Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

14
червня  2007 року                 Індустріальний районний суд м.

Дніпропетровська

у
складі:

головуючого

судді:     Слюсар Л.П.

при секретарі

:              Олексенко М.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні  в м.
Дніпропетровську цивільну

справу   за позовом
представника  за довіреністю
ОСОБА_1 в

інтересах  ОСОБА_2 до Територіальної  громади в особі

виконкому   Індустріальної районної  ради, треті особи ОСОБА_3, Комунальне
підприємство « Дніпропетровське
міжміське бюро

технічної
інвентаризації»,  Шоста
дніпропетровська  державна нотаріальна

контора
про встановлення факту перебування на утриманні, встановлення факту

прийняття
спадщини та визнання права власності,
позовну заяву третьої особи з

самостійними
вимогами  ОСОБА_3 до ОСОБА_2,

Територіальної
громади в особі виконкому Індустріальної районної у місті

Дніпропетровську  ради, комунальне підприємство «
Дніпропетровське міжміське

бюро
технічної інвентаризації»,    Шоста
дніпропетровська державна нотаріальна

контора  про визнання права власності,  суд  -

ВСТАНОВИВ:

В
травні 2007 року  представник за
довіреністю ОСОБА_1

звернулася
до суду в інтересах ОСОБА_2  із позовною
заявою  до

Територіальної  громади в особі  виконкому
Індустріальної районної  ради,

треті
особи ОСОБА_3, Комунальне підприємство «

Дніпропетровське  міжміське бюро  технічної інвентаризації»,  Шоста

дніпропетровська  державна нотаріальна контора про встановлення
факту

перебування
у фактичних шлюбних відносинах, встановлення факту прийняття

спадщини
та визнання права власності. В  судовому
засіданні позовні вимоги були

уточнені
в частині встановлення факту перебування на утриманні. В

обґрунтування
своїх позовних вимог в позовній заяві  і
в судовому засіданні

представник
посилався на те, що  мати позивачки  ОСОБА_4

померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.  Спадкоємцями
померлої, є її діти: ОСОБА_2 - позивачка
та ОСОБА_3 - третя особа, які є

рідними
сестрою та братом. Позивачка  та її
брат  - третя особа  успадкували по

?  частці зазначеного у заповіті майна, тобто ?
частину квартири АДРЕСА_1. Зазначена ?
частина квартири

належала
померлій ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право

власності
на житло, виданого 05.10.1993р. Інша ? частина вищезазначеної

квартири,
на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого

05.10.1993р.
належала ОСОБА_5 який  помер
ІНФОРМАЦІЯ_2р.

ОСОБА_4  та ОСОБА_5
прожили спільно більше 24 років, разом

були
прописані за адресою: АДРЕСА_1, перебували у фактичних шлюбних відносинах, вели
спільне господарство

і
спільний сімейний бюджет, з якого сплачувалися комунальні платежі цілком за

всю
квартиру, тобто вони були справжньою однією сім'єю. У сімейному альбомі

збереглися
фотографії  1976 та 1984 років, де
зображені ОСОБА_4 та

ОСОБА_5
разом із сусідами та онуком . ОСОБА_5
біля п'яти років

працював
сторожем у приватному підприємстві «Гарда», мав окрім пенсії,

додатковий
заробіток, вносив ці кошти у спільний сімейний бюджет і    ОСОБА_4
фактично знаходилася на його утриманні. Після смерті ОСОБА_5,

відкрилася
спадщина на усе належне йому майно, в тому числі  на ? частини

квартири
АДРЕСА_1, крім

ОСОБА_4
інших спадкоємців першої черги за законом, або за

заповітом
не було. ОСОБА_4  фактично прийняла
спадщину,

яка
складалася з належної ОСОБА_5 ? частини квартири АДРЕСА_1.  ІНФОРМАЦІЯ_1

року
ОСОБА_4 померла. Весь час до смерті матері, коли вона хворіла і не

могла
себе доглядати, позивачка змушена була переїхати до неї, щоб весь час

бути
разом з нею, щоб її доглядати. Позивачка фактично взяла на себе утримання

матері
та обслуговування квартири. Окрім того, за власні кошти ОСОБА_2

сплачувала
комунальні платежі за квартиру та здійснювала інші платежі. Коли

мати
хворіла, вона неодноразово казала, що бажає, щоб частина квартири, яку

вона
фактично успадкувала після смерті ОСОБА_5 належала позивачці, її

дочці.   Після смерті матері,  позивачка за власний рахунок здійснила

організацію
поховання матері. В свою чергу, її брат, ОСОБА_3, жодних дій

з
надання допомоги матері, коли вона була жива, коли вона хворіла, не

здійснював,
коштів на утримання матері не надавав взагалі, в організації

похорону
матері участі не приймав та коштів не надавав.
Після смерті матері,

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року,  ОСОБА_2, та її брат,
ВОСОБА_3, звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на

частину
квартири АДРЕСА_1, що належала  матері,
ОСОБА_4, про що були видані

відповідні
Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просили  встановити

факт
перебування на утриманні  ОСОБА_4 у
ОСОБА_5 з 1976 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року .
Встановити факт прийняття

ОСОБА_4
спадщини, що відкрилася внаслідок смерті

ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року та визнати   за  ОСОБА_2
право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом.

