Справа
№2-217/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 лютого 2007 року
Знам"янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

В складі: головуючого судді
Українського В.В.

при секретарі
Поетика Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Знам"янка цивільну справу за позовом Одеської залізниці до ОСОБА_1, третя особа на
стороні відповідача яка не заявляє самостійних вимог Виконавчий комітет
Знам»янеької міської ради Кіровоградської області про визнання ордеру недійсним
та примусове виселення відповідача та членів його сім»ї, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом , в якому просить
визнати недійсним ордер НОМЕР_1
від 21.10.2005 року
виданий виконавчим комітетом Знам»янської міської ради та винести рішення про
примусове виселення ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , стягнути з
відповідачів солідарно судові витрати на користь Одеської залізниці.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги
підтримав та суду пояснив і що
сім»я ОСОБА_1 отримала квартиру по АДРЕСА_1 на підставі
Протоколу №4 спільного
засідання профкому та адміністрації локомотивного депо Знам»янка Одеської
залізниці від 15.08.2005
року з умовою звільнити займану квартиру по АДРЕСА_2 з наданням заяв
від усіх повнолітніх членів сім»ї. Одеська залізниця виконала покладені на неї
обов»язки стосовно надання квартири по вул Київській , на підставі чого
виконавчий комітет Знам»янської міської ради видав ордер НОМЕР_1 від 21.10.2005 року. Сім»я
ОСОБА_1 свої обов»язки не виконала ,не надала Одеській залізниці документів для
проведення реприватизації квартири по АДРЕСА_2, хоча ними й була підписана заява про те , що вони дають
згоду на передачу у власність органу який поліпшує житлові умови житла яке
належить на праві приватної власності, а саме не був наданий Одеській залізниці
документ який підтверджує право власності на квартиру АДРЕСА_2 та не була
проведена виписка членів сім»ї ОСОБА_1 з даної квартири ,а навпаки вони
приписали в цю квартиру батька дружини ОСОБА_2.

Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги не
визнали та суду пояснили, що з 1988
року стоять на черзі для отримання квартири в зв»язку із поліпшенням
житлових умов так як стара квартира має лише 28,8 м.кв., при вирішенні питання на засіданні Профспілкового
комітету стосовно надання квартири по вул Київській було враховано те що сім»я
ОСОБА_1 стоїть в пільговій черзі під №2
вони дійсно підписувли заяву про передачу приватизованої квартири по
АДРЕСА_2 у
власність Одеської залізниці згідно вимог протокола
№4, але коли вони принесли до особи яка займається

реприватизацією документи на квартиру №24 по АДРЕСА_2 то
їм сказали , що ми
знімемо копії документів,
а потім зробимо реприватизацію.

В судовому засіданні представник відповідачів позовні
вимоги не визнав та суду пояснив ,
що ОСОБА_1 та його родина в кількості п»яти осіб на підставі рішення №432 від 14.10.2005 року отримали
ордер НОМЕР_1 на право
зайняття трикімнатної квартири за адресою:
АДРЕСА_1, органом що здійснює поліпшення житлових умов виступала Одеська
залізниця . Відповідач
перебував на квартирному обліку з лютого 1988
року , як особа
, що потребує
поліпшення житлових умов ,
користувався пільгою на першочергове отримання житла і у пільговій черзі на
момент розподілу квартир в будинку поАДРЕСА_3. При вирішенні питання стосовно надання квартири по
вул.Київській Одеська залізниця поставила умови, що для отримання нової
квартири родина ОСОБА_1 повинна написати заяву від усіх повнолітніх членів
сім»ї , що вони
не заперечують , що їхня
приватизована квартира по АДРЕСА_2 буде реприватизована та перейде у власність
Одеської залізниці, до даної заяви повинні бути додані документи на
приватизоване житло, але при зверненні відповідачів до Одеської залізниці з
свідоцтвом про право власності на житло, що перебуває у їх приватній власності,
а саме до посадової особи Одеської залізниці Кулік, остання не прийняла
оригінал свідоцтва, а зняла тільки копію з нього, та приєднала її до житлової
справи ОСОБА_2, що й підтвердила в судовому засіданні . Подальшим оформленням
реприватизації повинна була займатись ОСОБА_6, але на вимоги суду позивачем не
були надані докази , а саме
посадова інструкція на дану особу ,
що вона мала право займатись реприватизацією житла. Також Одеською
залізницею при реприватизації приватизованої квартири по АДРЕСА_2 не були
додержані вимоги Тимчасового положення «Про порядок передачі громадянами житла , що перебуває у
їх приватній власності, органу, який здійснює поліпшення житлових умов, а саме
при написанні заяви про передачу приватизованого житла органу який здійснює
поліпшення житлових умов повинно було бути надано сім»єю ОСОБА_1 оригінали
документів які підтверджують право власності на квартиру по АДРЕСА_2 для
проведення подальшої реприватизації ,
строк для проведення реприватизації згідно Тимчасового положення становить
один місяць, цей строк був порушений, наказ «про проведення реприватизації» був
виданий лише в березні 2006
року, до цього часу в сім»ї ОСОБА_1 відбулися зміни до старої квартири по
вул.Чайковського був вселений батько ОСОБА_2 - ОСОБА_4, який за віком та станом здоров»я потребує
стороннього догляду. Зважаючи на дані обставини родина ОСОБА_1 відмовилась від
проведення подальшої реприватизації та передачі кАДРЕСА_2 у власність Одеської
залізниці. Також відповідачі просять суд стягнути з позивача судові витрати
пов»язані з розглядом цивільної справи , а саме витрати на правову допомогу
адвоката згідно договору від 02 червня 2006 року в сумі 3787 грн. 50 коп. та
витрати пов»язані з явкою до суду на судові засідання в розмірі 585 грн. 62
коп.

