АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем   України

28 лютого 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого -
судді                         Жизневської
А.В.

суддів:                                                Малахової
Н.М.

Матюшенка І.В.

при секретарі
судового

засідання       Ільбицькій Т.К.

з участю                                             апелянта
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Коростенського міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1
року у справі за позовом Державного підприємства «Коростенське
лісомисливське господарство» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання
договору найму жилого приміщення та виселення без надання іншого жилого
приміщення, зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ДП «Коростенське
лісомисливське господарство», виконавчого комітету Коростенської міської ради
про визнання права на житло, -

встановила:

Рішенням
Коростенського міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1
року задоволено позов ДП «Коростенське лісомисливське господарство».
Договір найму жилого приміщення від ІНФОРМАЦІЯ_2
року, укладений між ОСОБА_1 та ДП «Коростенське лісомисливське
господарство» розірвано. Виселено ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1
без надання іншого жилого приміщення. У задоволені зустрічного позову ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права на житло відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній
скарзі апелянт просить скасувати вказане рішення, ухвалити нове про відмову у
задоволені позову ДП «Коростенське лісомисливське господарство» та задоволення
його позову. Зазначає, що судом

Справа №22ц/629                                        Головуючий
у суді 1 -ї
інстанції Шульга О. М.

Категорія  40                                                              Суддя-доповідач
Жизневська А.В.

2

неповно
з'ясовано     обставини    справи,
допущено    порушення    норм матеріального  та
процесуального  права.      Вважає,
що   суд   безпідставно застосував положення Цивільного
кодексу у новій редакції, оскільки він не має зворотної сили. Поза увагою суду
залишився строк позовної давності.

Перевіривши
законність та обгрунтованність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,
колегія вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 за наказом НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року було призначено на посаду
головного інженера Коростенського лісомисливського господарства з ІНФОРМАЦІЯ_4 року. І за
договором найму від ІНФОРМАЦІЯ_2
року йому було надано для тимчасового проживання квартиру АДРЕСА_1(а.сп.28).

Вказана квартира
за рішенням Коростенського міськвиконкому НОМЕР_2
від ІНФОРМАЦІЯ_5 року
була включена у склад службового житла по Коростенському держлісгоспу
(а.сп.118) і на момент укладення договору найму була службовою.

З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_1 не звертався із заявою про взяття його на
квартирний облік і на квартирному обліку не перебуває, про надання йому ордера
на службове приміщення теж не звертався (а.сп.140,141,143).

На час розгляду
справи ОСОБА_1 займав і займає посаду начальника Ушомирського ЛПК ДП
«Коростенське ЛМГ» і за рішенням профкому ДП йому надано квартиру в АДРЕСА_2
(а.сп.4).

У відповідності
до положень СТ.821ЦК України -
договір найму житла укладається на строк, встановлений договором, а якщо у
договорі строк не встановлений, то такий договір вважається укладеним на п'ять
років.

Із змісту
договору від ІНФОРМАЦІЯ_2
року вбачається, що такий строк не встановлювався. В добровільному порядку
ОСОБА_1 не бажає виселитися.

Виходячи з
вищевикладеного, суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для
визнання за ОСОБА_1 права на спірну квартиру, і про те, що він підлягає
виселенню з неї без надання іншого жилого приміщення.

Щодо доводів
апелянта про незастосування строку позовної давності в три роки спростовуються
вищевикладеним, а щодо незаконного застосування діючого Цивільного кодексу є
безпідставними, оскільки правовідносини, які склалися у ІНФОРМАЦІЯ_6 році тривали у ІНФОРМАЦІЯ_7році та тривають
на час розгляду справи.

Помилкове
посилання суду на ст.98 ЖК України, яка регламентує статус тимчасових жильців,
не впливає на правильність прийнятого рішення.

Інші доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування
рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

3

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Коростенського міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1
року залишити без зміни.

Головуючий

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.

Судді:

З