Справа № 2-111/2007р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ     УКРАЇНИ

27 лютого 2007
року                                                Корюківський
районний суд Чернігівської

області у складі:

головуючого - судді Чурупченка М.І.,

при секретарі - Макуха О.О.,

з участю прокурора - Дремлюги C.O.,

представника позивача Корюківської РДА - Пилипець О.І.,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні у м. Корюківці у приміщенні суду
цивільну справу за позовом прокурора Корюківського району в інтересах
Корюківської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про визнання
недійсними державних актів на право на земельну ділянку, -

встановив:

14 лютого 2007
року прокурор Корюківського району звернувся до суду з цим позовом в інтересах
Корюківської РДА та просить визнати недійсними державні акти на право на
земельні ділянки серії ІНФОРМАЦІЯ_1, серії ІНФОРМАЦІЯ_2, серії ІНФОРМАЦІЯ_3
виданих ОСОБА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що дані державні акти були видані
йому з порушенням чинного законодавства.

У судовому
засіданні прокурор Дремлюга CO.
позовні вимоги підтримав повністю та просить суд задовольнити позов.

У судовому
засіданні представник позивача Пилипець О.І. позовні вимоги підтримала у
повному обсязі і просить суд їх задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у
його відсутності і позовні вимоги визнав повністю, згоден визнати недійсними
акти на земельні ділянки.

Як встановлено
судом, прокуратурою Корюківського району була проведена перевірка в відділі
земельних ресурсів Корюківського району щодо дотримання вимог чинного
законодавства при посвідченні права на земельну частку (пай) членам КСП «ім. Димитрова» с. Сядрине Корюківського
району Чернігівської області (на даний час реорганізовано в колективне пайове
акціонерне господарство «ім. Димитрова»), в ході якої було встановлено, що
згідно розпорядження Корюківської РДА від 14.11.20027 року НОМЕР_1 на підставі
додаткових списків членів КСП «ім. Димитрова»,
які мають право на земельні ділянки, видано державні акти на право на
земельні частки площею 0.70 га (сіножатей) серії ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований у
книзі реєстрації державних актів 14.06.2004 року НОМЕР_2, площею 3.62 га
(ріллі) серії ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований в книзі реєстрації державних актів
29.06.2004 року НОМЕР_3, площею 0.45 га (пасовище) серії ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований
в книзі реєстрації державних актів 07.07.2004 року НОМЕР_4 ОСОБА_1, мешканцю с. Сядрино Корюківського
району Чернігівської області.

Відповідно
до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у
колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право
на земельну частку (пай) мають члени КСП, сільськогосподарського кооперативу,
сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які
раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства,
кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта
на право колективної власності на землю. Громадянин ОСОБА_1 на дату видачі
Державного акту з КСП «ім. Димитрова»
в ньому не працював, в списки членів зазначеного підприємства був внесений
незаконно, так як був прийнятий  на
роботу 24.04.1996 року до видачі

Державного акту на землю КСП „ім..Димитрова". Відповідно
до Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну
власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених
наказом Державного комітету України по земельним ресурсам від 20.02.1996 року
№11, сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий з порушенням чинного
законодавства, не може визнаватись як зіпсований або анульований. Указом
Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування
аграрного сектора економіки» від 03.12.1999 року визначено, що сертифікат є
правовстановлюючим документом, який посвідчує право громадянина на земельну частку
(пай). Відповідно до ст.ст. 48, 49 ЗУ
«Про власність» захист права власності або правомірність володіння
здійснюється судом.

Згідно
ст. 378 ЦК України
право власності особи на земельну ділянку може бути припинено за рішенням суду.

Згідно наказу
Державного Комітету України по земельних ресурсах №43 „Про затвердження
Інструкції про порядок складання видачі, реєстрації і зберігання державних
актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на
землю, право власності на землю і право постійного користування землею,
договорів" у випадку припинення права власності чи користування земельною
ділянкою документ, який посвідчує це право, повертається до архіву державного
органу земельних ресурсів, де зберігається другий примірник цього документу.

Вислухавши
прокурора, представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, оскільки незаконна
видача сертифікатів на право на земельні частки (паї), ОСОБА_1, а ним отримано
державні акти на ці земельні ділянки, що порушує інтереси держави та завдає їй
матеріальні збитки.

Оскільки
позов підлягає задоволенню то з відповідача слід стягнути державне мито та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної справи.

Керуючись
ст.ст. 48-49 ЗУ «Про власність»,
п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у
колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.
378, 1166 ЦК України,
ст.ст.81, 88, 208-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов
задовольнити.

Припинити право
власності на земельні ділянки видані ОСОБА_1 згідно державних актів на право
власності на земельні ділянки площею 0.70 га (сіножатей) серії ІНФОРМАЦІЯ_2,
площею 3.62 га (ріллі) серії ІНФОРМАЦІЯ_3, площею 0.45 га (пасовище) серії
ІНФОРМАЦІЯ_1 розташовані на території Сядринської сільської ради визнати їх
недійсними та повернути до архіву державного органу земельних ресурсів.

Стягнути
з ОСОБА_1 8 (вісім) гривень 50 коп. на користь держави державного мита.

Стягнути
з ОСОБА_1 1 (одну) грн. 50 коп. на користь ТУ ДСА Чернігівської області витрат
на інформаційно-технічне забезпечення.

На
рішення суду протягом 10 днів може бути подана заява про апеляційне оскарження,
після надання якої за сторонами зберігається право протягом 20 днів подати
апеляційну скаргу.