АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-211/07
інстанції: Піскунова Н.А.
Суддя-доповідач: Мануйлов Ю.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2007 року                                                                                         м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого:   Савченко О.В.

суддів:                                  Мануйлова Ю.С.

Гончара О.С. при
секретарі:                      Тахтаул
О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вільнянського районного суду
Запорізької області від 1 листопада 2006 року по справі за позовом колективного
підприємства «Елтея» (далі КП»Елтея») до ОСОБА_1, третя особа: Дніпропетровське
міське управління УМВС України у Дніпропетровській області про розірвання
договору купівлі-продажу приміщення А-76,77 по АДРЕСА_1 від 20 березня

2000 р., укладеного між КП»Елтея» та ОСОБА_1 та
зустрічним позовом ОСОБА_1 до КП "Алтея" про витребування правовстановлюючих
документів,

стягнення
витрат на правову допомогу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2000 р.
КП»Елтея» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про
визнання недійсним укладеного між ними 20
березня 2000 р.
договору купівлі-продажу нежилого приміщення А-76, А-77, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, пославшись на
те, що вказана угода є удаваною.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська
від 20 квітня 2001 року, залишеним
без зміни ухвалою судової колегії в цивільних справах Дніпропетровського
обласного суду від 25 червня 2001 р., позов
задоволено.

Ухвалою судової палати з цивільних справ Верховного Суду
України від 31 січня 2001 р. рішення
Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2001 року та ухвала
судової колегії в цивільних справах Дніпропетровського обласного суду від 25 червня

2001 року скасовані, а справа направлена на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Згодом позивач -
КП»Елтея» змінило свої позовні вимоги. З позовних заяв та пояснень в

суді представників
КП»Елтея», вбачається, що 20 березня 2000 р. між
комунальним підприємством та ОСОБА_1 в особі повіреного ОСОБА_2 було укладено
договір купівлі-продажу нежилого приміщення А-76, А-77, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

2

Свої вимоги
мотивує тим, що спірне жиле приміщення мало намір продати за 35 000 дол. США в гривневому
еквіваленті. 20 березня 2000 р. було укладено нотаріально оформлений договір
купівлі-продажу нежилого приміщення за участю представника КП »Елтея» ОСОБА_4
та ОСОБА_2 який діяв за довіреністю від імені та в інтересах ОСОБА_1. Вказаний
право чин був посвідчений приватним нотаріусом. За пропозицією представника
покупця-ОСОБА_2 при оформленні договору вартість відчужуваного майна була
вказана відповідно до балансової вартості приміщення-34465 грн.

21 березня 2000 р. 35 000 дол. США, які були
одержані від ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу, були вилучені ОГСБЕП ДМУ
УМВС в порядку дослідчої підготовки кримінальної справи. Згодом у відкритті
кримінальної справи було відмовлено, але вилучені кошти їм не були повернуті.

Просить
розірвати договір купівлі -
продажу вказаного нежилого приміщення від 20 березня 2000
р., укладений між КП»Елтея» і ОСОБА_1, стягнути з відповідача 20 000 грн. моральної
шкоди, а також витрати зі сплати держмита у сумі 344 грн.65 коп., та витрати, пов'язані з наданням правової
допомоги у сумі 4750 грн.

ОСОБА_1
звернувся з зустрічною позовною заявою до КП»Елтея», в якій просить

витребування правовстановлюючих документів на придбане
ним нежиле приміщення, а

саме: оригінал та нотаріально завірену копію договору
купівлі-продажу вказаного

приміщення від 20
березня 2000 р., реєстраційне
посвідчення на право власності та

інвентарну справу на спірне приміщення, стягнути з
КП»Елтея» на свою користь 5000
грн.

моральної шкоди та 10000
грн. витрат на правову допомогу.

У судовому засіданні ОСОБА_1
проти первісного позову КП»Елтея» заперечував, пославшись на те, що уклав з
ОСОБА_2 договір доручення на придбання спірного нежилого приміщення за 6300 дол. США, що еквівалентно 34465 грн., для чого
передав останньому 6300
дол. США та 2000 грн., тобто повністю розрахувався за придбане нежиле
приміщення. Після укладення договору він отримав від ОСОБА_2 відповідні
документи, оформив приміщення, але використовувати його за призначенням не може,
оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документи, через що він змушений
здавати вказане приміщення в оренду. Про участь ОСОБА_2 у оперативній розробці
по затриманню представників КП»Елтея» йому нічого невідомо. Про те, що спірне
приміщення було продано за 6300
дол. США свідчить ухвала Верховного суду України від 7 вересня 2003 р. по справі за
його позовом до УМВС України у Дніпропетровській області про витребування
коштів із чужого незаконного володіння (т.2 ас.с. 164).

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог КП»Елтея»
і задовольнити його зустрічний позов.

Ухвалене по справі заочне рішення Вільнянського районного суду Запорізької
області від 8 серпня 2006 року, скасовано
ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 вересня 2006р.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області
від 1 листопада
2006 року
позов колективного підприємства »Елтея» задоволено.

Розірвано договір купівлі-продажу нежилого приміщення
А-76,77 по АДРЕСА_1 від 30 березня 2000 р. загальною площею 126,1 кв.м.,
укладеного між Колективним підприємством »Елтея» та ОСОБА_1, посвідченого 20
березня 2000 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 за реєстром № НОМЕР_1.

Відмовлено у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Колективного підприємства »Елтея» про
витребування правовстановлюючих документів: оригіналу та нотаріально завірену
копію договору купівлі-продажу від 30 березня 2000 р. нежилого приміщення
А-7б,77 по АДРЕСА_1; реєстраційного посвідчення на право власності та
Інвентарну справу на вказане приміщення ; стягнення з відповідача Колективного
підприємства»Алтея» 10000 грн. витрат на правову допомогу та 5000 грн.
моральної шкоди.

