Справа № 2-323/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

/заочне/

20.02.2007р. Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

при секретарі Охріменко А.Л.,

за участю адвокатів ОСОБА_10.,ОСОБА_11.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові справу за позовом
ОСОБА_1до Московської районної ради. м. Харкова, 3-ті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, про встановлення факту родинних відносин, про визнання права власності
на 13/150
частин домоволодіння в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1. звернувся до суду із позовом до Московської районної ради
м. Харкова, 3-ті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту
родинних відносин втому, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_5є матір'ю позивача, щодо визнання за ним права власності на 13/150 части домоволодіння АДРЕСА_1у
м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. та матері - ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2., при цьому доля матері складає по 6/150 частини та 7/150
частини від батька.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що його матері - ОСОБА_5. та батькові -
ОСОБА_6. належало 48/100 частин спірного домоволодіння, які після їх смерті, були поділені між
спадкоємцями, дітьми та другою дружиною батька ОСОБА_7на підставі рішення суду
Московського р-ну м. Харкова від 17.01. 1964р., яким визначена і його спадщина у вигляді 13/150 частин домоволодіння, з яких от матери йому перейшло 6/150
частин, а от батька 7/150 частин. Спадщину
після матери
и батька він фактично прийняв, так як постійно проживав у
батьківському будинку, що визначено також ухвалою Московського районного суду
м. Харкова від 15.11.1966р. про затвердження мирової угоди про розподіл домоволодіння, та по
якому йому у користування визначена одна кімната у будинку „А-Г'та сіни, а з
надвірних споруд: сарай №1,
1/3 частина вбиральні, колодязя та забору, а так як позивач
свого позову про визначення за ним права на частину спадщини не подавав до
суду, то 13/150
частин домоволодіння, на підставі рішення залишились
відкритими для нього. У зв'язку з тим, що зараз він бажає розпорядитись своєю
частиною домоволодіння, ОСОБА_1. звернувся до суду за визначенням його права
власності. Нотаріально оформити право власності на спадщину не має можливості,
оскільки у його свідоцтві про народження, виданого Московським Районним
відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова зроблена помилка і
його матір'ю помилково записана ОСОБА_7, замість «ОСОБА_13», тому позивач
просить спростувати такій запис, та визначити, що його матір'ю є ОСОБА_5.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але судом про день
та час розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим, суд зі
згодою сторін розглядає справу у відсутності представника відповідача, що не
суперечить вимогам ст. 224
ЦПК України.

3-ії особи:ОСОБА_3 та ОСОБА_4. з вимогами ОСОБА_1. щодо визнання права
власності в порядку спадкування за законом після смерті батьків позивачем, не
заперечують, та вважають позов обґрунтованим, зазначивши, що дійсно після
смерті батьків позивача, останній має право на частину спадщини, мешкав у їх
спільному будинку, користувався земельної ділянкою, був зареєстрований у
домовій книжці. За батьком позивача залишились 13/150 частини, оскільки вони не зареєстровані у МБТІ та також підтвердили те, що
матір'ю позивача є ОСОБА_5, а не ОСОБА_14, яка була другою дружиною батька
позивача.

При цьому, 3-я
особа - ОСОБА_2. позов не визнав, вважає
що ОСОБА_1. втратив своє право на частину спадщини, так як у домоволодінні
давно не проживає, та ще у свій час отримав в користування державну квартиру у
зв'язку з чим довгій час не оформляв своє право на спадщину. Вважає доцільним
розподіл 13/150
частини домоволодіння між співвласниками.

Представник відділу ЗАЦС Московського району м. Харкова в судове засідання
не з'явився.

Представник виконкому Московської районної ради м. Харкова в судове
засідання не з'явився, але надав до суду заяву щодо слухання справи у його
відсутності.

Вислухавши сторони по справі, дослідивши та оцінивши надані суду докази,
суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно відомостей наданих КП «Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» вбачається, що житловий будинок з надвірними спорудами,
розташований за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності
зареєстрований за: ОСОБА_3-21/150 на підставі свідоцтва
про право на спадщину від ІНФОРМАЦІЯ_4р.; ОСОБА_8- 26/150 на підставі договору дарування від ІНФОРМАЦІЯ_5.; ОСОБА_4-21/150 на підставі свідоцтва про право на спадщину від ІНФОРМАЦІЯ_4р.
та 21/150 на підставі договору дарування від 16.02.2001р.; ОСОБА_2-41/150 на
підставі договору дарування відІНФОРМАЦІЯ_3. Не зареєстровано після рішення
Московського районного суду м. Харкова від 17.09.1964р. 7/150 частини та
залишилось відкритими 13/150 частини (а.с.3,4).

