Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

29
серпня 2007 року                                                                  м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі :

головуючого    Патрюка М.В.,

суддів:               Балюка М.І.,           Охрімчук Л.І.,

Прокопчука
Ю.В.,  Сеніна Ю.Л. -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в місті Жданівка Донецької
області про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2006 року
ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що внаслідок
впливу небезпечних умов праці на підземних роботах, він отримав професійні
захворювання. Згідно висновку медико-соціальної комісії від 31 січня 2006 року
ОСОБА_1 встановлено втрату працездатності 65 % по профзахворюванню безстроково.
Вказував, що йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та
стражданнях, які він відчуває на протязі багатьох років з моменту захворювання.
Просив стягнути з відповідача на відшкодування завданої моральної шкоди 25 000
гривень.

Рішенням Жданівського
міського суду Донецької області від 26 жовтня 2006 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду Донецької області від 11 січня 2007 року, позов
задоволено частково. Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті Жданівка Донецької області на користь ОСОБА_1 11
000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в місті Жданівка Донецької області просить скасувати постановлені
судові рішення та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову. У
обгрунтування касаційної скарги зазначене відділення посилається на
невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування
судами норм матеріального права.

Касаційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково
позов, суди першої та апеляційної
інстанції виходили з того, що ушкодженням здоров'я ОСОБА_1 заподіяно
моральну шкоду, обов'язок відшкодування якої Законом України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”
покладено на відділення Фонду.

Проте з такими висновками суду
погодитись неможливо.

Частиною 3 статті 34 Закону
України  “Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” встановлено,
що моральна (немайнова) шкода, заподіяна умовами виробництва, яка не спричинила
втрати потерпілим професійної працездатності, відшкодовується Фондом
соціального страхування від нещасних випадків за заявою потерпілого з викладом
характеру заподіяної моральної (немайнової) шкоди та за поданням відповідного
висновку медичних органів.

Судами встановлено, що згідно з
висновком медико-соціальної експертної комісії від 31 січня 2006 року позивачу
встановлено втрату працездатності в розмірі 65 % по профзахворюванню
безстроково та визнано інвалідом 3 групи по трудовому каліцтву 1996 року - 40%
та 25 % у зв'язку з професійним захворюванням.

Відповідно до п. 27 ст. 77
Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” дію абзацу 4 статті
1, підпункту “е” пункту 1 частини першої статті 21, частини 3 статті 28 та
частини 3 статті 34 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності” в частині відшкодування моральної шкоди
застрахованим і членам їх сімей на 2006 рік зупинено.

Як вбачається з  матеріалів справи, заперечуючи проти позову,
відповідач посилався саме на пункт 27 статті 77 Закону України “Про Державний
бюджет України на 2006 рік”.

Проте судами першої та апеляційної
інстанції ці заперечення відповідача не прийнято, неправильно застосовано норми
матеріального права та не враховано, що призупинення дії закону не дає підстав
для його застосування.

За таких обставин ухвалені у справі
судові рішення підлягають скасуванню з постановленням нового рішення про
відмову  у задоволенні позову на підставі
пункту 27 статті 77 Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік”.

Керуючись ст.ст. 336, 341 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в місті Жданівка Донецької
області задовольнити.

Рішення Жданівського міського суду
Донецької області від 26 жовтня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 11 січня 2007 року скасувати.

У задоволенні позову
ОСОБА_1 до  відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в місті Жданівка Донецької області про
відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення оскарженню не
підлягає.

Головуючий
М.В. Патрюк

Судді
М.І. Балюк

Л.І. Охрімчук

Ю.В. Прокопчук

Ю.Л. Сенін