АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 9 кв - 251 / 2007р.                                                     Головуючий
Категорія : 52                                                                               Сіра ПІ.
Доповідач в апеляційній інстанції
Дубровна В.В. Доповідач в касаційній інстанції Адаменко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06»червня 2007р.                                                                                  м.Черкаси

Колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Черкаської області у складі суддів:

Вініченко Б.Б.
Адаменко Л.В. Бородійчук В.Г.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Кролевецького районного суду м. Суми від 19
жовтня 2004 року і
ухвалу апеляційного суду Сумської області від 10 січня 2005
року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 2 400 гривень

встановила:

2 липня 2004 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2  З 465грн., уточнивши в послідуючому свої
позовні вимоги, просив стягнути з відповідачки 2 400грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що в 1999 році між ним та відповідачкою була досягнута домовленість
про купівлю належної їй квартири АДРЕСА_1, при
цьому в рахунок вартості цієї квартири він сплатив відповідачці 2 400 грн., а решту 3 000 у.о. повинен був
сплатити до 01 січня 2000 року і 3 100 у.о. до 01 січня 2001 року, після чого
домовились оформити договір купівлі -
продажу квартири. Вселившись в зазначену квартиру, він та його сім'я
прожили в ній до лютого 2004
року і в зв'язку з відсутністю грошей квартиру не купили, а на вимогу
ОСОБА_2 виселились із неї. Під час проживання у квартирі відповідачки між ними
був укладений договір найму житла за яким всі витрати пов'язані з утриманням
квартири, покладались на нього. В зв'язку з їх несплатою ним витрат за житлово - комунальні
послуги, за рішенням суду були стягнуті з нього на користь відповідачки.
Оплачені ним кошти в сумі 2
400 грн. в рахунок придбання квартири ОСОБА_2 добровільно не
повернула, а тому він просив стягнути їх в судовому порядку.

Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 19 жовтня 2004 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 10 січня

2005 року, позов
ОСОБА_1 задоволений, ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 2 400 грн.

В
касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, а провадження по
справі закрити, посилаючись на неповне з'ясування судами обставин справи, невірну
оцінку зібраних доказів, неправильне застосування норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що підстав
для перегляду ухвал судових рішень немає.

Відповідно до ч. 2
ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставинами, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті
ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що
судові рішення ухвалені судами першої та апеляційної інстанції з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а також відсутні, передбачені ч.І ст.338
ЦПК України, підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок судів першої
та апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332,
342 ЦПК України, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про
судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» № 697 - V від 22.02.2007 року, колегія
суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кролевецького районного суду м. Суми від 19 жовтня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від 10
січня 2005 року
залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає.