У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 травня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого     Григор'євої Л.І.,

суддів:              Барсукової
В.М.,
Балюка М.І.,

Данчука В.Г.,         Гуменюка В.І. , -

розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, СПП “Розвазьке”
про виконання умов договору,

в с т а н о в и л а:

У ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивач,
звернувшись до суду з указаним позовом, зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року він
уклав з ОСОБА_2 договір про поставку комбайнів для збирання врожаю зернових. В
порушення умов договору ОСОБА_2 надав йому лише один комбайн, а не чотири. У зв'язку з цим, на підставі п. 4.2 договору, у його власність
безкоштовно повинен перейти уже отриманий комбайн. Проте ОСОБА_2, до закінчення
збирання врожаю, забрав комбайн та передав його на зберігання до СПП
“Розвазьке”. Тому, просив зобов'язати ОСОБА_2 виконати умови договору шляхом
передачі йому у власність спірного комбайну, стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду
в сумі 50000 грн., зобов'язати СПП “Розвазьке” передати йому на зберігання
спірний комбайн та провести з ним розрахунок за виконані роботи.

Рішенням Острозького районного суду
Рівненської області від
ІНФОРМАЦІЯ_3 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Рівненської області від ІНФОРМАЦІЯ_4 року позов задоволено частково. Визнано
позивача власником спірного комбайну. Зобов'язано ОСОБА_2 та СПП “Розвазьке”
передати зазначений комбайн позивачу. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача
моральну шкоду в сумі 2000 грн. В решті позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому
засіданні.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
районного суду і частково задовольняючи позов, виходив з того, що копія
договору, укладеного
ІНФОРМАЦІЯ_2 року між СУТП “Експортно-імпортна інвестиційна компанія
“Універсам” та ОСОБА_2 про виконання сільськогосподарських робіт
зернозбиральною технікою та розрахунки за них, нотаріально посвідчена і вважати
його недійсним чи таким, що не відповідає вимогам закону, не має підстав.

З таким висновком апеляційного суду
погодитись не можна.

Апеляційний суд, в порушення вимог
ст. 213 ЦПК України, належним чином не перевірив заперечення ОСОБА_2 про те, що
він зазначеного договору не підписував, взагалі не володіє українською мовою,
умови договору є для нього вкрай невигідними і збитковими, а тому він не міг
підписати такий договір. Крім того, на момент укладання договору він перебував
у відрядженні в Туреччині, про що свідчить копія його закордонного паспорта
(а.с.21-23). Судом також не було з'ясовано в якій кількості примірників
укладався спірний договір і чому позивач передав свій оригінал договору
ОСОБА_2, коли у останнього повинен бути свій екземпляр оригіналу даного
договору. Суду була надана лише копія договору.

Апеляційний суд стягнув з
відповідача 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди у зв'язку з невиконанням
договірних стосунків. Однак договір (а.с.5) не передбачає такої
відповідальності за його невиконання. Стягуючи моральну шкоду з відповідача,
суд не зіслався на норму матеріального права, яка б давала правові підстави для
задоволення таких вимог.

Суди, вирішуючи спір, не звернули
увагу на те, що договір укладався між СУТП “Експортно-імпортна інвестиційна
компанія “Універсам” та ОСОБА_2, тобто позивачем у даній справі повинно бути
дане підприємство, а не ОСОБА_1 як фізична особа.

З рішенням районного суду також
погодитись не можна, оскільки ним теж не виконані вимоги ст. 213 ЦПК України і
воно за змістом не відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України.

Оскільки зазначені порушення норм
процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, рішення районного та
апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 324,336 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Острозького районного суду Рівненської області
від               ІНФОРМАЦІЯ_3 року та рішення апеляційного суду Рівненської області
від ІНФОРМАЦІЯ_4 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                       Л.І.Григор'єва

Судді:                                                                 В.М.
Барсукова

М.І.
Балюк

В.І.Гуменюк

В.Г. Данчук