АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ                            УКРАЇНИ

21 лютого 2007 року                                                                                         м.Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючої судді Мизи Л.М. суддів Федорової А.Є., Процик MB. при
секретарі  Тімченко 0.1. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення
Ширяївського районного суду Одеської області від 10 січня 2007
року  по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення боргу,

ВСТАНОВИЛА:

20.11.2006 року ОСОБА_1звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2про
стягнення боргу і зазначила, що в березні 2004
року ОСОБА_2позичила у неї 3500
грн. За усною домовленістю відповідач зобов"язалася сплачувати щомісячно 10 відсотків від
суми боргу та повернути борг повністю через три місяці. В порушення
домовленості відповідач через чотири місяці повернула 1000 грн., а 06.05.2005 року повернула
всю суму боргу і в той же день взяла у позивачки в борг 1000 грн. на тих же
умовах, однак домовленості не виконала і відмовляється повернути борг.
Позивачка просила стягнути борг з урахуванням відсотків в загальній 2800 грн., моральну шкоду 2000 грн. та судові
витрати 381 грн.

Відповідач позов не визнала та стверджувала, що гроші у
борг у позивача не брала.

Рішенням суду в задоволенні позову відмовлено в повному
обсязі.

В апеляційній
скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового
рішення з мотивів невідповідності висновків суду обставинам справи, оскільки є
свідки, при яких відповідач повертала їй частину боргу.

Колегія судців,
заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї,
перевіривши законність та обґрунтованість рішення, приходить до висновку, що
рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Суд, відмовляючи
в позові, виходив з того, що позивач не довела свої позовні вимоги, оскільки не
надала суду належних та допустимих доказів укладення договору позики.

Такий висновок суду відповідає доказам по справі та
діючому законодавству.

Справа 22ц-1124/
2007 р.

Головуючий першої інстанції Паринюк СІ.

Доповідач Миза Л.М

2

Відповідно до ст.ст. 10, 59 ЦПК України
кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно з ч.І ст.
1047 ЦК
України договір позики, який укладається між фізичними особами на суму, що
перевищує не менш, ніж у десять разів, встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, повинен вчинятися у письмовій
формі.

ОСОБА_1пред"явила
позов з приводу договору позики в розмірі 1000
грн., тому згідно з положеннями ч.І ст. 1047
ЦК України цей договір повинен був укладатися у письмовій формі.

Як визначено ч.2
ст. 1047 ЦК
України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання
йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином,
законом прямо визначено, якими саме засобами доказування може бути підтверджено
укладення договору позики та його умов. Враховуючи, що зазначених доказів не
надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції, а у
відповідності з правилами ч2 ст. 59 ЦПК України показання свідків не є
допустими доказами укладення договору, то висновки суду є правильними, а судове
рішення законним.

З огляду на
зазначене, доводи апеляційної скарги про наявність свідків, які були присутні
при поверненні відповідачем частини попереднього боргу, не можуть бути
прийнятими судом, оскільки вони не є допустими доказами по даному спору.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної
скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.
303, 307 ч.1 п.1,
308, 314 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Ширяєвського районного суду Одеської області від 10 січня 2007
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з
дня набрання законної сили.