Справа №2-181/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2007
року             Ленінський районний суд
м. Полтави в складі:

головуючого
судді   - Парахіної Є.В.

при
секретарі              - Олефір А.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що 21 липня
1989 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у міському Паалаці шлюбів м.
Полтави, від якого мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Проживають з
відповідачем в одній квартирі, проте шлюбні стосунки не підтримують близько
трьох років. Між подружжям постійно виникають сварки та непорозуміння, зокрема
через зловживання відповідачем спиртними напоями, оскільки почуття любові та
поваги втрачено, відновити сім'ю вважає неможливим, просила позов задовольнити,
шлюб розірвати, а судові витрати при реєстрації розірвання шлюбу покласти на
відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив проти позову, пояснив, що
вони з позивачкою перебувають в шлюбі, від якого мають спільну доньку. Останнім
часом відносини між ними напружені, проте з часу звернення дружини до суду з
даним позовом він спиртні напої не вживає, вважає можливим збереження сімї, в
зв'язку з чим просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 липня 1989 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, від якого мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження.

Між подружжям постійно виникають конфлікти,
непорозуміння, в тому числі через надмірне вживання відповідачем ОСОБА_2
спиртними напоями, що не заперечив в судовому засіданні відповідач.

В ході судового розгляду справи за клопотанням
відповідача сторонам надавався строк для примирення. Проте, як пояснив в
судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, будь-яких дій щодо налагодження
стосунків з дружиною він в цей період не вживав, можливість збереження сімї
обґрунтовує лише тривалим перебуванням в зареєстрованому шлюбі з позивачкою.

Спір про майно у сторін відсутній.

Згода про
утримання та проживання неповнолітньої дитини між сторонами досягнута.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що твердження позивачки
ОСОБА_1 про те, що збереження сімї неможливе, заслуговують на увагу, в зв'язку
з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, креуючись ст. ст. 10, 60, 61, 130, 213-215 ЦПК
України, ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21 липня 1989 року в міському Палаці
шлюбів м. Полтави, актовий запис НОМЕР_1, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, -розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 державне мито на користь держави при реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАЦС в розмірі 8 грн. 50 коп., ОСОБА_1 від сплати
державного мита звільнити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням протягом 20 днів після цього апеляційної скарги.