Справа №
22-Ц-220/2007 р.                                      Головуючий у 1-й інстанції - Оснач С.В.
Категорія 19                                                          Суддя-доповідач - Попруга С.В.
РІШЕННЯ

іменем України

2007 року
березня 06 дня
колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської
області в складі:

Головуючого - Попруги С.В.

суддів                  - Дубровної В.В., Сибільової Л.О.

з участю
секретаря судового засідання -
Чуприни В.І.

та осіб, які приймають участь у справі ОСОБА_1 ОСОБА_2 розглянула у відкритому судовому засіданні в
приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на заочне рішення Ямпільського районного суду Сумської області від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Ямпільського районного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 року позовні
вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_1 задоволені частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 1 520 грн. 03 коп., судові витрати в сумі
51 грн., а всього 1 571 гр. 03 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну
шкоду в розмірі 1300
грн.

Ухвалою Ямпільського районного суду від ІНФОРМАЦІЯ_2 року заява
ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення, а справу
напрати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи апеляційної скарги: неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, недоведеність позивачами обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального
та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_2підтримав доводи апеляційної скарги, а ОСОБА_1 заперечував проти
них, вважаючи, рішення суду законним і обгрунтованим.

Судом першої інстанції фактично
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року на дорозі
Ямпіль - Орлівка, ОСОБА_2 під час керування
автомобілем ВАЗ 2108 д.н. НОМЕР_1 порушив правила дорожнього руху і виїхав на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення з
автомобілем ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_2, що належав ОСОБА_3 яким управляв ОСОБА_1 В результаті зіткнення
транспортних засобів, яке відбулося лише з вини ОСОБА_2, автомобіль ВАЗ 2101 отримав механічні ушкодження, а його власнику заподіяні матеріальні збитки у розмірі 1 520 грн. 03 коп. (1 350 грн. 03 коп. -вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 2101,
130 грн. - вартість робіт пов'язаних з дослідженням
технічного засобу спеціалістом автотоварознавцем).

Крім того, вищезгаданими діями
ОСОБА_2 була заподіяна моральна шкода ОСОБА_1 в розмірі 1 300 грн.,
яка полягала в моральних стражданнях, погіршенні стану
здоров'я, тимчасових вимушених змінах особистого життя ОСОБА_1

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлені
фактичні обставини справи щодо протиправних дій лише
відповідача, які призвели до дорожньо-транспортної
пригоди, наслідком яких є матеріальні збитки ОСОБА_3 та заподіяна
моральна шкода ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги цих обставин не
спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами.

Проте висновки суду першої інстанції щодо розміру
матеріальних збитків заподіяних ОСОБА_3 та розміру моральної шкоди заподіяної ОСОБА_1 не в повній мірі відповідають фактичним
обставинам справи, зібраним по справі доказам та нормам
матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Так, згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей Кодекс
застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання
чинності Цивільним кодексом України,
положення цього Кодексу застосовуються до

2

тих прав
і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно
до ст. 22 ЦК
України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права,
має право на їх відшкодування.

2.  Збитками є:

1)
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки);

2)
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена
вигода).

3.  Збитки
відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом

не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо
особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної
вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим
від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

4.  На
вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи

майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода,

завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду

та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно
до ст. 23 ЦК
України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

2.  Моральна шкода полягає:

1)   у
фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з

каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2)
у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у
зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів;

3)
у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у
зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4)   у
приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації

фізичної або юридичної особи.

3.  Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший

спосіб.

Розмір
грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань,   погіршення
здібностей   потерпілого   або
позбавлення   його

З

можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

4.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової
шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього
відшкодування.

5.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1192 ЦК
України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може
зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати
річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або
відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається
відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27 березня 1992 року № 6, із змінами і
доповненнями „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" зокрема роз'яснено, що при визначенні розміру
відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам
належить виходити з положень ст. 453
ЦК, статей 48, 51.
52, 54, 56, 57 Закону України „Про власність". Зокрема, слід
враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї
особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі,
застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди
можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому
відшкодовується в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час
розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити
пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірний дій заподіювача
шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних
збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовується неодержані доходи у
зв'язку з заподіянням шкоди майну.

Постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування
вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну
цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна
після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

4

Якщо для відновлення попереднього
стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля),
були використані нові вузли, деталі, комплектуючі
частини іншої модифікацій, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за
шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна
або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.
Зношеність пошкодженого майна враховуються у випадках стягнення
на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Згідно акта НОМЕР_3 дослідження спеціаліста
автотоварознавця від ІНФОРМАЦІЯ_4 року, на який
послався суд вирішуючи спір, вартість відновлюваного
ремонту автомобіля ВАЗ - 2101 д.н. НОМЕР_4, 1979 року випуску складає - 1 390, 03 грн., в названу суму входять
вартість нових деталей необхідних для ремонту - 415,27 грн.

Вартість же матеріального збитку
заподіяного власнику названого автомобіля становить 1 099, 34 грн., з урахуванням 70% експлуатаційного зношення
деталей.

Позивачі не надали суду доказів проте, що для
відновлення попереднього стану автомобіля ВАЗ - 2101, належного ОСОБА_3 були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, а тому суд першої інстанції помилково стягнув з відповідача
1
390, 03 грн.

За таких обставин, рішення суду в цій частині
підлягає зміні, а з відповідача підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_3
сума матеріальних збитків у розмірі 1
229, 34 грн. (1
099, 34 грн. +
130 грн. =

I  229, 34 грн.) та 51 грн. понесених судових витрат при
оплаті держмита.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної
шкоди заподіяної ОСОБА_1, суд першої інстанції не в
повній мірі врахував характер вчиненого відповідачем
правопорушення, глибину душевних страждань потерпілого ОСОБА_1 а
також вимог розумності і справедливості, тому, враховуючи
наведене, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди в даному випадку становить 500 грн., в зв'язку з чим рішення суду першої інстанції в цій
частині підлягає зміні.

В іншій частині позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 2,4 ст. 309 313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Заочне рішення Ямпільського районного суду Сумської області  від

ІНФОРМАЦІЯ_1 року змінити.

5

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 матеріальні збитки в розмірі 1 229, 34 грн. та 51 грн. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 500 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржено в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з
моменту набрання ним законної сили.ї