№ 2-85/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 березня 2007 р. Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І, при секретарі Шеліповій
Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третіх осіб - ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
боргу, зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
договорів займу недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, вказавши на те, що з ОСОБА_5
з 27.06.1997 р. вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5
помер. 26.02.2003 р. позивачка у документах свого чоловіка знайшла дві боргові
розписки, видані ОСОБА_2 юдна розписка про займ 6000 доларів США від 11.03.2000 р., а друга - на
9000 доларів СІЛА від 06.03.2000 року, суму боргу ' відповідачка зобов'язалась
повернути протягом одного року. На неодноразові звернення про повернення боргу,
відповідачка відмовлялась повернути борг. Посилаючись на зазначені обставини,
просила суд стягнути з відповідачки борг у сумі 82 445,40 грн., відповідно до
курсу національної валюти до долара США,
який станом на 06.03.2000 р. та на 11.03.2000 р. складав 552,36 грн. та
547,20 грн. за 100 доларів США
відповідно, згідно з довідкою АБ "Муніципальний" від 06.03.2003 р., а також витрати
по сплаті державного мита у розмірі 824 грн.50 коп, а всього 83269 грн.90 коп.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду М.Запоріжжя від 21.02.2005 р. в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22.12.2005 р. рішення
суду скасовано з направленням справи на новий розгляд.

ОСОБА_2 звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_1., ОСОБА_4, ОСОБА_3 про
визнання договорів займу від 06.03.2000 р. та 11.03.2000 р. недійсними, у
зв"язку з тим, що вона не укладала ніяких договорів займу зі своїм братом
ОСОБА_5, ніяких боргових обов"язків між ними не було і не могло бути.

У судовому засіданні представник позивачки уточнила позовні вимоги,
враховуючи що передані в борг кошти є сумісною власністю подружжя, просить
стягнути на її користь 1/3  частину від
загальної суми боргу, тобто 7,5 тисяч доларів США, що дорівнює 41 222,70 грн. У зв"язку з тим, що
батьки її померлого чоловіка - ОСОБА_4, ОСОБА_3 не претендують на інше майно,
яке залишилося після смерті їх сина, окрім 3-х кімнатної квартири, автомобілю,
вкладів та 3-х контейнерів, розташованих на ринку "Вознесенівський" у
М.Запоріжжя, що встановлено рішенням Орджонікідзевського районного суду
М.Запоріжжя від 24.12.2002 р., набравшого законної сили, просить також
застосувати правові наслідки, передбачені ст.ст.553,554 ЦК України ( в редакції
1963 р.) та здійснити збільшення (прирощення) спадкових долей ОСОБА_1. та
ОСОБА_6, малолітньої дитини від шлюбу, у зв"язку з чим стягнути на їх
користь по ½  частини від спадкової маси, що дорівнює 20
611,34 грн. у кожному випадку, внаслідок чого просить стягнути з відповідачки
на її користь загалом 61 834,04 грн., на користь ОСОБА_6 - 20 611,34 грн.
Оскільки, позивачка як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину шляхом
фактичного вступу в управління майном у вигляді звернення до суду з позовом про
витребування незаконно утримуваних коштів

ОСОБА_2, що є поважною причиною пропуску 6-ти місячного
строку для прийняття спадщини, просить подовжити строк для прийняття спадщини у
вигляді 1/2 частини від загальної суми боргу, визнавши поважною причину
пропуску строку для прийняття спадщини.

У судовому
засіданні відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала, суду пояснила, що ОСОБА_5 її
рідний брат, в 1994 р. вона зареєструвала приватне підприємство, брат останній
час працював з нею, займалися бізнесом. Разом зі співробітниками підприємства
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 займалися закупівлею тканин та їх реалізацією. Для
здійснення закупок вона видавала ОСОБА_5 доручення, а також чисті бланки
накладних, рахунків, та чисті аркуші паперу посвідчені її підписом та печаткою
приватного підприємця з метою уточнення угод, внесення змін в договори,
складання доповнених умов поставок. Розписки які начебто складені нею для купівлі
та ремонту квартири., але на той час у її власності знаходився житловий будинок
АДРЕСА_1, та вона не збиралася купувати в 2000 році якесь житло. Крім того, ні
її батьки, ні її троє братів, які також займалися з ними бізнесом, ніколи не
чули про такий борг з братом та про її наміри купувати квартиру. Вона не
печатає на друкарській машинці, тому текст розписки був надрукований невідомою
їй особою на машинці яка їй не належить. Даний позов є помстою позивачки за
спір про розділ спадкового майна між нею та її батьками , який був вирішений в
2002 році судом. Просить в задоволенні позову ОСОБА_1. відмовити, задовольнити
зустрічний позов про визнання угоди недійсною з тих підстав, що ніяких
договорів займу з померлим її братом ОСОБА_5 вона не укладала.

Треті особи -
ОСОБА_4, ОСОБА_3 до суду не з'явилися, надіслали суду письмові пояснення, в
якому просять розглядати справу без їх участі враховуючи їх похилий вік, в
задоволенні позову ОСОБА_1. просять відмовити, зустрічний позов ОСОБА_2
-задовольнити.

Вивчивши матеріали
справи, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши показання свідків, суд
прийшов до слідуючого висновку.

