Справа №
Головуючий у суді першої інстанції Жук СІ.
Доповідач: Ковальчук О.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2007 року                                            м.
Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого :
Ковальчука О.В.,

суддів :
Іващука В.А., Колоса С.С.,

при секретарі:
Цехмістер О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн
"Сімекс-Агро" (далі ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро") про
поновлення на роботі, виплати середньомісячного заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ТОВ
"Концерн "Сімекс-Агро" на рішення Липовецького районного
суду  Вінницької області від 08 грудня 2006 року,

установила:

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області
від 08 грудня 2006 року
постановлено:

Позов частково задовольнити.

Поновити на роботі ОСОБА_1на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 ТОВ
"Концерн "Сімекс-Агро".

Стягнути з ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро" на
користь ОСОБА_1середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 2 299 грн.60 коп., 50 грн. за надання
юридичної допомоги, 1000
грн. відшкодування моральної шкоди.

Судом встановлено, що 30 березня 2006
року ОСОБА_1 подав заяву про надання відпустки без збереження заробітної
плати з 30 березня 2006 року по 30 квітня 2006 року. При
поданні цієї заяви позивач отримав дозвіл на відпустку без збереження
заробітної плати позивача від директора по механізації Волинця О. у формі
резолюції про те, що останній не заперечує про надання відпустки у зазначені
позивачем терміни.

Наказом НОМЕР_1
від 30 березня 2006 року ОСОБА_1
надано відпустку за власний рахунок з 30
березня 2006 року по 12 квітня 2006 року, тобто його
заяву було задоволено але не повністю. Відповідач не ознайомив позивача з цим
наказом.

У матеріалах справи міститься скарга ОСОБА_1від 06
березня 2006 року на ім'я прокурора Липовецького району, у якій зазначено, що
він працює на підприємстві, де його примушують написати заяву про звільнення за
власним бажанням.

Між позивачем та відповідачем склались неприязні
стосунки, що також підтверджується листом НОМЕР_2 від 26 січня 2006 року, у
якому зазначено, що адміністрація ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро"
пропонує його сім'ї звільнити будинок, який їм надавався у АДРЕСА_1. Дружина
позивача працювала у відповідача, але була вимушена звільнитись.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем
було штучно створено обставини, які у подальшому були використані для
звільнення позивача за прогул, що при його звільненні відповідачем не були
додержані передбачені ст. 149 КЗпП України правила й порядок застосування
дисциплінарних стягнень, чим було порушено його законні права, що призвело до
моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагає від позивача
додаткових зусиль для організації свого життя, тому суд задовольнив вимоги про
поновлення на роботі, виплату середньомісячного заробітку за час вимушеного
прогулу та стягнув з відповідача на користь позивача 1000 грн. відшкодування
моральної шкоди.

У апеляційній скарзі ТОВ "Концерн
"Сімекс-Агро" просить скасувати рішення суду та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи.
Перевіривши  законність і
обгрунтованість рішення у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги,
колегія суддів не вбачає підстав для задоволення останньої.

Встановивши, що відповідачем було штучно створено
обставини, які у подальшому були використані для звільнення позивача за прогул,
що при його звільненні відповідачем не були додержані передбачені ст. 149 КЗпП
України правила й порядок застосування дисциплінарних стягнень, чим було
порушено його законні права, що призвело до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв»язків і вимагає від позивача додаткових зусиль для
організації свого життя, суд дійшов вірного висновку про задоволення вимоги
позивача про поновлення на роботі, виплату середньомісячного заробітку за час
вимушеного прогулу та стягнення з відповідача на користь позивача 1000 грн.
відшкодування моральної шкоди.

Доводи апелянта про невідповідність цих висновків суду
обставинам справи фактично зводяться до твердження про невірну оцінку судом
доказів у справі і цих висновків суду не спростовують, оскільки зі змісту
рішення та матеріалів справ и вбачається, що суд оцінив зібрані у справі докази
відповідно до положень ст.212 ЦПК України.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та
процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ТОВ "Концерн
"Сімекс-Агро" відхилити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області
від 08 грудня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвала
може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України.

Судді