Справа №2-91 2007 <file:///2007> p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

3 березня 2007 року                                                                             місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької
області в складі:

головуючого судді Гапонова А.В.,

при секретарі Євсеєнко К.Ю.,

за участю представника позивачки
ОСОБА_4, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

05.10.2006 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на 12
частину магазину, що знаходиться в м. Білозерське Донецької області, АДРЕСА_4 та визнанні права власності на домоволодіння
НОМЕР_1по вул. АДРЕСА_1

В судовому засіданні відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов не визнали.

Представник позивачки - ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримала
та суду пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 знаходилися в
фактичних шлюбних відносинах з 1995 року по жовтень 2003 року. Спочатку вони мешкали за адресою: АДРЕСА_2, а з 2002 року та по
жовтень 2003 року проживали по вул. АДРЕСА_3. Весь цей час вели спільне
господарство. 18.06.2001 року згідно договору куплі - продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального
округу Донецької області, вони купили у рівних частинах магазин, розташований у
житловому будинку НОМЕР_1по АДРЕСА_1.
Позивачка сама сплатила вартість вказаного магазину в розмірі 22516 грн.,
оскільки в ОСОБА_6 не було грошей. 20.03.2001 року на ім'я ОСОБА_6 був придбаний цілий жилий будинок з
надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1. Даний будинок потребував ремонту, оскільки його збудували в 1946 році, а
тому між сторонами була досягнута домовленість щодо того, що вони будуть в
рівних частинах володіти даним будинком і ОСОБА_1 буде приймати участь в переобладнані та ремонту даного будинку. В 2002 році до
даного будинку була прибудована веранда «а», літня кухня «Б», сарай (баню) «В», стару кухню було ліквідовано. В зв'язку
з ремонтом будинку, позивачка змушена була придбати будівельні матеріали, ліс, шифер,
сплачувати роботу будівельникам, на що затратила
загальну суму 40138 грн. 97 коп.ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Після його смерті
позивачкою були узаконені самовільні
будівлі. В теперішній час позивачка продовжує користуватися магазиномНОМЕР_1по АДРЕСА_1 й він знаходиться в її повному володінні,
оскільки вона є приватним підприємцем
й магазин використовується за призначення. Крім того, вона сплачує оренду землі
та всі необхідні комунальні послуги,
а тому просить суд визнати за нею право власності на 12 частину даного
магазину, яка належить ОСОБА_6 також просить визнати за нею право власності на
будинок НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, оскільки
вона за свої кошти провела
переобладнання будинку, користувалася ним, а тому має на нього право. Також просить
стягнути солідарно з відповідачів на
її користь витрати по сплаті за висновок експерта по будівельно - технічній експертизі
в розмірі 700 грн., судовий збір в розмірі 200 грн., витрати на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 суду пояснила, що її сином є
ОСОБА_6 , який померІНФОРМАЦІЯ_1. Вважає, що між позивачкою та її сином не було ніяких
фактичних шлюбних відносин. Просить в задоволенні позову
відмовити, так як позивачка не має ніякого права претендувати на майно її померлого сина, всі квитанції, які знаходяться в
матеріалах справи, вважає є сфальсифікованими. Більш того, ОСОБА_6
продавав будівельні матеріали, а тому він проводив ремонт будинку НОМЕР_1
поАДРЕСА_1. Не заперечує проти того, що між
її сином та позивачкою була усна
домовленість щодо придбання магазину, що знаходиться в м. Білозерське Донецької
області, АДРЕСА_4 в рівних частинах.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 пояснив, що померлий ОСОБА_6 - є
його батьком. Йому відомо, що він знаходився в цивільному шлюбі з
позивачкою та займався підприємницькою діяльністю,
хоча всі документи на підприємця батько оформив на ОСОБА_1, чому він так зробив йому не відомо. Просить в позові відмовити, оскільки він за гроші батька купляв
будівельні матеріали для ремонту будинку та магазину,
привозив їх за місцем знаходження споруджень. Всі квитанції він повертав позивачці, яка була приватним
підприємцем. Суд, вислухавши пояснення
сторін, дослідивши докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Як встановлено в судовому засіданні
починаючи з 1995 року та поІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_6 знаходилися в фактичних шлюбних відносинах, про що свідчить
копія свідоцтва про їх вінчання (а.с. 10).

