АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 березня 2007
року                                                                                                     м.
Вінниця

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області
в складі:

Головуючої :
Якути О.І.

Суддів:
Міхасішина І.В., Щолокової О.В.

При секретарі:
МарейчикН.О.

За
участю: сторін, представника Трачук А.О., адвоката ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційними скаргами
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від
22.12.2006 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання права власності на частку будинку, поділ будинку та
встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

встановила:

Рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці від
22.12.2006 року первісний позов задоволено. В задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

В апеляційних скаргах відповідачі просять рішення суду
скасувати як незаконне, постановлене з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги не підлягають до
задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.11.1957 року
відповідно до рішення виконкому Вінницької міської ради від 21.10.1957 року №
27/1368, було проведено відвід земельної ділянки в натурі під індивідуальне
будівництво житлового будинку ОСОБА_5. по АДРЕСА_1 загальною площею 480 кв.м. в
кварталі НОМЕР_1.

Справа № 22 - 716 - 2007 р.                             Категорія: 2      Рішення постановлено під головуванням
Федчишена С.А.

Доповідач:
Якута О.І.

15.11.1957 року представником обласного відділу у справах
будівництва та архітектури було складено акт про відвід земельної ділянки під
забудову житлового будинку ОСОБА_5. за вищезазначеною адресою.

Однак, ОСОБА_5. порушив проект забудови і разом з ОСОБА_3. збудували
двохквартирний будинок.

07.07.1966 року ОСОБА_3. отримала свідоцтво про право
власності на 32,8 домоволодіння АДРЕСА_1

Згідно техпаспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 від 07.08.2006 року
ОСОБА_3. належить 33/100 ідеальної частки будинковолодіння, а ОСОБА_4. 67/100
ідеальної частки будинковоло діння.

Рішенням виконкому Вінницької міськради народних депутатів від 20.12.1990
р. № 286 закріплено земельну ділянку за домоволодінням громадян за ОСОБА_5. та
ОСОБА_3. площею 600 кв.м. в постійне користування, 50 кв.м. в тимчасове
користування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4. та ОСОБА_5. перебували у шлюбі і після
смерті останнього ОСОБА_4. успадкувала вищевказане будинковолодіння.

З кадастрового плану земельної ділянки по ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного
22.08.2006р., вбачається, що ОСОБА_4. користується земельною ділянкою площею
0,0435 га, а ОСОБА_3. користується земельною ділянкою площею 0, 219 га.

Згідно ст. 78 ЗК України право власності на землю - це
право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України
набувають право власності на земельну ділянку на підставі виділення в натурі
належної їм земельної частки.

За таких обставин, при визначенні порядку користування
земельною ділянкою між сторонами суд виходив з розміру часток сторін від
вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної
сумісної власності на спільну часткову власність встановивши порядок
користування земельною ділянкою будинковолодіння розташованого по АДРЕСА_1
відповідно до часток в праві власності на житловий будинок, а саме, з розміру
частки ОСОБА_4. - 67/100 і розміру частки ОСОБА_3. - 33/100, відповідно до
додатку № 4 висновку судово-будівельно-технічної експертизи № 1726 Вінницького
відділення Київського НДІСЕ.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення первісного
позову та відмову у задоволенні зустрічного позову.

Рішення
суду є законним та обґрунтованим, постановленим з додержанням норм
матеріального та процесуального права і доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 307, 312-315 ЦПК України, колегія
суддів,-

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 22
грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає
чинності з моменту її проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двох місяців з дня її
проголошення до Верховного Суду України.