Справа №
22-ц-З647/2006    Головуючий в суді І інстанції
Доповідач в суді II інстанції Дьоміна О.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у
складі: Головуючого: Дьоміної О.О. Суддів:              Мережко М.В., Данілова О.М.

При секретарі: Козак І.А.

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_2  на рішення  Бородянського
районного  суду Київської області
від 1 листопада 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2,
третя   особа  відділ містобудування,    архітектури   та
розвитку   інфраструктури   Бородянської районної державної
адміністрації про знесення самочинного будівництва, - заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2006
р. позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що
на підставі свідоцтва про право на спадщину від 31.08. 1999 р. їй належить 23 будинку АДРЕСА_1, відповідачці
відповідно належить 1/3 частина
цього будинку.

Земельна ділянка площею 0,1500 кв.м, приватизована позивачкою, згідно
державного акту від 08 травня 2001 р. Відповідачка
без належного дозволу селищної ради та відділу архітектури звела самочинно
будинок під літ. «Б» та фундамент під літ.»б», чим порушила права позивачки, за
що притягувалися до амін. відповідальності.

Просила задоволити позов, забов»язати відповідачку знести
самовільні забудови.

Рішенням суду від 01
листопада 2006 р. позов
задоволено частково, забов»язано відповідачку знести самочинно збудоване
приміщення під літ. «б» АДРЕСА_1.Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати, посилаючись на
його незаконність, постановите нове рішення, яким в позові відмовити..

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачці на підставі
свідоцтва про право на спадщину від 31.08.
1999 р. належить 23 будинку АДРЕСА_1,
відповідачці відповідно належить 1/3
частина цього будинку.

Земельна ділянка площею 0,1500 кв.м, приватизована позивачкою, згідно
державного акту від 08 травня 2001 р.

Задовольняючи позов частково, суд послався на те, що
самовільні забудови порушують права позивачки та не відповідають будівельним
нормам.

Відповідно до ч.І ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу,
в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно вимог ст. 213
ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Однак, при розгляді зазначеного спору суд не звернув
уваги на вимоги, п. 7 ст.376
ЦК України, згідно якого право по вирішенню питань про знесення самовільного
будівництва належить відповідному органу державної влади або органу місцевого
самоврядування.

Так,   як  судом порушені  вимоги
закону,рішення  підлягає скасуванню,   а
в  задоволенні  позову належить   -  відмовити, так  як
позов   пред»явлено неналежним
позивачем,   відповідно роз»яснень  -п.2
Постанови Пленуму Верховного  Суду
України «Про  практику  застосування
судами процесуального законодавства
при розгляді  цивільних  справ
по  першій інстанції».

За таких обставин, рішення суд першої інстанції
постановив з порушенням норм матеріального і процесуального права, тому
апеляційна скарга підлягає задоволенню, так як її доводи спростовують висновки
суду першої інстанції та ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону,
тому рішення підлягає скасуванню, а позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
відділ містобудування, архітектури та розвитку інфраструктури Бородянської
районної державної адміністрації про знесення самочинного будівництв підлягає
відхиленню.

Керуючись ст.ст. 309,
313, 314, 316 ЦПК
України, колегія судової палати,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволити. Рішення Бородянського районного суду
Київської області від 1 листопада 2006 року - скасувати, по справі постановити
нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про знесення
самочинного будівництв - відмовити.

Рішення вступає в законну силу з моменту його
проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня проголошення.