АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
травня 2007 року                                                                            м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

Комаровської
Н.В., Короткова В.Д, Гончаренко В.М.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання заповіту недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2004 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 03.11.2004 року,

встановила:

ОСОБА_1. звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2. про визнання
заповіту недійсним.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від
06.07.2004 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 03.11.2004 року, в задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати судові
рішення, справу направити на новий розгляд, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла до висновку, що підстави для
перегляду судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Позов про визнання заповіту недійсним пред'явлено з
мотивів, що спадкодавець перебувала в такому стані, коли не могла усвідомлювати
значення своїх дій і керувати ними під час підписання заповіту.

Як вбачається з матеріалів справи, судом призначалася
судово-психіатрична експертиза, яка у своєму висновку не могла дати відповіді
на поставлені судом питання щодо стану ОСОБА_3. на момент підписання заповіту.

Відмовляючи в задоволені позову, місцевий суд з
урахуванням фактичних обставин справи, виходив з інших доказів і дав їм оцінку
у відповідності з вимогами ст. 62 ЦПК
України 1963 р та прийшов до висновку про необґрунтованість позовних
вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_3. не перебувала на обліку у
психіатричній лікарні. У виписному епікризі стосовно перебування ОСОБА_3. на
стаціонарному лікуванні у травматологічному відділені 9 міської лікарні з
ІНФОРМАЦІЯ_1. зазначені її захворювання, проте не йдеться мова про прояви
будь-якого психічного захворювання.

Показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
інших, на які посилається ОСОБА_1.у скарзі, суперечать вищевикладеним
обставинам.

Справа №
ЗЗц-227/07                                               Категорія
ЦП: 34

Головуючий у
першій інстанції Мусієнко Н.Н.

Доповідач
Комаровська Н.В.

2

Апеляційний суд
погодився з висновком суду першої інстанції та обгрунтовано залишив рішення без
змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені
з додержанням судами норм матеріального та процесуального права, а також
відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів
апеляційного суду Одеської області ,-

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2004 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 03.11.2004 року. Залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                        Н.В.Комаровсыса

Судді:                                                                В.Д.Коротков

В.МГончаренко