РІШЕННЯ                справа № 2-62207

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 року
Калінінський районний суд м. Донецька

у складі, головуючого,
судді                         М.М.Федорчук

при секретарі                                                                 Н.О.Антонової

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді в приміщенні суду в
м. Донецьку, цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Житлово-будівельного
кооперативу ;і Мир-17"
про визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним
право власності на АДРЕСА_1, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 21.04.2006 року померла
його мати ОСОБА_2, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді
однокімнатної квартири, яку мати заповідала йому 15.01. 1996 року, однак він як єдиний
спадкоємець після смерті матері не може отримати в нотаріальній конторі
свідоцтво про право власності на вказане спадкове майно, так як при житті мати,
будучи членом Житлово-будівельного кооперативу " Мир-17",
виплативши паєві внески за вказану квартиру, набула права власності на неї,
але не зареєструвала її за собою на праві власності в реєстрі власників.

Представник позивача, діюча за
доручення ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала. Представник відповідача, діючий за
дорученням ОСОБА_4 позовні вимоги визнає у повному обсязі, про що подав суду письмову
заяву.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130
ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку
встановленому ст. 174 цього ж
Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем суд за наявності для того законних підстав
ухвалюється судове рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено, що згідно довідки Житлово - будівельного кооперативу "  Мир-17",     ОСОБА_2 була членом  вказаного Житлово -
будівельного кооперативу, отримала однокімнатну АДРЕСА_1,
за яку 6.08.1982 року
виплатила паєві внески у повному розмір та відповідно до положень ст. 384 Цивільного
Кодексу України набула на неї право власності.

За свого життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 15.01.1996 року приватним
нотаріусом Донецького нотаріального округу, який зареєстровано в реєстрі за НОМЕР_1, яким заповідала
вказану квартиру сину ОСОБА_1 який є позивачем по справі, та який до смерті
матері ОСОБА_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, на час
відкриття спадщини, постійно проживав в квартирі разом зі спадкодавцем,
протягом шести місяців з дня відкриття спадщини звернувся до нотаріальної
контори з заявою про прийняття спадщини, та проживає по теперішній час у
вказаній квартирі, що відповідно до ст. 1268
Цивільного кодексу України визнається як прийняття ним спадщини у
встановленому законом порядку.

Так як позивач ОСОБА_1 в зв'язку з відсутністю реєстрації
вказаної квартири за померлою ОСОБА_2 в реєстрі власників, не може отримати
свідоцтво про право власності на вказану квартиру в нотаріальній конторі, його
право власності на вказане спадкове майно
повинно бути визнано рішенням суду.

Керуючись ст.ст.
384, 1268 ЦК України,
та ст.ст. 130,174 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1право власності на однокімнатну АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом, після смерті матері ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення   може бути оскаржене в апеляційному порядку
до Апеляційного суду Донецької області через
суд першої інстанції шляхом подання в 10 -ти денний строк з дня проголошення   рішення,
заяви про його апеляційне оскарження і подання після цього протягом 10 днів апеляційної
скарги, або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.

Суддя: