Справа № 22ц-409/2007                                   Головуючий
у суді 1 інстанції: Чебикін В.П.
Категорія    23                                                    Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14
лютого 2007 року                Апеляційний
суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого
судді:   Перцової В.А.

Суддів :                         Козлова С.П., Григорченка Е.І.

При
секретарі:               Білоус A.M.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: КЖЕП № 49 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2. і просив
стягнути з неї на його користь на відшкодування матеріальної та моральної шкоди
по 3000 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачка,
яка проживає поверхом вище його квартири, неодноразово на протязі 2005 року
заливала його квартиру, в результаті чого були пошкоджені жила кімната, кухня,
ванна та вбиральня. Для відновлюваного ремонту необхідно не менше 3000 грн.
Відповідачка своїми діями також спричинила йому моральну шкоду, оскільки,
утворювались стресові ситуації, із-за яких погіршувався стан його здоров'я.

Відповідачка позов  визнала
частково,  просила не  стягувати
з  не  відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська
від 27 жовтня 2006 року позов задоволено частково, з відповідачки на користь
позивача стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 456 грн., витрати на проведення
експертизи - 122 грн., витрати по сплаті судового збору - 8,65 грн., поштові
витрати - 2,05 грн. і 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди; в решті
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідачка просить скасувати рішення районного суду
і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на
те, що суд не врахував її заперечення щодо відсутності вини в заподіянні шкоди
позивачу, не дослідив обставини, на які вона посилалась і не дав їм належної
оцінки, а також не врахував її сімейне і матеріальне становище.

При розгляді справи суд першої інстанції встановив, що позивач - ОСОБА_1
проживає в АДРЕСА_1, а відповідачка - ОСОБА_2. проживає в АДРЕСА_2, яка
розташована над квартирою позивача. 22 липня 2005 року та 1 вересня 2005 року з
її вини була залита водою квартира відповідача, внаслідок чого були пошкоджені
штукатурка в туалетній і ванній кімнатах, шпалери в житловій кімнаті, а також
було пошкоджено майно позивача.

Дані обставини підтверджуються актами, складеними
житлово-експлуатаційним органом (а. с. 6, 7), поясненнями свідка ОСОБА_3. та
представника третьої особи -ОСОБА_4.

В результаті залиття квартири позивачу була спричинена
матеріальна шкода; вартість ремонтно-відновлюваних робіт квартири складає,
згідно висновку спеціаліста ІНФОРМАЦІЯ_1, 456 грн. (а. с. 30-38), та моральна
шкода, оскільки він переживав

внаслідок    подій, які відбулися двічі, вимушений
вирішувати питання про усунення спричинених пошкоджень.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що районний суд
обґрунтовано, керуючись ст.ст. 1166, 1167 ЦК
України, стягнув з відповідачки на користь позивача спричинену матеріальну
шкоду, судові витрати і прийшов до висновку про необхідність відшкодування
моральної шкоди.

Доводи в апеляційній скарзі відповідачки про те, що суд не врахував її
заперечення про відсутність вини в залитті квартири позивача, не дав належної
оцінки наданим ним доказам, а також не прийняв до уваги її матеріальне
становище, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки, суд
першої інстанції розглянув справу, у відповідності до вимог ст.ст. 10,11 ЦПК
України, на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідачка будь-яких доказів на підтвердження своїх
заперечень, матеріального становища та доказів, які б спростовували докази
позивача суду не надала. В судовому засіданні відповідачка не заперечувала
проти відшкодування нею матеріальної шкоди і просила лише звільнити її від
сплати позивачу за моральну шкоду та судових витрат.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що районний суд
безпідставно стягнув з відповідачки на користь позивача завищену суму на
відшкодування моральної шкоди і вважає за необхідне змінити в цій частині
рішення суду, зменшивши розмір відшкодування, з урахуванням обставин справи,
характеру та ступеню спричинених моральних страждань, розміру матеріальних
збитків, з 1000 грн. до 400 грн.,

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду змінити в частині розміру
відшкодування моральної шкоди, а в решті - рішення суду залишити без змін.

Керуючись
ст.ст.307, 309 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня
2006 року змінити в частині розміру відшкодування моральної шкоди, зменшивши
його з 1000 грн. до 400 (чотирьохсот) гривень.

В решті рішення суду
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення; може

бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох

місяців з цього часу.