2

За період находження в цивільному шлюбі, ними 18.06.2001 року згідно
договору куплі - продажу в рівних частинах був придбаний магазин, що знаходиться в
м. Білозерське Донецької області, АДРЕСА_4. Даний договір був посвідчений
приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької
області (а.с.8). Як вбачається з копії
платіжного доручення НОМЕР_2 від 12.06.2001 року, приватним підприємцем ОСОБА_7
була здійснена сплата вартості за придбаний магазин в розмірі 22516 грн.
(а.с.12). Крім того, 20.03.2001 року
ОСОБА_6 купив цілий жилий будинок з
надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1. Даний договір був
посвідчений державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори
(а.с.9). Згідно копії
свідоцтва про смерть, ОСОБА_6 померІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).До теперішнього часу, ОСОБА_6 являється власником
12 частини магазину, що знаходиться в м. Білозерське Донецької області, АДРЕСА_4 та власником домоволодіння
НОМЕР_1поАДРЕСА_1 (а.с.11, 13). Крім
того, як вбачається з копії технічного паспорту на будинок НОМЕР_1 по вул.
АДРЕСА_1, виданого 19.09.2006 року на ім'я померлого ОСОБА_6, на території
даного домоволодіння в 2002 році
були збудовані: прибудова «а», літня кухня «Б», сарай «В» (а.с. 35-37). Крім того, як вбачається з висновку експерта
будівельно - технічної експертизи №49406, після 21.03.2001 року на земельній ділянці по АДРЕСА_1 деякі побудові були
знесені (демонтовані), а також побудовані нові (а.с.50-88). Таким чином, суд вважає, що дійсно саме позивачкою
були проведені ремонтні та будівельні роботи на земельній ділянці по
АДРЕСА_1, що підтверджується наданими до суду квитанціями на її ім'я щодо
придбання необхідних матеріалів (а.с.20-31). Згідно
ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше
осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності
є спільною частковою власністю. Як вбачається з ст. 357 ЦК України, частки
у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або
законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не
встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у
придбання (виготовлення, спорудження) майна. Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та користування
тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати
від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації. При
даних обставинах, з урахуванням сплати позивачкою вартості магазину, а також
того, що саме ОСОБА_1 користується
магазином, сплачує витрати, по його утриманню, суд вважає за можливе визнати за нею право власності на 12 частину магазину,
яка належить померлому ОСОБА_6 Крім
того, позовні вимоги в частині визнання за позивачкою права власності на
будинок підлягають частковому задоволенню, оскільки за позивачкою дійсно варто
визнати право власності на спірний будинок, стягнувши з неї на користь відповідачів 50% від вартості даного будинку
на момент його придбання, що становить (16774 : 2 ) 8387 грн. Крім того, при звертанні до суду позивачкою був
сплачений судовий збір 200 грн., витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн,
а також витрати по проведенні будівельно - технічної експертизи в розмірі 700
грн (а.с.90), які згідно ст. 88 ЦПК України варто стягнути солідарно з
відповідачів на користь позивачки. Однак, позивачкою повинен бути сплачений судовий
збір за будинок в розмірі 690, 74 грн
та за магазин в розмірі 112,58 грн, а всього 803,32 грн, тому солідарно з відповідачів на користь місцевого бюджету
необхідно стягнути судовий збір в розмірі 603,32 грн. Керуючись ст.ст. 174, 213, 215 ЦПК України, ст.
ст. 356, 357, 358 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на майно задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 12 частину
магазину, що знаходиться в м.
Білозерське Донецької області, АДРЕСА_4, яка належить ОСОБА_6, котрий
померІНФОРМАЦІЯ_1. Визнати за ОСОБА_1 право
власності на домоволодіння НОМЕР_1 поАДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_6,
котрий померІ НФОРМАЦІЯ_1. Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 8387 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3    на користь ОСОБА_1:

витрати по
проведенні будівельно - технічної експертизи в розмірі 700 грн.; судовий
збір в сумі 200 грн.;

витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі
30 грн. Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
користь держави: судовий збір в розмірі 603,32 грн.

3

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через
Краматорський міський суд.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до
Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський
суд у термін 10 днів із дня його оголошення. .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду
Донецької області через Краматорський міський суд у термін 20 днів після подачі
заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне

оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було
подано.      .

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не
була подана в строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього
строку.