У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 серпня 2007
року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Прокопчука Ю.В.,Сеніна Ю.Л.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою та
виселення та за заявою прокурора Малиновського району м. Одеси в інтересах
малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про визнання договору
купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права на користування квартирою,

в
с т а н о в и л а :

У січні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі
договору купівлі-продажу від           2
серпня 2005 року він є власником квартири АДРЕСА_1, проте не має можливості
користуватися нею, оскільки в квартирі проживає відповідачка з дітьми.

У лютому 2006 року заступник прокурора
Малиновського району         м. Одеси в
інтересах малолітніх  ОСОБА_3 та ОСОБА_4  подав до суду заяву про визнання договору
купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права на користування квартирою,
посилаючись на порушення відповідачами при укладенні договору прав малолітніх
дітей.

Рішенням Малиновського районного
суду м. Одеси від 9 жовтня 2006 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, заяву прокурора задоволено частково.

Рішенням Апеляційного суду
Одеської області від 10 січня 2007 року зазначене рішення районного суду в
частині відмови в позові ОСОБА_1 та часткового задоволення заяви прокурора скасовано, позов ОСОБА_1  задоволено,  у задоволенні заяви прокурора відмовлено, в
решті рішення районного суду залишено без змін.

У касаційній скарзі заступник
прокурора Одеської області просить скасувати рішення апеляційного суду і
залишити в силі рішення суду першої інстанції і справу направити на новий
розгляд, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав для
висновку, що апеляційним судом при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги в цій частині
також не можуть бути визнані як підстава для призначення справи  до судового розгляду.

Оскаржуване  рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 332, 336  ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу заступника
прокурора Одеської області відхилити, рішення Апеляційного суду Одеської
області від 10 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України
:                                   Л.І.Охрімчук

Ю.В.Прокопчук

Ю.Л.Сенін