Згідно зі
свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_1  27.06.1997 р. одружилися, прізвище
ІНФОРМАЦІЯ_2 після одруження - ОСОБА_1.

Згідно зі свідоцтвом про смерть НОМЕР_2  ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно з
наданими позивачкою розписками від 06.03.2000 р. та 11.03.2000 р. ОСОБА_2
отримала від ОСОБА_5 грошову суму у розмірі 9000 доларів США для придбання
квартири та 6000 доларів США
для ремонту квартири, зобов"язувалась повернути борг на протязі року.

Відповідно до
свідоцтва про державну реєстраціюНОМЕР_3
ОСОБА_2 є суб"єктом підприємницької діяльності з 13.10.1994 року з
видом діяльності - роздрібна торгівля, крій та пошив одягу на замовлення.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 24.12.2002 р. за ОСОБА_1,
ОСОБА_6, ОСОБА_4,ОСОБА_3 визнано право власності по 1А частині квартири
АДРЕСА_2  за кожним у порядку
спадкування, за ОСОБА_1, ОСОБА_6 визнано право власності на автомобіль
"Опель-Омега", 2 контейнери по 20 тон кожний, які знаходяться на
Вознесенівському базарі; за ОСОБА_3 визнано право власності на 3-х тонний
контейнер, який знаходиться на Вознесенівському базарі; стягнуто з ОСОБА_1. на
користь ОСОБА_4 в якості компенсації за належну останньому частину спадкового
майна - автомобіля "Опель-Омега" 5720 грн. 12 коп., контейнерів -
4746 грн.; стягнуто з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_3 в якості компенсації за
належну останній частину спадкового майна - автомобіля "Опель-Омега"
5720 грн. 12 коп., контейнерів - 1176 грн

Згідно з висновком експерта № 281 від 27.06.2003 р ( а/с 52) машинописний
текст, яким виконані розписки 06.03.2000 р. та 11.03.2000 р. від імені ОСОБА_2.
виконані на одній друкарській машинці; підписи в розписках виконані раніше
вказаного строку не менше чим на З місяці; спочатку на розписках були виконані
підписи, на які потім були нанесені "Підприємець ОСОБА_2".

Згідно з висновком додаткової судово-технічної експертизи № 5341 від
29.07.2004 р. вирішити питання про давність виконання машинописних текстів та
підписів від імені ОСОБА_2 в розписках є неможливим.(а/с 118).

Відповідно до письмової відповіді ст.слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ЗМУ
УМВС України в Запорізькій області Кулинина А.В. від 10.11.2006 р. № 29/4-34 в
провадженні слідчого відділу знаходилась кримінальна справа № 830602, порушена
по факту підробки боргових розписок від імені ОСОБА_2 за ознаками ст.358 ч.І КК
України.У зв"язку з тим, що не встановлена особа, яка підробила вказані
розписки, досудове слідство по справі 06.11.2006 р. було зупинено на підставі
ст.206 п.3 КПК України.

Згідно з довідкою державного нотаріуса 3-ї державної нотаріальної контори
від 26.10.2001 р. № 4070 , після померлого ОСОБА_5 заведена спадкова справа за
заявами батьків та дружини спадкодавця ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6; склад спадкового
майна - квартира АДРЕСА_2, вклади, що знаходяться в банку "Україна",
автомобіль "Опель Омега",
1997 року випуску.

Згідно з поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_9, оголошеними у судовому засіданні, в 1999-2000 р.р. вони
працювали у приватного підприємця ОСОБА_2, разом з ними працював рідний брат
ОСОБА_2 - ОСОБА_5 З виробничих питань вони часто виїздили за товаром в різні
міста України. ОСОБА_2 як їм так і ОСОБА_5 видавала чисті аркуші паперу зі
своїм підписом, затвердженим відтиском печатки приватного підприємця, що
необхідно було для заповнення гарантійних листів.

Ст.374 ЦК
України (в редакції 1963 року) передбачено, що за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність (в
оперативне управління) гроші або речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або
рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним
у момент передачі грошей або речей.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що надані
позивачкою дві розписки від 06.03.2000 р. та 11.03.2000 р. є сумнівними,
надрукованими на невстановленій друкарській машинці, заперечення ж відповідачки
та досліджені судом докази узгоджуються між собою, що підтверджує той факт, що
відповідачка вищевказані розписки не складала, тому грошей у розмірі 15 000
доларів США у ОСОБА_5
не позичала. Позивачкою ж не надано суду жодного доказу в спростування доводів
відповідачки та наданих нею доказів.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1. про стягнення суми боргу є
недоведеними, безпідставними, та не підлягаючими задоволенню. Виходячи з цього,
не підлягають задоволенню вимоги про збільшення спадкових долей з урахуванням
суми боргу та подовження строку для прийняття спадщини у вигляді ½  частини від загальної суми боргу.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання договорів займу недійсними на підставі ст.41 ЦК України ( в редакції
1963 року) з тих підстав, що вона не укладала 06.03.2000 р. та 11.03.2000 р.
договорів займу з ОСОБА_5, то він не підлягає задоволенню, оскільки неукладені
угоди не можуть визнаватися недійсними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.48, 374 ЦК України (в
редакції 1963 року), ст.ст. 10,11,60,209,212,214-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третіх осіб -ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
боргу, - залишити без задоволення.

Зустрічний позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договорів займу недійсними, -
залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.