Із копії свідоцтва, серії У 1-У Р№ НОМЕР_1, актовий запис № НОМЕР_2. вбачається, що
батьками ОСОБА_1. є ОСОБА_8та ОСОБА_7 (а.с.5).

Із наданих суду витягів із домових книжок вбачається, що
ОСОБА_5постійно мешкала з родиною позивача по АДРЕСА_1в м. Харкові.

Сторони по справі підтвердили факт того, що ОСОБА_5є
матір'ю ОСОБА_1. Крім цього, даний факт підтверджений і наданими копіями
судових рішень.

Таким чином, суд вважає доведеним, що матір позивача є
ОСОБА_5, а не «ОСОБА_14», як помилково зазначене) у свідоцтві про народження.

Відповідно до рішення Московського районного суду м.
Харкова від 17.09.1964 року
визнано право власності на домоволодіння* розташоване в м. Харкові по АДРЕСА_1 за ОСОБА_9та
зазначено, що ОСОБА_1. є спадкоємцем на 7/150
частин спірного домоволодіння після матери
ОСОБА_5, померлої  ІНФОРМАЦІЯ_2. та
на 6/150 частин
того ж домоволодіння після батька -
ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1., спадщина залишена відкритою для
відповідного оформлення (а.с.8-10).

Крім цього, право ОСОБА_1. на відкриту спадщину
підтверджено й ухвалою суду Московського району м. Харкова від 15.11.1966р., з
чого вбачається, що у його користування виділена частина домоволодіння (а.с. 1,12).

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень при
набранні чинності Цивільного Кодексу України з 01.01.04р. зазначений кодекс
застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом
України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що
виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила
зазначеного кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не
була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Так, відповідно до вимог ст.ст. 525, 527 та 529 ЦК України (у
редакції 1963р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.
Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а
також діти померлого. До числа спадкоємців першої черги належать діти
спадкодавця.

Відповідно до ст.ст. 548, 549 ч.І ЦК України ( в редакції
1963р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а якщо
він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, то ці дії
свідчать про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України ( в редакції
2004р.) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом
встановленого ст. 1270 ЦК України строку у шість місяців, не заявив про відмову
від неї.

Відповідно до вимог ст. 551 ЦК України (
в редакції 1963р.) якщо спадкоємець за законом помер після відкриття
спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк право на прийняття
належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців.

Крім цього, згідно вимог ст. 61 ч.З ЦПК України
обставини встановлені судовими рішеннями у цивільній справі не потребують
доказуванню при розгляді інших справ.

Таким чином, доводи позивача щодо фактичного прийняття
спадщини після смерті батьків знайшли своє підтвердження.

Заперечення 3-ї
особи по справі, ОСОБА_2,
суд вважає безпідставними, які не підтверджено відповідними доказами. Крім
цього, ОСОБА_2. не є спадкоємцем після ОСОБА_6. та ОСОБА_5., свою частину
домоволодіння він придбав на підстави договору дарування оформленого 3-ю
ХДНК   ІНФОРМАЦІЯ_3. і ніякого права на
витребування залишеної відкритою 13/1500
части спірного домоволодіння для спадкоємців після ОСОБА_6. та ОСОБА_5. він
не має.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 525, 527, 529, 548, 549 ч.І, 551 ЦК України (у редакції
1963р.), ст. 1268 ЦК
України, ст. 61,213-215,224
ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, визнавши ОСОБА_5, 1896 року народження,
матір'ю ОСОБА_1, 1924 року
народження.

Визнати за ОСОБА_1право власності на 13/150 частин
домоволодіння АДРЕСА_1у м.
Харкові в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2. та батька -
ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами по справ
шляхом подання заяви про апеляційне оскарження у 5-ти денний термін, а далі
шляхом подання апеляційної скарги у 20-ти денний термін.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя