Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22- 405/ 2007 р.                                                  Головуючий
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

01 лютого 2007 року                                                                                        м.
Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого
Пільщик Л.В.

Суддів
Бєлки В.Ю.

Давискіби Н.Ф.

При секретарі: ТкаченкоМ.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької
області від «20» грудня 2006 р. по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи : ОСОБА_1, ОСОБА_4,
державний нотаріус,- про визнання права власності

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006 року ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,
треті особи :
ОСОБА_1, ОСОБА_4, державний нотаріус про визнання права власності.

У позовній заяві
зазначав, що 26.06.2004 року між
ним та ОСОБА_3 в простій письмовій формі було укладено договір купівлі -
продажу автомобіля ВАЗ-21083, 1988 року випуску, двигун № НОМЕР_1, кузов №
НОМЕР_2 , шасі НОМЕР_3, колір білий . Продаж здійснено за 7950 грн , які він сплатив
ОСОБА_3. На час продажу у ОСОБА_3 була генеральна довіреність від ОСОБА_5 на
право керування та розпорядження автомобілем. Оскільки він вимушений був виїхати
до Росії , а
автомобіль на той час стояв на обліку у Криму, він передав ОСОБА_3 автомобіль
для зняття з обліку у Криму. Про що було написано дві розписки. ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 в серпні 2004 року
поїхали до Криму на автомобілі ,
де ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5
помер. З обліку в Криму автомобіль вони знімали разом з ОСОБА_3, після його
повернення з Росії.

2

У жовтні 2004 року купівлю - продажу
автомобіля ще раз засвідчили на Українській торговій біржі для офіційного
оформлення для реєстрації у органах МРЕВ.

Посилаючись на те, що фактично угода купівлі - продажу відбулася

26.06.2004 року
автомобіль йому було передано, гроші за нього продавцем були

отримані, була складена проста письмова угода між ним та ОСОБА_3, яка

мала довіреність від власника автомобіля ОСОБА_5, просив суд визнати
договір

купівлі - продажу
автомобіля укладеним відповідно до вимог закону та визнати за

ним право власності на спірний автомобіль.

Рішенням
Енергодарского міського суду Запорізької області від 20 грудня 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволені. Визнано договір купівлі -продажу автомобіля
ВАЗ-21083, 1988 року випуску, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2 , шасі НОМЕР_3,
колір білий між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладеним.

Визнано за
ОСОБА_2 право власності на автомобіль ВАЗ-21083, 1988 року випуску, двигун № НОМЕР_1, кузов №
НОМЕР_2 , шасі
НОМЕР_3, колір
білий.

Апеляційне провадження порушено за скаргою ОСОБА_1. У
скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення , посилаючись
на те, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права,
та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову .

Заслухавши
доповідь судді - доповідача,
пояснення сторін, третіх осіб та їх представників,перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи скарги, колегія судців прийшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи
позов і визнаючи договір купівлі -
продажу автомобіля ВАЗ-21083
укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,суд першої інстанції застосував ст..638
ЦК України і виходив з того , що між ними була досягнута згода з усіх істотних
умов договору.

Проте з такими висновками погодитися не можна .

Відповідно до ст..237 ЦПК України
представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник)
зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони , яку вона
представляє, а статтею 239
ЦК передбачено , що
правочин , вчинений
представником , створює , змінює , припиняє
цивільні права та обов'язки особи ,
яку він представляє.

Визнавши , що між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу автомобіля , суд фактично
визнав , що
ОСОБА_2 є покупцем,а ОСОБА_3 -
продавцем. Між тим ,
вона не є власником автомобіля ,
а тому не може бути стороною у договорі купівлі -продажу. Автомобіль ВАЗ
-21083, рік випуску 1988, шасі НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_2, був власністю ОСОБА_5
і він видав ОСОБА_3 довіреність. . Таким чином те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
були досягнена згода щодо всіх суттєвих умов договору не має правового значення
. За довіреністю
ОСОБА_3. могла вчиняти юридично значимі дії щодо відчуження автомобіля і тільки
тоді вони б створювали, змінювали, припиняли цивільні права та обов'язки
ОСОБА_5

Відповідно до
Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин , сконструйованих
на шасі автомобілів,   мотоциклів

3

усіх типів ,
марок і моделей, причепів ,
напівпричепів та мотоколясок ,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. №
1388 перед відчуженням, передачею транспортний засіб повинен бути знятий з
обліку в підрозділі ДАІ

Як встановив суд
, автомобіль за
життя ОСОБА_5 ОСОБА_3з обліку не знімався та не передавався позивачу. Проте суд
не дав оцінки цим обставинам, не застосував норми матеріального права, які
регулюють представництво ,
а тому зробив помилкові правові висновки щодо прав та обов'язків сторін та
неправильно визначився у предметі доказування по даній справі.

Оскільки на час
пред'явлення позову , ОСОБА_5
помер, а автомобіль зареєстрований за ним, відповідачами за даним спором
повинні бути його спадкоємці, які заперечують факт укладення угоди. Проте
ОСОБА_4 і ОСОБА_1 в якості відповідачів не залучалися.

Окрім того суд
зазначив про задоволення позовних вимог ОСОБА_6. Проте вона не є позивачем по
справі, а представляє інтереси ОСОБА_2 за довіреністю і відповідно до ст..44 ЦПК України всі
процесуальні дії вона вчиняє від ОСОБА_2,
а не від свого .

Відповідно до
ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог. Із
змісту позовної заяви вбачається , що пред'явлені вимоги про визнання укладеного
договору таким , що відповідає вимогам закону. Суд же вийшов за межи вимог і
визнав договір укладеним.

Зазначені
порушення не дозволяють залишити рішення в силі та відповідно до п. 4 ст. 311 ЦПК україни є
підставою для його скасування з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст 307,
311 ,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Енергодарського міського суду Запорізької області від «20» грудня 2006р.
скасувати, справу направити на новий розгляд.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення ,
проте може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців..