Справа № 22ц-2292 від 2007 року            Головуючий в 1 інстанції
Категорія 2/5                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМ Е Н Е М  У К
Р А ї Н И

2007 рік березень 12 дня               Колегія суддів судової палати з
цивільних справ

апеляційного
суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого             - Бараннік О.П.,

суддів                        - Михайловської
С.Ю., Присяжної Ж.І.,

при секретарі            - Лещинській ОБ.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою представника
відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2
на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, 3-я
особа ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом
виселення з житлового приміщення та визнання угоди не дійсною, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2003 року ОСОБА_3.
звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4про усунення перешкод у
здійсненні права власності, посилаючись на те, що згідно акту державного
виконавця про передачу майна стягувачеві від 14 травня 2003
року, а також нотаріально посвідченого свідоцтва від 31 травня 2003 року він,
позивач, являється власником двохкімнатної квартири АДРЕСА_1.

Але, в зв'язку з
тим, що вказану квартиру відповідачка продовжує використовувати для проживання
своєї доньки і на його вимоги звільнити спірне житлове приміщення вона належним
чином не реагує, він вимушений був звернутись з даним позовом до суду.

В подальшому,
позивач свої вимоги уточнив і нарівні з вимогами про усунення перешкод у
здійсненні права власності шляхом виселення з житлового приміщення, просив
постановити рішення, яким також визнати і договір дарування спірної квартири
від 27 березня 2002 року, за яким
ОСОБА_4. подарувала своїй доньці ОСОБА_1
квартиру АДРЕСА_1 недійсним, посилаючись на те, що ОСОБА_4. знала, що
вона обтяжена невиконаним борговим зобов'язанням, та передбачала за рахунок
якого майна найбільш вірогідно буде погашено борг, але бажаючи уникнути
погашення заборгованості перед ОСОБА_3. у розмірі 27 800 гривень
здійснила вказану угоду.

Рішенням
Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2006 року договір
дарування спірної квартири АДРЕСА_1
визнаний недійсним. Цим же рішенням були усунені перешкоди для ОСОБА_3. у
здійснені права власності шляхом виселення зі спірної квартири ОСОБА_1

2

В апеляційній
скарзі, представляюча інтереси відповідачки ОСОБА_1. - ОСОБА_2 просила
рішення суду, як постановлене в порушення норм матеріального і процесуального
права, скасувати і постановити нове рішення яким в задоволені позову ОСОБА_3.
відмовити.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і
заявлених вимог, колегія судців судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга представника
відповідачки ОСОБА_2. підлягає відхиленню, а рішення суду -залишенню без
змін виходячи з наступного.

Суд першої
інстанції вірно встановив обставини справи, дав їм належну оцінку і
обґрунтовано, згідно з матеріальним і процесуальним законом постановив рішення
про задоволення позовних вимог ОСОБА_3. про визнання договору дарування
квартири АДРЕСА_1 від 27 березня 2002 року недійсним
та про усунення перешкод для ОСОБА_3. у здійсненні права власності шляхом
виселення з вказаної квартириОСОБА_1

Доводи представника
відповідачки про порушення судом першої інстанції норм матеріального права не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки, як видно із матеріалів справи договір
дарування спірного житлового приміщення від 27.03.2002 року був укладений відносно арештованої квартири на
підставі виконавчого напису №
2925 виданого 23.01.2002 року
приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5.
про стягнення з ОСОБА_4на користь ОСОБА_3. суми у розмірі 27 800 гривень, що вона
також намагалася оскаржити в судовому порядку, але в чому рішенням
Дніпропетровського районного суду від 02
грудня 2003 року їй
було відмовлено.

Не можуть бути
підставою для скасування рішення суду й посилання представника відповідачки
ОСОБА_1. - ОСОБА_2.
на відсутність в рішенні суду норми матеріального права, згідно якої
відповідачка була виселена зі спірного житлового приміщення, оскільки як видно
з матеріалів справи, позивач звертався до суду за захистом своїх прав та
охоронюваних законом інтересів, виходячи з положень саме Закону України „Про
власність", що в дійсності і було предметом судової перевірки та розгляду.

Таким чином,
вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі
з'ясував права та обов'язки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи
сторін, та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає
вимогам закону.

Суд не допустив
порушень матеріального та процесуального права, які могли б тягнути за собою
скасування рішення.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 304,
307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника відповідачки ОСОБА_1 -ОСОБА_2
відхилити.

3

Рішення Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 22 грудня 2006 року - залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї
може бути принесена _касаційна скарга протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:

Судді: