Справа № 22-Ц-27                                  Головуючий у 1-й
інстанції     Бойко В.Б.
Категорія    12                                          Суддя-доповідач     Дубровна
РІШЕННЯ

іменем   України

З
березня        2007  року
колегія  суддів  судової палати  в
цивільних  справах апеляційного
суду Сумської області у складі: головуючого -
Попруги СВ., суддів -
Лузан Л.В., Дубровної В.В., з участю секретаря судового засідання - Кияненко
Н.М. та осіб, які приймають участь у справі : ОСОБА_2 , її представника
ОСОБА_5,  ОСОБА_1  , її представника ОСОБА_6, ОСОБА_3,   ОСОБА_4 , представника     Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" Мірошниченка Дмитра Олександровича

розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну

справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення   Зарічного  районного суду м. Суми   від 31 жовтня 2006 у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи
:  ОСОБА_4, Українське державне
підприємство поштового зв'язку "Укрпошта"  про переведення прав і обов'язків покупця за
договором купівлі - продажу, -

встановила :

В травні
2006 року позивачка звернулась до суду з зазначеними позовом, посилаючись на
те, що вона є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. 20.04.2006 року між
іншим співвласником - відповідачкою ОСОБА_3 та покупцем - відповідачкою ОСОБА_2
був укладений договір купівлі-продажу 1/2 частини вищевказаної квартири,
посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу
ОСОБА_4. Вважаючи порушеним її переважне право купівлі, просила перевести на
неї права та обов'язки покупця за вказаним договором купівлі-продажу.

Рішенням
суду позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, переведені на неї права та обов'язки
покупця за договором купівлі-продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, посвідченим
приватним нотаріусом СМНО ОСОБА_4, що був укладений 20.04.2006 року в м. Суми
між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, за р.НОМЕР_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 52000 грн.

Вирішено питання про стягнення
судових витрат.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погоджується з рішенням суду , просить його
скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В своїх
доводах вона посилається на неповноту, необ'єктивність судового рішення,
порушення судом норм матеріального та процесуального    права.

Вислухавши
суддю -доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги,
вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення з таких
підстав.

2

Задовольняючи
позовні вимоги , суд 1інстанції вважав,
що  при укладенні оспорюваного
договору було порушене переважне право позивачки, як співвласника, на купівлю
частини квартири , вона не була повідомлена про продаж іншим співвласником
частини квартири . Як вважав суд , відповідачі на підтвердження заперечень
проти позову не надали доказів, якими є свідоцтво , видане нотаріусом, про
передачу учасникам спільної часткової власності заяви продавця або заява
учасників спільної часткової власності про відмову від здійснення права
переважної купівлі частки майна , що продається.

Але з таким висновком колегія суддів погодитись не може ,
оскільки зібраними в справі доказами , матеріалами справи достовірно
підтверджується той факт , що права ОСОБА_1 укладенням договору порушені не
були , оскільки , вона , як співвласник квартири , що має переважне право на
купівлю , належним чином повідомлялась про продаж  ОСОБА_3 1/2 частини квартири.

Відповідно до ст. 362 ЦК України , у разі продажу частки у спільній частковій
власності, співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю
за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах. Продавець
зобов'язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою
частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає .

Відповідно до п. 54 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 03 березня 2004 року / далі - Інструкція/, у разі якщо один
з учасників спільної часткової власності продає належну йому частку в спільній
власності сторонній особі, нотаріус повинен упевнитись в тому , що продавець у
письмовій формі повідомив усіх учасників спільної часткової власності про свій
намір продати свою частку сторонній особі із зазначенням ціни та інших умов ,
на яких продається ця частка.

Як вбачається з матеріалів справи , співвласниками
спірної квартири в рівних частках - по 1/2 частині - на момент укладення
оспорюваного договору купівлі - продажу були : ОСОБА_1- на підставі договору
дарування від 06.06.2002 року /а.с.10/ , ОСОБА_3- на підставі договору
дарування від 12 січня 2006 року. (а.с. 181).

27 січня 2006 року ОСОБА_3 звернулась до нотаріуса
ОСОБА_4 із заявою про продаж належної їй частини квартири за 52000 грн. ,
просила нотаріуса передати цю заяву ОСОБА_1, якій належить право привілеєвої
купівлі . Відповідно до цієї заяви ОСОБА_1 не пізніше одного місяця з дня її
одержання мала повідомити приватного нотаріуса ОСОБА_4 про своє бажання чи
відмову придбати зазначену частку квартири за вказану суму / а.с.84/.

Враховуючи неприязні стосунки , що склались між ОСОБА_3
та колишньою невісткою ОСОБА_1, чого не спростовують вони самі, ОСОБА_3 були
вжиті всі можливі заходи щодо належного сповіщення іншого співвласника -
ОСОБА_1 про продаж частини квартири .