В задоволенні позовної заяви третьої особи
з самостійними вимогами

просила
відмовити.

В
попередньому судовому засіданні
представник третьої особи  подала

позовну
заяву  в інтересах ОСОБА_3 про визнання
права

власності.
В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві і в ході судового

засідання
представник третьої особи  з самостійними
вимогами посилався на те,

що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними братом та сестрою. Василенко

Пелагія
Никифорівна, яка померла  ІНФОРМАЦІЯ_3 р,
була їх матір'ю.      ОСОБА_4  проживала
разом ОСОБА_5 понад 24 роки однією сім'єю.  Вони мали

спільний
бюджет, вели спільне господарство, тобто ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали однією
сім'єю. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були

співвласниками
квартири, що розташована по АДРЕСА_1, тобто
кожному з них належало по 12 частині вказаної квартири. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4
року. Після його смерті усе спадкове майно перейшло до

ОСОБА_4,
яка прийняла спадщину після смерті чоловіка, в тому числі і 12

частину
спірної квартири. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Після

смерті
матері позивачка та її брат  прийняли спадщину  у вигляді
12 частини

квартири,
що розташована по АДРЕСА_1. На частину

квартири,
яка належала ОСОБА_5 та була успадкована ОСОБА_4,

вони
не змогли  оформити свідоцтво про
спадщину, оскільки, мати не оформила

своєчасно
за собою право на успадковане майно,
хоча вона прийняла спадщину.

ОСОБА_3
не визнає позов ОСОБА_2 в частині визнання права власності

за
нею на 12 частину квартири, що розташована по АДРЕСА_1  та вважає, що
догляд за матір'ю здійснювали вони з сестрою

разом
та в рівній мірі. Коли мати хворіла, то ОСОБА_3 також  надавав їй

матеріальну
допомогу, приймав участь у похованні. Квартира АДРЕСА_1 належала  матері та ОСОБА_5 на праві спільної

сумісної
власності. Воля матері щодо спадкового майна була виражена у заповіті,

за
яким мати заповідала  усе спадкове майно
у рівних частинах своїм дітям -

дочці
ОСОБА_2 та синові ОСОБА_3 Отже, і 12 частина квартири, що

розташована
по АДРЕСА_1 (як спадкове майно)

також
повинна бути розподілена між спадкоємцями у рівних частках.

Представник
відповідача  виконавчого комітету
Індустріальної районної

у
місті Дніпропетровську ради  в судове
засідання не з'явився . Відповідно до

заяви
від 31.05.2007 року просили розглядати справу за відсутністю представника

і
винести рішення відповідно до діючого
законодавства.

Третя особа КП ДМБТІ в судове засідання не
з'явилися.  Відповідно до

клопотання  просили розглядати справу без  їх участі
за наявними матеріалами

та
прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Третя
особа  Шоста дніпропетровська державна
нотаріальна контора в судове

засідання
не з'явилися.  Відповідно до листа  від 30.05.2007 року за №531

просили
розглядати справу у їх відсутності, у зв'язку
з неможливістю направити

представника
до суду.  Просили винести рішення на
розсуд суду.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає, що

позовні
вимоги  ОСОБА_2 підлягають задоволенню
частково,  позовна заява

третьої
особи з самостійними вимогами  ОСОБА_3
підлягає  задоволенню  з

наступних
підстав.

Судом установлено, що відповідно
до   свідоцтва  про право

власності
на житло від 05.10.1993  року , виданого
Виконкомом Дніпропетровської

міської
ради  згідно до розпорядження від
05.10.1993 року № И-2253,  квартира

АДРЕСА_1
належить на праві  спільної

сумісної
власності  ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ( а.с.44).
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (

а.с.15)
Спадкоємцями померлої  є  її діти: ОСОБА_2 -позивачка,

та
ОСОБА_3 - третя особа, які є рідними сестрою та братом.

Відповідно
до заповіту від 28.07.2005 року ОСОБА_2 та
ОСОБА_3

успадкували
по ? частці зазначеного у заповіті майна, тобто ? частину квартири

АДРЕСА_1
( а.с.

19,20,8-11).

Інша
? частина вищезазначеної квартири
належала ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2р. ( а.с.14).

