Справа № 2-105/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Поліщук Т. В.,

за участю секретаря Шевченко І. А.,

народних засідателів Прокопенко В. П.,

Тарасова М. І.,

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Люботин цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

До Люботинського міського суду звернувся ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька, ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а також встановити факт смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, факт родинних відносин між ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та ОСОБА_11, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року. При цьому позивач посилається на ті обставини, що спірний будинок належить на праві власності братам ОСОБА_10, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в 1/3

частині кожному на підставі виконавчого листа 2 дільниці Харківського району від 03.07.1946 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_9, після його смерті спадщину прийняли його брати - ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які мешкали на той час у спірному будинку. ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_10, після його смерті спадщину прийняв його брат -ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Після смерті ОСОБА_11 були його дружина, ОСОБА_12, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, та діти - ОСОБА_13, померлий ІНФОРМАЦІЯ_6 року, та ОСОБА_14, померлий ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Після їхньої смерті залишились спадкоємці - ОСОБА_5, позивач, ОСОБА_4, який фактично прийняв спадщину, оскільки постійно мешкав у спірному будинку, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які відмовились від прийняття спадщини на користь позивача. Однак оформити право власності у встановленому порядку, позивач не має можливості, оскільки відсутні свідоцтво про смерть ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та не встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_9, ОСОБА_11 та ОСОБА_10, тому виникла необхідність звернутися до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивач ОСОБА_4, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, вказавши при цьому, що він постійно мешкав в спірному будинку та після смерті ОСОБА_8 фактично прийняв спадщину, інші спадкоємці відмовились від спадщини на його користь, тому він просить визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1. Представник позивача - адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_4 підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка, ОСОБА_5, в судовому засіданні позов визнала у повному обсязі, пояснивши суду, що до нот. контори з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини вона не зверталась, тому просить задовольнити позов, про що надала суду письмову заяву (а. с. 31). Відповідачка по справі, ОСОБА_6, в судовому засіданні надала суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами позивача, ОСОБА_4, у повному обсязі, вказавши , що після смерті свого чоловіка, ОСОБА_13, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року, звернулась до нотконтори з тільки з заявою про відмов від спадщини у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 на користь доньки - ОСОБА_7, таким чином вона просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 у повному обсязі (а. с. 32).

2

Відповідачка, ОСОБА_7, визнала позов в судовому засіданні та просить його задовольнити, про що надала суду письмову заяву (а. с. 33).

Крім того, відповідачки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в суді зазначили, що після смерті чоловіка та батька, ОСОБА_13, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року, спадщину у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1, вони не приймали, оскільки вони постійно мешкали в будинку АДРЕСА_1, в спірному будинку вони не мешкали, а тільки зареєстровані.

Вислухавши пояснення позивача, відповідачів, показання свідків, дослідивши матеріали

справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, позовні вимоги ОСОБА_4

такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно рішення 2-ої дільниці Харківського району від 03.07.1946 року житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності в порядку спадкування після смерті матері - ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_11 по 1/3 частині кожному, на підставі виконавчого листа 2 дільниці Харківського району від 03.07.1946 року, що підтверджується довідкою БТІ м. Люботин Харківської області від 25.09.2006 року НОМЕР_1 (а. с. 5-7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_9 Після його смерті в спірному будинку продовжували мешкати його брати - ОСОБА_11, ОСОБА_10

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_10 помер, актовий запис за НОМЕР_2 (а. с. 9). Після його смерті спадщину прийняв його брат - ОСОБА_11, який постійно мешкав у спірному будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_11 помер (а. с. 10). Після його смерті фактично спадщину прийняли його дружина - ОСОБА_12, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, (а. с. 11) та їхні діти - ОСОБА_13, померлий ІНФОРМАЦІЯ_6 року. (а. с. 8) та ОСОБА_14, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а. с. 12, 15).

Згідно довідки відділу РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області за НОМЕР_3 від 06.02.2007 року, актовий запис про смерть ОСОБА_9, а

також актовий запис про народження ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_9 не збереглися (а. с. 24).

Факт знаходження ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_10., померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та ОСОБА_11, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, в родинних відносинах підтвердили свідки по справі, а саме: ОСОБА_15, яка мешкає у сусідньому будинку та ОСОБА_16, який є давнім знайомим родини ОСОБА_5, які показали в суді, що знали родину ОСОБА_5, в якій було троє братів, які на даний час вже померли - ОСОБА_9 у 1946 році, ОСОБА_10 у 1970 році, ОСОБА_11 у ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Показання вищевказаних свідків повністю підтверджують пояснення позивачки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт родини відносин між фізичними особами.

Враховуючи пояснення позивача та показання свідків, аналізуючи вказані вище докази, суд вважає встановленим той факт, що ОСОБА_9, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_10, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та ОСОБА_11, померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 року, є рідними братами. Крім того, суд вважає встановленим той факт, що ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

На теперішній час прийняв спадщину та вступив у фактичне керування спадковим майном позивач, ОСОБА_4, який згідно свідоцтва про народження, виданого Люботинською міською Радою Харківської області, актовий запис за НОМЕР_4 від 19.01.1977 року, є сином ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а. с. 13). Крім того, спадкоємцями є дружина ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, згідно свідоцтва про укладення шлюбу, зареєстрованого Люботинською міською Радою, актовий запис за НОМЕР_5 від 19.09.1975 року, -ОСОБА_5 (а. с 14), дружина ОСОБА_13 - ОСОБА_6 (а. с 17) та їхня донька ОСОБА_7 (а. с 16, 18), але вони до нот. контори з заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини - будинку АДРЕСА_1 ніхто не звертався (а. с. 29).

3

Згідно вимог ст. 529 ЦК України 1963 року, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (в тому числі усиновлені), другий з подружжя та батьки (усиновлювачі) померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном; якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані в цій статті дії мають бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати право власності в порядку спадкування будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, після смерті його батька - ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

При розгляді цієї справи, суд керується нормами ЦК України в редакції 1963 року, оскільки відповідно до п. 4 Перехідних положень ЦК України 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних відносин, що виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав та обов'язків, які виникли чи продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки правовідносини між сторонами по цій справі виникли та існували до 01.01.2004 року, тобто до набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по цій цивільній справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача, ОСОБА_4, про визнання за ним права власності на житловий будинок АДРЕСА_1, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем ОСОБА_4 при поданні позову до суду державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи сплачено у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218, ч. 1 п. 1 ст. 256 ЦПК України, ст., ст.. 86, 112, ПЗ, 529, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст. 1 п. а Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року № 7-93 суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 - задовольнити. Встановити факт смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Встановити, що ОСОБА_9, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_10, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та ОСОБА_11, померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 року, є рідними братами.

Визнати за ОСОБА_4 право власності в цілому на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті його батька, ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.