В судовому засіданні представник третьої особи позовні
вимоги позивача визнав та суду пояснив,
що :

Ордер НОМЕР_1
на кв.АДРЕСА_1
видавався виконкомом Знам»янської міської ради на підставі заяви ОСОБА_2
яка знаходилась в Одеській залізниці ,
але фактично коли видавався ордер то квартира по вул.Чайковського не була
реприватизована але ми знали ,
що реприватизація буде проведена, тому й видали Ордер НОМЕР_1 , якби ми знали, що будуть спірні
питання то притримали б видачу ордера.

Викликаний в судове засідання свідок ОСОБА_5 суду
пояснила, що: на
той час коли відповідачам видавалось жиле приміщення питанням стосовно перевірки
всіх документів які стосувалися наданням квартир займалася вона , відповідачам
було роз»яснено те , що при
отриманні квартири по вул.Київській їм потрібно відмовитись від квартири по
вул.Чайковського про що й була написана заява відповідачами, якщо не було б
заяви , то
квартиру по вул.Київській вони не отримали, оригінала свідоцтва на право
власності на квартиру по вул.Чайковського вони не приносили , а принесли
тільки копію так як їм було

3

роз»яснено ,
що реприватизація відбудеться через три місяці , коли відбудеться
ремонт квартир в будинку по АДРЕСА_1.

Викликаний в судове засідання свідок ОСОБА_6 суду
пояснила., що відповідачів бачить перший раз , до неї вони не звертались стосовно проведення
реприватизації , документів
ніяких не приносили на квартиру по вул.Чайковського, заяву не писали про
відмову від квартири та проведення реприватизації, дана заява необхідна для
проведення реприватизації вона подається особисто власником квартири до неї
додаються оригінали документів на приватизоване жиле приміщення, а заява ,та що
відповідачі написали ОСОБА_5 не відноситься до реприватизації, вона пишеться на
ім»я начальника відділу дороги.

Викликаний в судове засідання свідок ОСОБА_7 суду пояснив
, що сім»я ОСОБА_1
стояла в списках на квартиру :
в першочерговому списку ОСОБА_1 значився другим ; в загальному
списку значився дванадцятим, під час спільного засідання профкому та
адміністрації Одеської залізниці ставилось питання про те, що при отриманні
нової квартири старі приватизовані квартири перейдуть у власність Одеської
залізниці , які
потім передадуться іншим людям які потребують поліпшення житлових умов, за цих
підстав була надана квартира АДРЕСА_1 сім»ї
ОСОБА_1, з
відповідними умовами відповідачі були згодні та написали заяву на ім»я
начальника відділення залізниці,
якщо б не було даної заяви то питання про надання квартири сїм»ї ОСОБА_1 не
піднімалось на засіданні профкому та адміністрації Одеської залізниці.

