської
регіональної державної телерадіокомпанії про захист честі, гідності, ділової
репутації та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2006р.
ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3, Севастопольської регіональної державної
телерадіокомпанії (СРДТРК) про захист честі, гідності та ділової репутації, та
просив визнати недостовірною інформацію щодо нього, яка розповсюджена
відповідачкою ОСОБА_3, зобов'язавши її виступити з спростуванням своїх заяв, а
СРДТР зобов'язати надати їй для цього ефірний час. Просив також стягнути з
ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 25000
грн. та судові витрати в сумі 2532
грн.

Вимоги
мотивовані тим, що 19.03.2006р. о 20.40
годині на каналі СРДТРК в прямому ефірі програми "Політична
реклама", ОСОБА_3 були розповсюджені недостовірні відомості щодо нього та
він фактично звинувачений у тяжких злочинах. Вважає, що дані дії відповідачки
зачіпають його честь, гідність і ділову репутацію, та завдали йому моральну
шкоду.

Рішенням
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 30.11.2006р. позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Постановлено визнати недостовірною інформацію, яка
розповсюджена ОСОБА_3 19.03.2006р., зобов'язати її виступити на СРДТРК з
спростуванням недостовірних заяв щодо позивача, та зобов'язати СРДТРК надати
ОСОБА_3 ефірний час для спростування вказаної недостовірної інформації. З
ОСОБА_3 на користь позивача стягнено 6000
грн. у відшкодування моральної шкоди та 332 грн. судових витрат. В решті позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_3 просить рішення
суду скасувати та відмовити в задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги тим, що
судом порушені норми матеріального та процесуального права і не встановлені всі
обставини, що мають значення для справи. Вважає, що суд безпідставно не прийняв
у якості доказів постанови судів щодо її виступу з посиланням на попередні
виступи ОСОБА_5, якого
суд не залучив до справи у якості співвідповідача. Вказує, що рішення суду було
постановлено з порушенням таємниці нарадчої кімнати.

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення відповідачки
ОСОБА_3,   її   представника   та
пояснення

2

представників позивача та СРДТРК,
дослідивши  матеріали  справи
та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Частково
задовольняючи позов ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив з того, інформація відносно нього, яка
розповсюджена відповідачкою ОСОБА_3 в прямому ефірі програми "Політична
реклама" СРДТРК є недостовірною.

З такими
висновками погоджується судова колегія, оскільки вони зроблені з додержанням
норм матеріального та процесуального права.

Судом першої
інстанції встановлено, підтверджується матеріалами справи та наданими сторонами
доказами, що в прямому ефірі передачі "Політична реклама" СРДТРК 19.03.2006р. о 20.40 год., відбувся виступ
відповідачки ОСОБА_3, в якому вона поширила щодо позивача негативну інформацію,
зокрема:"...в
результате аферы Вернидубова
тысячи севастопольцев
потеряли свои сбережения", та що позивач "... крышевал сомнительньїй
бизнес и преступные
группировки, в том числе группировку печально известного Руляка".

Відповідно до ч.2 ст. б Конвенції про
захист прав людини і основоположних свобод,
кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення,
вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному
порядку.

Факт виступу у
прямому ефірі СРДТРК та той факт, що нею були вимовлені саме ці речення і щодо
саме позивача, в суді першої інстанції та в засіданні судової колегії ОСОБА_3
визнаний, а тому відповідно до ч.І ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Відповідно до
ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не
може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в
законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не
зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Суд першої
інстанції правильно дійшов висновку про те, що поширена відповідачкою
інформація є недостовірною, оскільки відповідно до ч.З ст.277 ЦК України негативна
інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її
поширила, не доведе протилежного.

Доказів того, що
вказана інформація, поширена нею щодо позивача є достовірною, позивачкою ні в
суді першої інстанції, ні в засіданні судової колегія не надано. В матеріалах
справи такі докази відсутні.

Судова колегія
не може погодитись з доводами ОСОБА_3 про те, що її виступ є посиланням на
попередні виступи ОСОБА_5,
оскільки це не ґрунтується на матеріалах справи, наданих сторонами доказах,
не є дослівним цитуванням заяв і виступів інших осіб та дослівним відтворенням
матеріалів, поширених у газеті "Южная
звезда" та у брошурі А.Юстаса.

Доводи
відповідачки про те, що вона не усвідомлювала розповсюджену нею інформацію щодо
позивача у зв'язку з тим, що текст виступу в письмовій формі їй видали за п'ять
хвилин до виступу в прямому ефірі, є безпідставними, оскільки вони суперечать
вимогам ст.27 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу
до його гідності.

Суд першої
інстанції дійшов правильного висновку про зобов'язання СРДТРК надати ОСОБА_3
ефірний час для спростування вказаної недостовірної інформації, оскільки цей
висновок відповідає вимогам ч.1,4,б ст.277 ЦК України.

За таких
обставин, на підставі п."г" ч.І ст.48 Закону України "Про
телебачення та радіомовлення", ст.280 ЦК України, та з урахуванням вимог Постанови Пленуму
Верховного Суду України №
4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" від 31.03.1995р. і ступені моральних страждань
позивача у зв'язку з поширенням ОСОБА_3 відомостей, що принижують його честь,
гідність та ділову репутацію, суд першої інстанції правильно

3

дійшов
висновку  про   часткове задоволення   позову
в   частині стягнення моральної
шкоди з ОСОБА_3

Судова колегія
не може погодитись з доводами відповідачки про те, що судом безпідставно не
прийняти до уваги постанови судів щодо попередніх виступів ОСОБА_5, оскільки
вказаними постановами суду встановлені факти порушення виборчого законодавства
ОСОБА_5, які не стосуються
фактів поширення недостовірної інформації щодо позивача саме ОСОБА_3

Також судова
колегія не може погодитись з доводами позивачки ОСОБА_3 про те, що судом першої
інстанції порушено таємницю нарадчої кімнати, оскільки це не ґрунтується на
матеріалах справи.

Відповідно до
протоколу судового засідання, та пояснень сторін, рішення суду проголошено ЗО.11.2006р. після
виходу суду з нарадчої кімнати о 10.00(арк. справи 126-128).

Зауважень щодо
неповноти або неправильності протоколу судового засідання, відповідно до ч.2-1
прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, позивачкою не подано.

ОСОБА_3 також не
надано належних доказів того, що суддею розглядались інші справи під час
знаходження у нарадчій кімнаті по даній справі.

Крім того,
посилання ОСОБА_3 на дані обставини не може бути підставою для скасування або
зміни рішення на підставі ч.З ст.309 ЦПК України, оскільки справу вирішено
правильно.

Інші доводи
апеляційної скарги висновків суду також не спростовують і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

За таких
обставин судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому
відповідно до ч.І ст.308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а
рішення суду - залишенню
без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313-315
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від ЗО листопада 2006р.
залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців із дня
набрання законної сили.

/підпис/                                  В.П.Клочко

/підпис/                                  В.М.Сундуков

/підпис/                                  Н.Г.Алєєва

Головуючий Судді

В.М.Сундуков

З оригіналом
згідно: суддя апеляційного суду м. Севастополя