Головуючий у першій інстанції Грубіян Л.І.
Справа №
Доповідач Мартинова К.П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня  2007
року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого -
Мартинової К.П.,

суддів -
Оверіної О.В., Журавльова О.Г.,

за участю секретаря -
Карпової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ВАТ
„Ізмаїльська автобаза Дунайводбуд" про поновлення на роботі, стягнення
заробітної платні за період вимушеного прогулу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 грудня 2006 року ,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2004
року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про поновлення на роботі, стягнення
заробітної платні за період вимушеного прогулу, вказавши, що з 01.01.1998 р. він працював
на ЗАТ „Дунайводбуд" на посаді директора, наказом по підприємству НОМЕР_1
його було переведено на посаду консультанта вказаного підприємства, 26.04.1999 р., 11.04.|998 р. за
наказом НОМЕР_2 його
було звільнено з займаної посади за ст. 40
п. 1 КЗпП
України, про що йому стало відомо при зверненні до адміністрації підприємства
для отримання' довідки про заробітну платню, хоча заяву про звільнення він не
писав. При звільненні з ним не проведено розрахунок. 25.08.2004 р. позивач
звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив поновити його на роботі,
стягнути не виплачену заробітну платню, яку відповідач не виплатив при
переведенні його на посаду консультанта, пояснивши, що звільнення з посади
вважає незаконним, в зв"язку з чим просив наказ про звільнення визнати
незаконним, поновити його на роботі та стягнути на його користь з відповідача
суму заборгованості по заробітній платі за період вимушеного прогулу в розмірі 16145,56 грн.

В процесі слухання справи позивач уточнив та доповнив
позовні вимоги, пояснивши, що на день розгляду справи в суді виплати з ним в
добровільному порядку не проведено, адміністрація підприємства на його
неодноразові звернення відмовлялася з ним зустрітися та надати пояснення, тому
питання про поновлення його на роботі не вирішено, в зв"язку з чим він
просив наказ про звільнення його з займаної посади відмінити та поновити його
на посаді консультанта, стягнути з відповідача суму за час вимушеного прогулу
за період з 01.01.1998 р. по 31.09.2006 p., що з врахуванням
індексу інфляції складає 76970,12
грн. та суму заборгованості за невикористану відпустку, що з врахуванням
індексу інфляції складає 4636,70
грн., а всього суму в розмірі 81606,82
грн.

Представник відповідача в останнє судове засідання не
з"явився, однак в попередніх засіданнях в ході розгляду справи позов
визнав та дав пояснення по справі,

-2-

посилаючись
на наказ НОМЕР_2 пояснив, що ОСОБА_1 звільнений з займаної посади, як і інші
робітники підприємства, але цей наказ не був доведений до відома робітників, а
був виданий в зв"язку з порушенням справи про банкрутство підприємства. В
зв"язку з чим ОСОБА_1
не було відомо про його звільнення.

Рішенням суду від 13
грудня 2006 року
позов ОСОБА_1 задоволений частково. Суд вирішив наказ НОМЕР_2 про звільнення
ОСОБА_1 згідно п.1 ст. 40 КЗпП України визнати незаконним та відмінив його.
Поновив ОСОБА_1 на посаді консультанта Ізмаїльської автобази
„Дунайводбуд". Стягнув з Ізмаїльської автобази „Дунайводбуд" на користь
ОСОБА_1 середній заробіток за період вимушеного прогулу в сумі 28077,84 грн. В решті
частини заявленого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в
частині стягнення заробітної плати скасувати, тому що воно ухвалене з
порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позов про стягнення заробітної плати та оплату за
невикористані відпустки.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 і ухвалюючи заочне
рішення, районний суд виходив з того, що відповідач належним чином сповіщений
про час та місце судового засідання, тому є всі підстави для розгляду справи у
заочному порядку.

Однак, колегія суддів вважає, що справа була розглянута з
порушенням норм матеріального і процесуального права, які є безумовною
підставою для скасування рішення суду в частині стягнення заробітної плати та
плати за невикористані відпустки з направленням справи на новий розгляд.

Судом апеляційної інстанції встановлено, матеріалами
справи підтверджено, що справа знаходиться в провадженні суду з 2004 року. Ухвалою
апеляційного суду Одеської області від 02.08.2005
року було скасовано рішення суду першої інстанції від 03.03.2005 року і справу
направлено на новий розгляд.

Справа призначалась до розгляду в судовому засіданні
десять разів і слухання справи відкладалось по різним причинам / а. с. 67, 69, 70,106,111,113,
120,159,160, 162/.

Ухвалою суду від 15.03.2006
року справа була призначена до розгляду в судовому засіданні / а. с. 112/, незважаючи на
те, що до 15.03.2006 року
справа вже розглядалась, про що свідчать протоколи судових засідань на а. с. 67. 69, 70, 106, 111.

Ухвалою суду від 28.04.2006
року відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за
неявку в судове засідання 31.03.2006
року без поважних причин /
а.с. 121/.

01 грудня 2006 року позивач
уточнив та доповнив свої позовні вимоги, а. с. 131-133. Остаточні уточнені позовні вимоги
відповідачу судом не направлялись в порушення вимог процесуального
законодавства.

Відповідно до вимог ч. З ст. 224 ЦПК України у
разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог
суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Вказані
вимоги закону судом не виконано.

При встановлених обставинах у суду першої інстанції не
було законних підстав для розгляду справи в заочному порядку. В рішенні суду
відсутні посилання на норми цивільного процесуального закону, які регулюють
розгляд справи в заочному порядку. При таких обставинах колегія суддів вважає,
що порядок, в якому була розглянута справа, не являється заочним, а ухвалене
рішення не являється заочним.

Відповідно до вимог п. З ч. 1 ст. 169 ЦПК України 13.12. 2006 року суд повинен
був відкласти розгляд справи в зв"язку з неявкою в судове засідання
відповідача, направити йому остаточні позовні вимоги.

-3-

Встановлено, що суд не вирішив заявлених вимог про
стягнення заробітної плати з урахуванням коефіцієнту індексу інфляції, та про
стягнення заборгованості за невикористані відпустки /а. с. 131-133/. Висновки суду в
рішенні суду відносно вказаних заявлених вимог зовсім відсутні.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1
ст. 311 ЦПК
України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий
розгляд, якщо суд не вирішив всі заявлені вимоги і цей недолік не міг бути
усунутий ухваленням додаткового рішення, оскільки з приводу цих вимог сторони
не давали пояснень і не надавали доказів.

Оскільки справу розглянуто з порушенням встановлених
законом правил /процедур/ судового розгляду, суд не розглянуті всі заявлені
позовні вимоги, порушені правила змагальності, диспозитивності, не заслухані
пояснення, які містять докази позову, суд апеляційної інстанції не вправі
досліджувати факти, які не встановлені та не розглянуті судом першої інстанції.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати
наведене, усунути зазначені вище порушення, відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України
сприяти всебічному і повному з"ясуванню обставин справи, розглянути всі
заявлені позовні вимоги, при вирішенні питання про стягнення середнього заробітку
застосувати норми ст. ст. 27,
33, 34 Закону України "Про оплату праці" та вирішити
спір у відповідності з вимогами процесуального та матеріального закону.

Керуючись ст. ст. 303,
304, 307 ч. 1
п. 5, 311 ч.І п. 5, 313, 314, 315, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської
області від 13 грудня 2006 року в частині
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації за
невикористані відпустки скасувати, справу в цій частині направити на новий
розгляд до того ж суду іншим суддею.

В решті рішення суду залишити без мін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя