У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 жовтня 2007  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Головуючого - Яреми А.Г.,

Суддів:              Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,    Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення порядку користування
квартирою,

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням
Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 грудня             2006 року задоволено зазначений
позов ОСОБА_1

Відповідачки звернулися
до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою
Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 січня 2007 року  їх заяву залишено без задоволення.

ОСОБА_2, ОСОБА_3. подали
апеляційну скаргу на постановлені судом першої інстанції судові рішення.

Ухвалою судді
Апеляційного суду Харківської області від 15 березня 2007 року апеляційну
скаргу повернуто заявникам без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_2.,
ОСОБА_3. просять скасувати ухвалу судді апеляційного суду, посилаючись на
порушення суддею норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з
таких підстав.

Повертаючи без розгляду
апеляційну скаргу, суддя апеляційного суду виходив із того, що відповідачі
подали скаргу лише на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31
січня 2007 року, а така ухвала відповідно до ст. 293 ЦПК України не підлягає
оскарженню окремо від рішення суду.

Проте з такими висновками судді
повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 292 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та  обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або
частково.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в
апеляційному порядку
окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 293 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 293 ЦПК України
заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду,
включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Звертаючись до суду з апеляційною
скаргою, ОСОБА_2., ОСОБА_3. відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 295 ЦПК
України у скарзі просили скасувати як ухвалу Комінтернівського районного суду
м. Харкова від 31 січня 2007 року, так і заочне рішення цього ж суду від            12 грудня 2006 року, а справу
направити на новий розгляд; також у скарзі заявники згідно          п. 5 ч. 2 ст. 295 ЦПК України зазначали в
чому, на їх думку, полягає незаконність та необґрунтованість як ухвали суду,
так і заочного рішення.

Наведені обставини залишились
поза увагою судді апеляційного суду.

Висновок
судді про те, що ОСОБА_2. та ОСОБА_3. оскаржили в апеляційному порядку
тільки ухвалу суду від 31 січня 2007 року суперечить змісту поданої апеляційної
скарги, а тому повернення такої скарги заявникам без розгляду є помилковим.

За таких обставин ухвала судді
апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи до апеляційного суду
для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги з підстав, передбачених
п. 2 ст. 342 ЦПК України.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити частково.

Ухвалу судді Апеляційного суду
Харківської області від 15 березня 2007 року скасувати, справу передати до
апеляційного суду для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова
від 12 грудня 2006 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
А.Г.Ярема

Судді:
Є.Ф.Левченко

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін