справа № 2-88/2007 p.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2007 року

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

Головуючого- судді- Плахотника Г.М.

При секретарі- Заніній О.В.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ
„Кременчуцьке АТП 15307"
про визнання дії адміністрації ВАТ „Кременчуцьке АТП -15307" в особі
голови правління Кірєєва Ю.В. незаконними, відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ВАТ „Кременчуцьке АТП 15307"
про відшкодування моральної шкоди

При цьому
позивач вказував, що він є працівником відділу державної служби охорони
Кременчуцького МУ УМВС України у Полтавській області, який знаходиться в м.
Кременчуці. Він, ОСОБА_1
постійно мешкає в м. Глобино Полтавської області. Два рази на тиждень
користується послугами ВАТ „Кременчуцьке АТП 15307". 24 червня 2002 року. 23 серпня 2002 року , 31 серпня 2002 року водії
контролери рейсових автобусів ВАТ „Кременчуцьке АТП 15307" маршруту „Глобине-Кременчук"
вимагали від нього оплати проїзду, посилаючись на рішення Правління ВАТ
„Кременчуцьке АТП 15307"
про відмову в безоплатному проїзду працівникам міліції. З метою уникнення
конфліктної ситуації він у всіх випадках оплачував проїзд. На його скарги та
звернення Правління ВАТ „Кременчуцьке АТП 15307"
ніяк не реагувало. Просив стягнути з ВАТ „Кременчуцьке АТП 15307" у відшкодування
моральної шкоди 6000 гривень
та визнати дії відповідача незаконними.

Представник
відповідача ВАТ „АТП-1530"
Горбенко Т.В. заперечувала в задоволенні позову, але в останнє
судове засідання не прибула, просила справу розглядати без її участі.

Третя особа
Глобинська районна державна адміністрація не прибула до судового засідання,
просили справу розглядати у їх відсутність.

Третя особа
Кременчуцька районна державна адміністрація не прибула до судового засідання з
невідомих суду причин, про день слухання повідомлялись належним чином.

Треті особи
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повторно до судового засідання не прибули, про причини
неявки суд не повідомили.

Третя особа
Кременчуцький відділ захисту прав споживачів не прибули до судового засідання,
просили справу розглядати у їх відсутність.

Заслухавши
позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню.

В судовому
засіданні достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює міліціонером Кременчуцького міжрайонного відділу
державної служби охорони ВДСО при УМВС України в Полтавській

області. Він постійно мешкає в м. Глобино Полтавської
області і тому вимушений їздити на роботу до Кременчука рейсовим автобусом, що
належить відповідачу ВАТ „Кременчуцьке АТП 15307".

Дійсно 23 серпня 2002 року та 24 серпня 2002 року
водії-контролери автобуса вимагали від позивача сплати за проїзд, поскільки за
рішенням Правління ВАТ „Кременчуцьке АТП 15307"
пільги працівникам міліції для проїзду не надаються.

Це рішення було
прийнято в зв"язку з відмовою держави компенсувати витрати за пільговий
проїзд працівників міліції.

Формально п.25
ст. 11 Закону
України „Про міліцію" декларує право на безплатний проїзд працівникам
міліції в автобусах міського та приміського транспорту , але в свою чергу
згідно вимог ст. ст.36 п
2, 40 Закону України „Про автомобільний транспорт" види та обсяги пільгових
перевезень громадян визначаються державним замовленням на надання таких послуг,
а ці витрати автоперевізника повинні повністю компенсуватись за рахунок
відповідних бюджетів.

Згідно
повідомлення голови Глобинської райдержадміністрації в період з 2001 по 2006 роки
райдержадміністрацією не виділялись будь-які кошти відповідачу для компенсації
безплатного перевезення працівників міліції.

Таким чином суд
вважає що відповідач діяв в рамках діючого законодавства і скарга ОСОБА_1
являється безпідставною. Суд вважає що водії автобуса ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
конфліктній ситуації з ОСОБА_1
в частині вимоги сплати за проїзд теж діяли в межах своїх повноважень.

Але, що
стосується образ, приниження позивача з їх боку, то ці факти ОСОБА_1 в судовому
засіданні не доведені згідно вимог ст.60 ЦПК України.

Поскільки вина
відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні не доведена, то згідно вимог ст.440-1 ЦК України ( в редакції 1963 p.), має бути
відмовлено в задоволенні позову про стягнення 6000 гривень з відповідача на користь позивача.

Керуючись п.25
ст.11 Закону України „Про міліцію", ст.
ст.36 п 2, 40 Закону України „Про автомобільний транспорт", ст. 440-1 ЦК України ( в редакції 1963 p.), ст.ст.6.10,
30, 212, 218 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ВАТ
„Кременчуцьке АТП 15307"
про визнання дії адміністрації ВАТ „Кременчуцьке АТП -15307" в особі голови
правління Кірєєва Ю.В. незаконними, відшкодування моральної шкоди в розмірі 6000 гривень - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
держави мито в розмірі 11
грн. 90 коп. та
ЗО грн. витрати з інформаційно -технічного забезпечення розгляду справи.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів, з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

В разі не подання заяви про апеляційне оскарження , рішення набирає

чинності
після  закінчення десятиденного
терміну з дня     проголошення

рішення   ,
а  в   разі
неподання     апеляційної  скарги
-   після  закінчення

двадцятиденного терміну.