УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у
складі:

Головуючого,
судді   Дралло І.Г.,

суддів
М'ясоєдової Т.М., Берзіньш В.С., при секретарі   Сафіній Ф.Ф., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позо­вом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя осо­ба Алуштинський МВ ГУ
МВС України в АР Крим про стягнення матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу Алуштинського міського суду АР Крим від 18
жовтня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з по­зовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа
Алуштинський МВ ГУ МВС України в АР Крим про стяг­нення
матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.05.2003 року відповідачі незаконно з
метою нанесення пошкодження їх майну зламали вхідні двері елінгу АДРЕСА_1, який
належав на праві власності ОСОБА_2, зайшли до приміщення і здійснили крадіжку 30000 доларів США, власником яких була позивачка, чим спричинили їй матеріальну
шкоду у розмірі 151500 грн. та моральну шкоду у сумі 10000 грн.

Крім того,
злочинними діями відповідачів заподіяна матеріальна шкода ОСОБА_1 у сумі
7832,55 грн. та моральна шкода у розмірі 5000 грн.

По даному факту
проводилася перевірка Алуштинським МВ ГУ
МВС України в АР Крим, але в порушенні кримінальної справи було відмовлено у
зв'язку з чим вони звернули­ся до суду з
позовом в порядку цивільного судочинства, оскільки вважають, що відповідачі повинні
відшкодувати нанесену їм матеріальну і моральну шкоду.

Ухвалою
Алуштинського міського суду АР Крим від 18 жовтня 2006 року прова­дження у
справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Не погодившись з
вказаною ухвалою, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали суду
першої інстанції від 18 жовтня 2006 року. Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала постановлена з неправильним
застосуванням норм процесуального права, без належного дослідження
обставин і з яких вбачається, що справа
підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і доцільним було б зупинення
провадження у справі до вирішення питання щодо оскарження позивачами
постанови про відмову в порушенні кримінальної справи.

До поданої
ОСОБА_1 апеляційної скарги приєдналася позивачка ОСОБА_2.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги позивачів, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга обгрунто­вана та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи
ухвалу про закриття провадження у справі, місцевий суд виходив з того, що в
результаті злочинних дій відповідачів позивачам заподіяна матеріальна та мора­льна
шкода, в діях відповідачів вбачаються ознаки скоєння злочину, передбаченого ст.
356 Кримінального кодексу України, але
постановою органів дізнання в порушенні кримінальної справи відмовлено.
Оскільки із заявою про порушення кримінальної справи у приватному порядку на
підставі ст. 27 КПК України позивачі не зверталися, справа не підлягає розгляду

Справа №
22ц-1219/07

2

в
порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду в порядку
кримінального судочинст­ва.

З такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки
вони зроб­лені з порушенням норм процесуального права.

Згідно з положеннями статті 55 Конституції України, права і свободи людини
і грома­дянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не
забороненими законом засоба­ми захищати свої права і свободи від порушень і протиправних
посягань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України,
суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених,
невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із
цивільних, житлових, земель­них, сімейних, трудових відносин, а також з інших
правовідносин, крім випадків, коли роз­гляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства

У частині 4 статті 28 Кримінально-процесуального кодексу України
передбачено, що особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальній
справі, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право
пред'явити його в порядку цивільного судо­чинства.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2. та ОСОБА_1 звернулися до
місцевого суду з позовом в порядку цивільного судочинства про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 моральної і матеріальної шкоди,
спричиненої їм 01.05.2003 року внаслідок неправомірних дій відповідачів.

По факту
зламання вхідних дверей елінгу АДРЕСА_1, розташованому
на 4 кілометрі Судацького шосе м. Алушти неодноразово проводилися пере­вірки
органами дізнання Алуштинського МВ ГУ
МВС України в АР Крим, за результатами яких
приймалися відповідні постанови про відмову в порушенні кримінальної справи,
які за скаргами позивачів скасовувалися органами прокуратури і органам
дізнання пропонувалося провести додаткові перевірки.

У зв'язку з тим, що на протязі трьох років кримінальна справа не порушена,
позивачі своїм правом на порушення кримінальної справи у приватному порядку
відповідно до ст. 27 КПК України не скористалися, а звернулися до суду з
позовом про відшкодування спричи­неної їм матеріальної і моральної шкоди у
порядку цивільного законодавства, що не заборо­нено діючим законодавством.

Таким чином
колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в пору­шення вимог, наведених вище статей Цивільного процесуального
кодексу України необгрун­товано закрив провадження у справі, в зв'язку з чим на
підставі п. З ст. 312 ЦПК України оскаржувана
ухвала підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

З урахуванням
наведеного, керуючись пунктом 3 статті 312, статтями 303, 313, 315. 317
Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів Апеляційного суду АР
Крим,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,
ОСОБА_2 за­довольнити.

Ухвалу Алуштинського міського суду АР Крим від 18 жовтня 2006 року
скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у ка­

саційному порядку до Верховного Суду України у
двохмісячний строк з дня набрання нею

законної сили.