Так , з
пояснень нотаріуса вбачається , що після отримання заяви ОСОБА_3 про намір
продажу частини квартири , вона особисто , разом з ОСОБА_3 приїздила до місця
роботи позивачки , ставила останню до відома про продаж частини квартири . Сама
позивачка не спростовує той факт, що дійсно до неї на роботу приїздила нотаріус
, але заперечує про сповіщення її про продаж частини квартири.

Колегія
суддів вважає необгрунтованими заперечення позивачки , оскільки , після
зустрічі з нотаріусом вона зі скаргою на дії останньої зверталась до Сумського
обласного управління юстиції / а.с. 49/. У відповіді начальника Сумського
обласного

3

управління
юстиції від 14 березня 2006 року на звернення ОСОБА_1 / а.с. 72/ з приводу
незаконних , на її думку , дій нотаріуса ОСОБА_4 , яку вона отримала , про що
підтвердила в судовому засіданні , йдеться про намір ОСОБА_3 продати належну їй
частину квартири , про переважне право ОСОБА_1 як учасника спільної часткової
власності на її купівлю.

За
період , що пройшов від часу отримання відповіді й до укладення договору
пройшло більше місяця , й ОСОБА_1, достовірно знаючи про наміри ОСОБА_3 продати
належну їй частину квартири , не заявила про своє бажання та не скористалась
своїм правом переважної купівлі.

Крім
того , в матеріалах справи є ще один письмовий доказ , який беззаперечно
підтверджує обізнаність ОСОБА_1 про продаж належної ОСОБА_3 частини квартири.
Це рапорт дільничного інспектора міліції / а.с. 85/ на ім'я начальника міліції,
в якому йдеться про те , що ОСОБА_1 була пред'явлена заява ОСОБА_3 та
приватного нотаріуса ОСОБА_4 Від письмових пояснень ОСОБА_1 відмовилась. Як
встановлено в ході судового розгляду і не спростовано сторонами , в тому числі
й дільничним інспектором , який допитувався судом в якості свідка , до
дільничного інспектора зверталась ОСОБА_3 з проханням вручити заяву ОСОБА_1 про
намір продажу належної їй /ОСОБА_3/ частки в квартирі, з приводу чого інспектор
зустрічався з ОСОБА_1 , склав рапорт.

Враховуючи
викладені обставини , колегія суддів дійшла висновку про те , що ОСОБА_3 виконала
покладені на неї обов'язки , передбачені ст. 362 ЦК України щодо сповіщення
позивачки ОСОБА_1 як співвласниці квартири , яка має переважне право на купівлю
, про продаж належної їй частини квартири.

Нотаріус
, посвідчуючи договір купівлі-продажу 20.04.2006 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
діючи у відповідності до п. 54 Інструкції , особисто впевнилась в тому , що
інший учасник спільної часткової власності - ОСОБА_1 - повідомлена про намір
ОСОБА_3 продати її частку сторонній особі , а тому , не було потреби у видачі
свідоцтва про передачу заяви ОСОБА_1, на яке послався суд.

Місцевий
суд , розглядаючи справу , дійшов висновків , які не відповідають обставинам
справи , невірно застосував норми матеріального та процесуального закону , а
тому , судове рішення підлягає скасуванню , з постановлениям нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог .

ОСОБА_1
не довела обґрунтованості своїх позовних вимог , колегія суддів не знаходить
підстав для їх задоволення, оскільки , враховуючи вищевикладені обставини , право
переважної купівлі частини квартири ОСОБА_1 не було порушене й не підлягає
захисту.

На
користь позивачки підлягають поверненню внесені нею на депозитний рахунок
територіального управління Державної судової адміністрації в Сумській області
кошти в розмірі 52 000 грн.

У
відповідності до ст. ст. 88, ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
підлягають стягненню понесені нею в зв'язку з подачею апеляційної скарги судові
витрати - 260 грн. судового збору та 30 грн. витрат з інформаційно - технічного
забезпечення, всього - 290 грн.

Керуючись
ст. ст. 307 , 309 ч. 1 п.3,4 , 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

4

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2   задовольнити.

Скасувати
рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31 жовтня 2006 року та постановити
нове рішення.

Відмовити в задоволенні  позовних вимог ОСОБА_1.

Повернути
ОСОБА_1 внесені нею на депозитний рахунок територіального управління Державної
судової адміністрації в Сумській області кошти в сумі 52000 грн.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати - 260 грн. та витрати з
інформаційно - технічного забезпечення - 30 грн., всього - 290 грн.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двох місяців до Верховного Суду України .