Справа №2-2938/07
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2007 р.                                                                              м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - одноособово судці Ступакової І.Г.

при секретарі Калініної О.С.

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в м. Білгород -Дністровському
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права
власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з позовом до відповідачки про визнання договору купівлі
-продажу дійсним і визнання права власності на відчужуване майно за договором,
вказуючи, що 24 січня 2007 року між нею і відповідачкою був укладений договір
купівлі - продажу, який не був нотаріально засвідчений, через відмову відповідачки,
хоча всі істотні умови угоди з обох сторін були виконані повністю та належним
чином. Наслідком не завірення нотаріально договору стала його недійсність, що
спричинило порушенню майнових прав позивачки, які вона має намір на даний час
реалізувати, в зв'язку з чим звертається до суду.

Відповідачка в
попередньому судовому засіданні з позовом погодилась заперечень проти позову не
має, пояснивши, що в дійсності договір укладений 24.01.2007 року між нею та
позивачкою не був нотаріально засвідчений через відсутність фізичної можливості
чекати у чергах до нотаріуса, хоча спору щодо виконання істотних умов за
договором не має, оскільки нею було передано спірне майно у власність позивачки, за яке вона отримала безпосередньо від
позивачки гроші. Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього
судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно
з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши сторони, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У попередньому судовому
засіданні встановлено, що 24 січня 2007 року в сШабо Білгород-Дністровського
району між позивачкою і відповідачкою у письмовій формі був укладений договір купівлі - продажу нерухомого майна, згідно якого
відповідачка продала, а позивачка купила житловий будинок, що
розташований по АДРЕСА_1 та в цілому складається з: житлового будинку літ.
"А", літньої кухні літ. "Б", літньої кухні літ.
"Г", сараю літ. "Д", комори літ. "Є", гаражу літ.
"Ж", душу літ. "З", вбиральні літ. "І", вольєру
літ. "К", котельні літ. "Л", споруд № 1-4, за який
позивачкою була цілком здійснена обумовлена оплата, що підтверджується п. 2.2
зазначеного договору (а.с. 12-13). Відчужений
житловий будинок належав відповідачці згідно свідоцтва про право власності
НОМЕР_1 від 15.01.2007 року, виданого на підставі рішення Шабівської сільської
ради НОМЕР_2 від 20.06.2006 року (а.с. 13). Згідно ст. 655 ЦК України за
договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплати за нього певну
грошову суму. Сторонами за договором було здійснено повне виконання усіх
істотних умов, а саме, відповідачкою був переданий, а позивачкою прийнятий у
свою власність вищезазначений житловий будинок
з оплатою за нього певної обумовленої суми грошей. Однак, при укладенні
укладені договору купівлі - продажу, сторонами була порушена його форма.
Внаслідок того, що договір був укладений з порушенням встановленої ст.ст. 209,
657 ЦК України
для нього форми, а саме: не був нотаріально засвідчений, через відмову
відповідачки в зв'язку з відсутністю фізичної можливості чекати у чергах до
нотаріуса, виниклої через похилий вік, даний факт став перешкодою позивачці в
оформленні її майнових прав та підставою для визнання укладеного договору
недійсним.

У відповідності
зі ст. 220 ч.2 ЦК України
якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтверджуються
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання

2

договору, але
одна зі сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати
такий договір дійсним.

На даний час позивачка повністю реалізує своє право власності на спірний
житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1, у вигляді володіння,
користування та розпорядження ним, що являється складовою права власності, на
яке позивачка має право, як суб'єкт права приватної власності відповідно до ст. ст. 317, 318, 325 ЦК України.

Відповідно до
ст. 334 ЦК України
право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно
за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду
про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

У відповідності
зі ст. 12 п.2 Закону України «Про власність» громадянин набуває право власності
на майно отримане внаслідок укладення інших договорів, не заборонених законом.

Враховуючи
вищевикладене, а також, що сторонами були виконані усі істотні умови за
договором, про що не заперечується сторонами, суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна,
укладеного 24.01.2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, визнавши за останньою право
власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 та в цілому
складається з: житлового будинку літ. "А", літньої кухні літ.
"Б", літньої кухні літ. "Г", сараю літ. "Д",
комори літ. "Є", гаражу літ. "Ж", душу літ. "З",
вбиральні літ. "І", вольєру літ. "К", котельні літ.
"Л", споруд № 1-4 обгрунтованими і таким, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 14, 41 Конституції України, ст. ст. 209, 220 ч. 2, 317, 318,
325, 334, 361, 362, 638, 655, 657 ЦК
Україна, ст. 12 п.2 Закону України «Про власність», ст. ст. 10, 11,130,
174, 209, 213, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання
права власності - задовольнити.

Визнати договір
купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 24.01.2007 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, згідно якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила житловий будинок, що
розташований по АДРЕСА_1 та в цілому складається з: житлового будинку літ.
"А", літньої кухні літ. "Б", літньої кухні літ.
"Г", сараю літ. "Д", комори літ. "Є", гаражу літ.
"Ж", душу літ. "З", вбиральні літ. "І", вольєру
літ. "К", котельні літ. "Л", споруд № 1-4 - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок,
що розташований по АДРЕСА_1 та в цілому складається з: житлового будинку
літ. "А", літньої кухні літ. "Б", літньої кухні літ.
'Т", сараю літ. "Д", комори літ. "Є", гаражу літ.
"Ж", душу літ. "З", вбиральні літ. "І", вольєру
літ. "К", котельні літ. "Л",

споруд №
1-4.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20- днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції  або в порядку ч,4
ст. 295 ЦПК України.