Викликаний в судове засідання свідок ОСОБА_8 суду
пояснив, що міська рада виділила Одеській залізниці п»ять квартир всі
трикімнатні , розділити
ці квартири було дуже важко так як їхня жила площа була великою , а люди які
стояли в черзі на поліпшення житлових умов вже мали достатню жилу площу на їхні
сім»ї , таким
чином на спільному засіданні профкому та адміністрації Одеської залізниці ми
вирішили , що ті
сім»ї які потребують поліпшення житлових умов, та якщо в них є у приватній
власності будинки чи квартири передадуть у власність Одеської залізниці це
майно то на підставі цього їм будуть виділені нові квартири по вул, Київській , всі були згодні
з цими умовами про що й написали заяви, таким чином на підставі відповідних
умов сім»ї ОСОБА_1 була виділена квартира АДРЕСА_1,
а стару квартиру по АДРЕСА_2 повинен був отримати ОСОБА_9 на підставі
Протоколу №4 спільного
засідання прфкому та адміністрації локомотивного депо Одеської залізниці.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи вважає , що в
позовних вимогах позивача слід відмовити з наступних підстав:

Відповідно до ст.59 ЖК України Ордер на жиле приміщення
може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами
не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов , порушення прав
інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення , неправомірних
дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення , а також в інших
випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Таким чином при
отриманні ордеру НОМЕР_1 (а.с.8) на жиле приміщення по АДРЕСА_1 сім»я ОСОБА_1
виконала всі вимоги передбачені ЖК України та Тимчасовим положенням «Про
порядок передачі громадянами, житла , що перебуває у їх приватній власності ,
органу, який здійснює поліпшення житлових умов», а саме надали Одеській
залізниці правдиві відомості стосовно житлових умов , що підтверджується
наданою для огляду в судове засідання позивачем житловою справою на громадянина
ОСОБА_1, так на п»ятьох членів сім»ї в кв.АДРЕСА_2 припадало 28,8 м.кв., що при
нормі жилої площі по Україні згідно ст.47 ЖК України становить 13,65 м.кв., а
згідно Постанови №626 ( а.с.150-152) виконкому Кіровоградської областної ради
народних депутатів і Президії Кіровоградської областної Ради профспілок від
29.12.1984 року становить 7,3 м.кв. в м.Кіровограді та 7,8 м.кв. у решті
населених пунктів області , на підставі чого сім»ї ОСОБА_1 потреба в жилій
площаді становить мінімум 39 м.кв., площа отриманої квартири по вул Київській
становить 45,34 м.кв.   Представник  позивача
в  достовірності  відомостей
про  потребу  відповідачів
в

4

поліпшенні житлових умов не заперечував; осіб, які б
претендували на спірне житлове приміщення не має ; порушення які припустив власник житлового приміщення на
момент видачі ордеру НОМЕР_1
(а.с.8) відсутні, в
зв»язку з чим фактичні і правові підстави визнання ордеру недійсним - відсутні.

Також з матеріалів справи та пояснень відповідачів видно , що квартира по
вул.Чайковського приватизована за житлові чеки (а.с.64)-свідоцтво на право
власності та довідка Ощадбанку (а.с.96), таким чином відповідно до ч.І ст.48 ЖК України
і п.53 «Правил обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов , і надання їм
житлових приміщень в Українській РСР» -
жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 м.кв. жилої площі на одну особу , але не менше
рівня середньої забезпеченності громадян жилою площею в даному населеному
пункті , при
цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у
приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки.

Виходячи з відмови в позовній вимозі позивача стосовно
визнання ордеру недійсним,
друга позовна вимога позивача яка стосується виселення відповідачів
залишається без розгляду, на підставі ст.117 ЖК України виселення відбувається,
якщо судом буде визнано ордер на жиле приміщення недійсним.

Відповідно до договору щодо надання юридичних послуг від 02 червня 2006 року (а.с. 174) та розписок
наданим адвокатом Зеленко (а.с.
175-177) відповідачі сплатили за надання юридичної допомоги 3787 грн-50 коп., цей
факт підтверджується доданими до матеріалів справи документами, також до суду
відповідачами були надані квитанції про витрати пов»язані з явкою адвоката до
суду на судові засідання (а.с.178) в сумі 585
грн. 62 коп.,
але з даних квитанцій не видно куди адвокат їздив ,звідки ,та на чому, тому даний факт
пов»язаний з витратами явки до суду підлягає відмові.

Керуючись ст.ст.48,59 ЖК України , ст.ст.3,15,31,79,88,208-220,367
ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Одеської залізниці до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відмовити.

Позовну вимогу Одеської залізниці про виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з
квартири АДРЕСА_1
залишити без розгляду.

Стягнути з Одеської залізниці на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судові
витрати в сумі 3787 (три
тисячі сімсот вісімдесят сім)
гривень 50 коп.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Знам"янського міськрайонного суду
Український В.В.