Справа №2-98/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

05 лютого 2007 року.

Богуславський
районний суд Київської області в складі: головуючого судді                Тітова М.Б.

при
секретарі                         Шрамко
Л.В.

з участю
позивача                ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем, який було зареєстровано 10.01.1987 року виконавчим
комітетом Дмитренківської сільської ради Богуславського району, Київської
області, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як
у них появились різні погляди на сімейне життя і як наслідок вони припинили
сімейно-шлюбні відносини, майже три роки ніяких стосунків не підтримують.
Відповідач фактично створив нову сім'ю та проживає в м. Києві, їх сім'я існує
лише формально, примирення з відповідачем стало не можливим.

В
судовому засіданні позивачка позов підтримала, обґрунтовуючи свої вимоги вищевикладеними
фактами. Миритися вона категорично не бажає.

Відповідач
в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду письмову заяву, в якій
позов визнав і не заперечував проти його задоволення.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при
визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК
України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно
до ст. 112 Сімейного
Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В
судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому
10.01.1987 року
виконавчим комітетом Дмитренківської сільської ради Богуславського району,
Київської області, який на даний час носить формальний характер, оскільки
сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, ніяких стосунків не
підтримують. Миритися сторони не бажають.

За таких
обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до ст. 112 СК України, шлюб
між сторонами необхідно розірвати.

Таким
чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З
урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 130, 174 ЦПК України, ст. 112
Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну
заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати
шлюб міжОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10.01.1987 року виконавчим комітетом Дмитренківської сільської ради
Богуславського району, Київської області, по актовому записуНОМЕР_1.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу звільнити ОСОБА_1 від сплати державного
мита відповідно до ст. 4
п.18 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір (державне мито) в сумі 17
гривень.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.