Справа
№ 2- 39232007
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ   УКРАЇНИ

18
жовтня    2007 року                                                  Жовтневий   районний
суд   м.  Дніпропетровська

в
складі : головуючого - судді -  Ткаченко
Н.В.

при секретарі -
Омарбековій І.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за
позовом    ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

20.09.2007р.
позивачка  звернулася до суду з
позовом  про розірвання шлюбу.

У позовній заяві й у попередньому  судовому засіданні позивачка в обґрунтування
своїх позовних вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували
шлюб  07.12.1993року у   Кіровському відділі РАГС    м. Дніпропетровська. Від даного шлюбу
сторони мають неповнолітнього сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1року народження. Шлюбні відносини з відповідачем
припинилися   з  30.04.2006р., коли  відповідач
переїхав жити в іншу квартиру. Причиною припинення шлюбних відносин  стала відсутність взаєморозуміння з питань
ведення господарства, виховання дитини, через що в родині виникали конфлікти.
Сторони  не проживають разом,  не ведуть спільного господарства, не мають
спільного бюджету. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно і не може
бути відновлена. Просила не надавати строк на примирення,    шлюб розірвати та винести рішення в
попередньому судовому засіданні.

Відповідач в попередньому  судовому
засіданні  позовні вимоги визнав,
підтвердив вказані позивачкою період та причини припинення шлюбних відносин,
вважає, що родина розпалася остаточно та відновлення не може бути. Просив шлюб
розірвати та винести рішення в попередньому судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає за
можливе на підставі ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалити рішення в попередньому
судовому засіданні.

Суд, вислухавши пояснення
сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Судом встановлено, що спільне
життя сторін не склалося через
відсутність взаєморозуміння в родині з питань ведення господарства та
виховання дитини, через що, в родині виникали конфлікти. Сторони  проживають окремо,  мають роздільний  бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують
подружніх відносин з  30.04.2006р.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу
України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу
України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,
інтересам дітей, що мають істотне значення.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до
уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені  більше
півтора роки тому і з цього часу більше не відновлювалися, суд дійшов
висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не
може, і шлюб підлягає розірванню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 8, 10, 60, ч.4 ст.
130, 212, 213, 214, 215 ЦПК України  суд
, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб,
зареєстрований  07.12.1993р. Кіровським
відділом РАГС  м. Дніпропетровська під
актовим записом № 765 між ОСОБА_1та
ОСОБА_2, які мають неповнолітнього сина
ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1р. народження- розірвати.

Стягнути при видачі свідоцтва
про розірвання шлюбу в органах РАЦС у доход держави з    ОСОБА_2 - 25 гривень, звільнивши  ОСОБА_1від несення судових витрат.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду
може бути подано   протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя :                                                                                              Н.В.Ткаченко