РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ.

Справа номер 2-621/2006р.,

номер 2-89/2007р.

19
лютого 2007 року
Славутицький міський суд, Київської області, у складі головуючого Малишенко Т.О. при секретарі
Журавській Л.Ф. за участі сторін: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 - про
відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяної джерелом
підвищеної небезпеки з вини власника транспортного засобу,

встановив:

Позивач
звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування матеріальних збитків та
моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки з вини власника
транспортного засобу. Посилається на те, що 20.08.2006 року в с.
Базар'янка Татарбунарського району Одеської області сталося ДТП за участю
автомобіля під його керуванням і автомобіля під управлінням ОСОБА_2. Під час
даного ДТП ОСОБА_2
знаходився в стані алкогольного сп'яніння. На підставі факту ДТП працівником
української страхової компанії «Гарант-АВТО», яка застрахувала його автомобіль
на основі довідки ДАЇ (РВВС) та акту технічного огляду транспортного засобу був
складений Страховий акт НОМЕР_1.
Відповідно до дослідження вартість матеріального збитку, завданого йому, як
власникові автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП, складає 5204 гривень 31 копійка. Але під
час проведення відновлювальних робіт виявилось, що на ремонт транспортного
засобу необхідно витратити 7082,54
гривень, що ним і було і сплачено. На прикінці ремонту, остаточно було витрачено
на ремонт автомобіля 7
007 гривень 72 копійки,
і йому повернуто 74 гривні 84 копійки.
Страхова компанія за ремонт автомобіля сплатила 5 760 гривен, а сума 1
247 гривень є франшизою,
цю суму повинен відповідач безпосередньо відшкодувати йому. Тому просить
стягнути з відповідача цю суму. Також вважає, що діями відповідача йому
спричинено моральну шкоду яку він оцінив у розмірі 1 600 гривень і просив
стягнути цю суму. Також просив стягнути з відповідача понесені ним судові
витрати.

Відповідач
позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними, так як вважає, що його вини
у скоєні дорожньо-транспортної пригоди немає. Зіткнення сталося із-за вини
позивач, він їхав на великій швидкості, і із-за цього сталося зіткнення.

В судовому
засіданні встановлено, що 26.09.2006
року Постановою Славутицького міського суду Київської області відповідач
ОСОБА_2, притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124,130 ч.1 КпАП
України. Оскільки відповідно до постанови суду встановлено, що ОСОБА_2 порушив
правила дорожнього руху, так 20.08.2006
року о 13 годині 45 хвилин в
Одеській області, Татарбунарського району в с Базар'янка по вул. Шевченко, ОСОБА_2 виїжджав на
автомобілі ГАЗ-24, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, з
під'їзду до будинку НОМЕР_3
заднім ходом і, не впевнившись у безпеці маневру, виїхав на проїжджу
частину дороги, де зіткнувся з автомобілем марки DAEWOO SENS реєстраційний
номерний знак НОМЕР_4, під управлінням позивача.  Під час даного ДТП ОСОБА_2

2

знаходився в стані алкогольного
сп'яніння.

На підставі
факту ДТП працівником
української страхової компанії «Гарант-АВТО» (яка застрахувала автомобіль DAEWOO
SENS реєстраційний номер НОМЕР_4,
на основі довідки ДАЇ (РВВС) та акту технічного огляду транспортного засобу
був складений Страховий акт НОМЕР_1.
26 жовтня 2006 року на
замовлення УСК «Гарант-АВТО» був складений АКТ НОМЕР_5 автотоварознавчого дослідження. Відповідно до даного
дослідження вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля DAEWOO
SENS результаті його пошкодження при
ДТП, складає 5 204 гривні 31 копійка.

Відповідно до
акту виконаних робіт НОМЕР_6 та
фіскального чеку НОМЕР_7
позивачем внесено сплачено за ремонт транспортного засобу 7 082,54 гривень, після
проведення ремонту, після перерахунку виявилось, що фактично позивачем було
сплачено 7007,72 гривень.

На підставі
страхового акту НОМЕР_1 страхова
компанія «Гарант-АВТО» визнала вищезазначене ДТП страховим випадком для транспортного засобу позивача та
прийняла рішення відшкодувати завдані власнику транспортного засобу збитки.
Сума збитків була визначена на підставі Акту НОМЕР_6. Фактично було виплачено 5760,00 гривень. Залишок суми, а саме 1247,72 гривень (7007,72-5760,00=1247,72 грн.) є франшизою і дорівнює 3,01 % (при відсутності
вини водія у ДТП), яка не
підлягає виплаті згідно страхового полісу 19/3337143
від 15.05.2006 та
договору № 411-19/1-06 добровільного
страхування автотранспорту від 15
травня 2006року.

Заслухавши
сторони та вивчивши матеріали справи і матеріали справи про адміністративне
правопорушення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення
матеріальної шкоди   в даному випадку
підлягають задоволенню.

У відповідності
до вимог ст. 1187 ЦК України
та п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992року - шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній
правовій підставі володіє цим джерелом. Під володільцями цим джерелом
розуміється особа, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу
власності.

У судовому
засіданні було встановлено, що в даному випадку відповідач є володільцем
джерела підвищеної небезпеки.

З матеріалів
справи вбачається що оскільки у позивача був застрахований автомобіль, то з ним
було проведено страхове відшкодування. В той же час страхове відшкодування не
може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. У разі,
коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого об'єкта , страхове
відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події
збитків. Частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором,
йменується франшизою.
Тому у відповідності до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана
сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою
(страховим відшкодуванням).

Проаналізувавши
матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач в даному випадку повинен
відшкодувати позивачу залишок суми, а саме 1247,72 гривень (7007,72-5760,00=1247,72)
яка є франшизою. Так
як відповідно до чинного законодавства дану суму повинен відшкодувати
безпосередньо винуватець дорожньо-транспортної пригоди. Тому ця сума підлягає
стягненню з відповідача.

Відповідно до
вимог ст. 1167 ЦК України
моральну шкоду, завдану фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

3

Позивач в
позовній заяві вказує, що в внаслідок вищезазначеного зіткнення він отримав
важке психічне потрясіння, в нього виникли психотравматичні фактори, що
спричинили негативні емоції, переживання, призвели до погіршення здоров'я,
вплинули на реалізацію його намірів та ділові стосунки. У нього погіршились
стосунки з дружиною, адже він тривалий час знаходився в стані емоційного
стресу, і не міг приділяти їй належної уваги. Моральну шкоду він оцінив у сумі 1 600 гривень.

У відповідності
до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Суд вважає що в
даному випадку позивач не надав до суду жодних доказів, які б підтвердили, що
відповідачем спричинено йому моральну шкоду, яку він оцінив у грошовому
еквіваленті у сумі 1 600
гривень і тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

В той же час, у
відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги задоволені частково на
користь позивача, то суд вважає, що з відповідача необхідно частково стягнути
понесені ним судові витрати на загальну суму 81 гривня.

На підставі
наведеного і керуючись ст.ст.10,11,88,212,214,215,218
ЦПК України, ст.ст.11,16,22,23,1166,1167,1187,1194
ЦК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги
задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки у розмірі 1 247 гривень, а також
понесені судові витрати у розмірі 81
гривні.

В задоволенні
інших вимог відмовити.

Рішення суду
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської
області через Славутицький міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20-ти днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної
інстанції в порядку ч.4 СТ.295 ЦПК України.

Суддя