Як
показали в судовому засіданні представники
ОСОБА_4 та

Лутацький
Петро Леонтійович прожили спільно більше 24 років, разом були

прописані
за адресою: АДРЕСА_1, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне
господарство і

спільний
сімейний бюджет, з якого сплачувалися комунальні платежі цілком за всю

квартиру,
тобто вони були справжньою однією сім'єю. У сімейному альбомі

збереглися
фото 1976 та 1984 років, де зображені ОСОБА_4 та ОСОБА_5разом із сусідами та
онуком ОСОБА_4 - Романом. Лутацький Петро

Леонтійович
біля п'яти років працював сторожем у приватному підприємстві

«Гарда»,
мав окрім пенсії, додатковий заробіток, вносив ці кошти у спільний

сімейний
бюджет і ОСОБА_4 знаходилася на його утриманні.

Це  підтверджується довідками адресно-довідкового
бюро від 26.04.2007р., та

КЖЕП
№ 21 від 31.03.2005р. ( а.с. 16,17).

Після
смерті ОСОБА_5, відкрилася спадщина на усе належне йому майно, в

тому
числі  на ? частини квартири АДРЕСА_1.

Як
встановлено в судовому засіданні крім, ОСОБА_4 інших

спадкоємців
за законом, або за заповітом не було.

Згідно
до ст. 531 ЦК України в редакції 1963 року до числа спадкоємців за

законом
належать непрацездатні особи, що
перебували на утриманні померлого не

менше
одного року до його смерті.

Згідно
до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року)
визнається

що
спадкоємець прийняв спадщину : 1) якщо він фактично вступив в управління

або
володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній

конторі
за місцем  відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.  Зазначені

дії
повинні бути вчинені протягом шести місяців
з дня відкриття спадщини.

Згідно
зі ст. 548 ЦК України в ред. 1963р. для набуття спадщини необхідно, щоб

спадкоємець
його прийняв.

В
установлений законом шестимісячний строк після смерті  ОСОБА_5 ,

ОСОБА_4,  не звернулася до Шостої Дніпропетровської
державної

нотаріальної
контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки, постійно

мешкаючи
в квартирі АДРЕСА_1, фактично вступила в управління та володіння спадковим
майном.

Такі
дії, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в ред. 1963 р.,

свідчили
про прийняття спадщини.

Таким
чином, ОСОБА_4, фактично прийняла спадщину, яка складалася з

належної
ОСОБА_5 ? частини квартири АДРЕСА_1.

Суд
не може прийняти до уваги показання  представника  ОСОБА_2, що

оскільки
весь час до смерті  ОСОБА_4 , коли вона
хворіла і не могла себе

доглядати,
позивачка переїхавши до неї стала її
доглядати,  та  фактично взяла

на
себе утримання матері та обслуговування квартири, за власні кошти

сплачувала
комунальні платежі,  за власний рахунок
здійснила організацію

поховання
матері, то 1/2 частина квартири, яку ОСОБА_4 успадкувала після

смерті
ОСОБА_5  належить  ОСОБА_2.

Оскільки, як показала представник третьої
особи  догляд за  ОСОБА_4

здійснювали
ОСОБА_2 і ОСОБА_3  в рівній мірі. Коли
мати хворіла, то

ОСОБА_3
також  надавав їй матеріальну допомогу,
приймав участь у

похованні.
Квартира АДРЕСА_1 належала

ОСОБА_4  та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної
власності. За

заповітом  ОСОБА_4
заповідала  усе спадкове майно у
рівних частинах

своїм
дітям - дочці ОСОБА_2 та синові ОСОБА_3

Згідно
ст. 1245 ЦК України в редакції 2003 року частина спадщини, що не

охоплена
заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах.

До
числа цих спадкоємців входять спадкоємці за законом, яким інша частина

спадщини
була передана за заповітом.

Згідно
ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають

діти
спадкодавця.

Таким чином, суд вважає, що є достатньо
доказів, які підтверджують факт

прийняття
спадщини  ОСОБА_4, яка відкрилася після

смерті   ОСОБА_5
та  визнання права  власності за

ОСОБА_2
та ОСОБА_3 права власності  на

?
частину спірної  за кожним.

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст.  525,548,549,531 Цивільного

кодексу
України ( в редакції 1963 року) , ст. 1216,1245,1261,1268 ЦК України в

редакції
2003 року,  ст. 11,15,  60, 212 -215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги   представника
за довіреністю Литюк Людмили

Семенівни
в інтересах  ОСОБА_2- задовольнити
частково.

Встановити
факт перебування  на утриманні у   ОСОБА_5 -

ОСОБА_4  з 1976 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року .

Встановити факт прийняття ОСОБА_4 спадщини, що

відкрилася  внаслідок
смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року,

а
саме 1/2 частини  квартири  АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2  право власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1  в порядку

спадкування
за законом .

Позовні вимоги третьої особи з
самостійними вимогами  Василенко Андрія

Андрійовича  - задовольнити .

Визнати
за   ОСОБА_3     право власності на ? частину

квартири
АДРЕСА_1  в

порядку
спадкування за законом.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги, або без подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з дня

проголошення
рішення.

Суддя

Л.П.Слюсар