______________ Апеляційний
суд Запорізької області_______________________________
Справа №22-135/07                                          Головуючий у 1 інстанції: Щербак А.А.
Суддя-доповідач: Маловічко С. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24січня
2007року                                                                                 м.Запоріжжя

Колегія
судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
у складі

головуючого Маловічко С В.

суддів :               Гончара О.С.

Сапун О. А.

при секретарі: Тахтаул О. М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 3 листопада 2006 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Запоріжжі та ОСОБА_2 про відшкодування
витрат на додаткову допомогу, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань "України та керівника виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Запоріжжі ОСОБА_2 про відшкодування витрат на
додаткову допомогу та стягнення моральної шкоди.

В позові зазначав, що в результаті нещасного випадку на виробництві він визнаний інвалідом 1 групи з втратою 100 %
працездатності. Висновком МСЕК від 12 лютого 1998 року йому визначено потребу у
постільній білизні. Оскільки він придбав білизну за
власні кошти, вважає що відповідач безпідставно відшкодував йому лише частину цих витрат. Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд стягнути з Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України витрати на придбання постільної білизни в сумі 775 грн.
26 коп. та компенсацію заподіяної моральної шкоди в сумі 25000 грн., а з
ОСОБА_2 стягнути на відшкодування заподіяної моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 3 листопада 2006 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення як таке, що постановлено з порушенням норм матеріального та
процесуального права, та передати справу на новий розгляд.

2

При розгляді справи ухвалою суду від 31.10.2006р. до участі у справі у
якості співвідповідача залучено відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Запоріжжі.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 в результаті нещасного випадку на виробництві визнаний
інвалідом 1 групи з втратою 100 % працездатності. Згідно довідки МСЕК йому
визначена потреба в додаткових видах допомоги, зокрема, постільній білизні.

14.04.2006р.
ОСОБА_1 за власний рахунок придбав постільну білизну та постільні речі на суму
775,26 грн. /а.с. 12/ та 20.04.2006р. звернувся з заявою до відділення ВД
ФССНВПЗ України в м. Запоріжжі щодо відшкодування цієї суми.

Відділенням ВД
ФССНВПЗ України в м. Запоріжжі йому було відшкодовано витрати на придбання постільної білизни на 1 рік у сумі 239,28 грн. з
посиланням на те, що відшкодування додаткових витрат є обмеженим певними
сумами та у висновку МСЕК ОСОБА_1 не зазначена потреба у постільних речах.

Зазначені
посилання відповідача є обгрунтованими, а його дії щодо часткової виплати суми
додаткових витрат відповідають чинному законодавству.

Згідно п. 4 ст.
34 Закону України „Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності", Фонд соціального страхування від
нещасних випадків фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, в тому
числі на додаткове харчування, придбання
ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування,
протезування, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів
пересування тощо, якщо потребу визначено висновками МСЕК.

Згідно довідки
ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.02.1998р. ОСОБА_1 встановлена потреба в додаткових видах
допомоги, а саме: санаторно-курортне лікування, спеціальний медичний догляд,
урологічний та хірургічний догляди, постільна білизна, додаткове харчування,
лікування за рецептами уролога і невропатолога. Проте в зазначеному висновку
МСЕК не встановлена потреба позивача в постільних речах, до яких у
відповідності до „Табелю оснащення м"яким інвентарем стаціонарів лікарень,
диспансерів, пологових будинків, лікувально-санітарних частин",
затвердженого наказом Міністерства охорони здоров"я України № 187 від
21.12.92р., відноситься придбана ним 14.04.2006р. ковдра вартістю 89,60 грн.
Тому відмова відповідача щодо відшкодування витрат на її придбання є
правомірною.

Посилання ж
апелянта на довідку  НОМЕР_1  від 04.08.2004р., в якій надаються
роз'яснення Фонду щодо потреб ОСОБА_1, зокрема, в постільних речах є
безпідставним /а.с. 8/, оскільки довідка не замінює та не доповнює висновку
МСЕК, а тому не може братися до уваги при вирішенні питання щодо відшкодування
інваліду додаткових витрат.

У випадку
звернення до МСЕК з відповідною заявою позивач може отримати висновок щодо наявності у нього потреби у
постільних речах, та на підставі цього висновку порушувати перед Фондом
питання щодо відшкодування йому витрат на придбання цих речей.

У відповідності
до ст. 17 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" правління Фонду може затверджувати нормативні
документи щодо порядку перерахування, обліку та витрачання страхових коштів.
Тому, колегія вважає, що Правління Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в межах своїх
повноважень винесла постанову № 26 від 27.03.2003р. „Про затвердження Положення
про

3

порядок забезпечення потерпілих лікарськими
засобами, виробами медичного призначення, постільною та натільною
білизною, перуками", відповідно до п. 16 якої граничний розмір виплат на постільну та натільну білизну, перуки потерпілим
щорічно затверджується правлінням Фонду.

Постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України № 68 від 22.12.2005р.
встановлений граничний розмір фінансування
витрат на 2006р. на постільну та натільну білизну у сумі 315 грн.

Тому відділення ВД ФССНВПЗ України в м. Запоріжжі відшкодувало витрати позивачеві лише за норму постільної білизни на рік в
межах граничного розміру фінансування на 2006р. Такий підхід
щодо розподілу страхових коштів, яких не вистачає на відшкодування всіх потреб інвалідів з урахуванням трирічного або
п"ятирічного терміну служби окремих постільних
приналежностей, на думку колегії, базується на принципі справедливості, оскільки забезпечує рівний розподіл коштів на відшкодування
витрат між всіма взятими на облік інвалідами.

Виходячи з зазначеного, колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а оскаржуване судове рішення
ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального
права, тому у відповідності до ст. 308 ЦПК України апеляційну скарги слід відхилити, а рішення суду залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315,
317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 3 листопада 2006 року по
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги до Верховного
Суду України.