3

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального
права, та неправильне встановлення обставин справи, просить рішення суду першої
інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити КП
"Елтея" у задоволенні позовних вимог і задовольнити його позовні
вимоги.

Заслухавши
доповідь судді, учасників процесу, вивчивши апеляційну скаргу, матеріали   справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Судом
встановлено і це не заперечуються сторонами, що 20 березня 2000
р. між КП"Елтея" і ОСОБА_2, який діяв за довіреністю від імені ОСОБА_1 і в інтересах
останнього, було укладено договір купівлі-продажу нежилого приміщення А-76, А-77,
розташованого по АДРЕСА_1 і 20
березня 2000 р. цей
договір був посвідчений приватним нотаріусом.

Згідно з
умовами договору (т. 1 а.с.9)
спірне приміщення придбане за 34465
грн., що згідно довідки АПБ»Аваль» від 6 лютого 2006
р. про курс долара США
до гривні станом на 18-20
березня 2000 р.
становить 6209,91 дол. США
(100 дол.=555 грн.).

Задовольняючи
позовні вимоги КП "Елтея" про розірвання укладеного між сторонами
договору купівлі-продажу спірного нежилого приміщення, суд правильно виходив з
положень ст. 232 ЦК УРСР 1963 року, згідно яких якщо покупець на порушення
договору відмовиться прийняти куплену річ або заплатити за неї встановлену
ціну, продавець вправі вимагати прийняття речі покупцем і оплати ціни, а також
відшкодування збитків, завданий затримкою виконання, або з своєї сторони,
відмовитись від договору і вимагати відшкодування збитків.

При
цьому суд виходив з доведеності того, що продавець, тобто КП"Елтея"
при укладенні вказаного договору фактично одержало 27750 грн., а не 34 465 грн., що складає
ціну договору, тобто недоотримало 6715
грн.

Цей
висновок суду підтверджується письмовими доказами та поясненнями свідків.

З
матеріалів справи (т.1 а.с.6,10-12, т.4 а.с. 147,247-248) вбачається, що ОСОБА_4

20  березня 2000 р. отримала від
ОСОБА_2 35 000 у.о. за
курсом Нацбанку на день купівлі за спірне приміщення і вказані кошти у
відповідності до протоколу огляду та виїмки від

21  березня 2000 р. вилучені у
ОСОБА_5 оперуповноваженим ОГСБЕП ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області.
Із вказаних 35 000 дол. США ЗО 000 дол. США

ОСОБА_2
отримав від ОСОБА_6, який у
свою чергу, отримав їх у касі ФЕУ УМВС України у Дніпропетровській області і які
призначалися як хабар при проведенні працівниками міліції спец, операції при
викритті злочину. До проведення спец, операції по затриманню представників
КП"Елтея" при скоєнні злочину ОСОБА_6 з ОСОБА_1 знайомим не був і про
обставини справи останнього не повідомляв. Інші 5000 дол. США - це сума оплати
за придбане за вказаний договором нежиле приміщення і за курсом Нацбанку дол.
США до гривні (т.4 а.с. 147)
становить 27750 грн.

Рішенням
Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 8 серпня 2001 р. по справі за
позовом ОСОБА_1 до УМВС
України у Дніпропетровській області про витребування коштів з чужого
незаконного володіння, яке набрало законної сили, встановлено, що із переданих
ОСОБА_1 6300 дол. США ОСОБА_2 останній
5000 дол. США витратив на
придбання приміщення у КП "Елтея", а 1300 дол. США-
на сплату витрат.

При
цьому суд обґрунтовано послався на преюдиційність вказаного рішення, яке
набрало законної сили, для оскаржуваного рішення.

Аналізуючи
зміст договору купівлі-продажу приміщення від 30 березня 2000
р. суд прийшов до правильного висновку, що в ціну купівлі-продажу 34465 грн., або 6300 дол. США, не
входять витрати за нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу приміщення:
оплата держмита, нотаріальних послуг тощо.

На підставі
зібраних доказів суд прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2 з отриманих
від ОСОБА_1 6300 дол. США на придбання
спірного приміщення витратив лише 5000
дол. США, або 27750 грн., а інші 30000 дол. США, якими
ОСОБА_2 розрахувався з

4

КП»Елтея»
при укладенні договору ні йому, ні ОСОБА_1
не належали., а тому
вони не можуть бути зараховані в рахунок оплати за придбане спірне приміщення.

Оскільки
покупець ОСОБА_1, який
діяв через свого повіреного ОСОБА_2, не повністю розрахувався за придбане
приміщення, тобто не заплатив за нього встановлену договором ціну, то наявність
такої обставини дає продавцеві право розірвати вказану вище угоду.

З огляду на це, суд першої інстанції правильно відмовив ОСОБА_1 у задоволенні
зустрічних позовних вимог.

Оскільки постановлене судом рішення відповідає матеріалам справи і вимогам
закону, судова колегія вважає, що воно є законним і обґрунтованим, а тому не
підлягає скасуванню.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд неправильно встановив
обставини справи внаслідок не дослідження одних доказів та неправильної оцінки
інших та неправильно змінив підставу позовних вимог не можна визнати
переконливими, оскільки ніяких доказів щодо цього не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків районного суду,
викладених в оскаржуваному рішенні.

Оскільки
постановлене судом рішення відповідає матеріалам справи і вимогам закону, суд
першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи і дав їм належну
оцінку, судова колегія вважає, що воно є законним і обґрунтованим і не може бути
скасовано. Керуючись ст.ст.307,308,314,317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити..

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 1 листопада 2006 року по цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом
двох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду
України.