Справа № 22- 2465                                                       Головуючий
Категорія 21                                                                                      Доповідач
РІШЕННЯ Іменем України

27 лютого 2007 року          Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого   Зубової Л.М.

суддів              Соломахи Л.І.

Барсукової О.І. при секретарі
Андрусішіній М.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку
апеляційні скарги відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Калінінському районі м.Горлівки Донецької області на рішення Калінінського
районного суду м.Горлівки Донецької області від 15 січня 2007
року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Калінінському районі м.Горлівки Донецької
області про стягнення моральної шкоди, -

встановив:

В листопаді 2006 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди і
зазначав, що він з 1988 року по
теперішній час перебуває у трудових відносинах з вугледобувними підприємствами.
Під час виконання трудових обов*язків 27.12.2001 року його було травмовано, що
підтверджено актом про нещасний випадок від 28.12.2001 року ( а.с.8-9).3а
висновком МСЕК від 25.04.2002 року йому
вперше встановлена стійка втрата професійної працездатності 25% з
25.04.2002 р ( а.с.10). Оскільки втрата працездатності спричинила позивачеві
фізичні та моральні страждання, призвела до порушення нормальних соціальних
зв*язків, необхідності додавати додаткові зусилля до організації життя, то йому
завдано моральну шкоду в розмірі 10 000гр., яку він просив відшкодувати на його
користь за рахунок Фонду.

Рішенням
Калінінського районного суду м.Горлівки Донецької області 15 січня 2007 року на
користь ОСОБА_1. з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Калінінському районі м.Горлівки Донецької області стягнуто 7 000 грн. у відшкодування
моральної шкоди.

В апеляційній
скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Калінінському районі м.Горлівки Донецької області просило скасувати рішення
суду та відмовити в задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки
позивачем в судовому засіданні не надано переконливих доказів заподіяння
моральної шкоди, рішення суду базується лише на поясненнях позивача, висновком
МСЕК не підтверджений факт заподіяння моральної шкоди позивачу. Крім того,
відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік"
зупинена норма Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей ( аб.4 ст1
підпункту «е» п.1 ч.1 ст.21, ч.З ст.28, ч.З ст.34).

В судовому
засіданні представник відповідача, Пшенична Т.О., підтримала доводи апеляційної
скарги та просила її задовольнити, рішення Калінінського районного суду
м.Горлівки Донецької області скасувати, ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити.

Позивач просив у
задоволені апеляційної скарги Фонду відмовити, рішення Калінінського районного
суду м.Горлівки Донецької області залишити без зміни.

Апеляційний суд,
заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з
ухваленням нового з наступних підстав.

Згідно ст.309 ч.1 п.4 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої
інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, виходив із того, що позивач
тривалий час працював на вугільних підприємствах в шкідливих умовах. Відповідно
до висновку МСЕК від 25.04.2002
року ОСОБА_1 вперше встановлено стійку втрату професійної працездатності 25% в зв'язку з
травмою на виробництві. Ушкодження здоров'я спричиняє ОСОБА_1 моральні і
фізичні страждання, тому відповідно до Закону відповідач повинен відшкодувати
потерпілому моральну шкоду.

Однак із таким
висновком суду погодитися не можна, оскільки він зроблений з порушенням норм
матеріального права.

Згідно до пункту
22 статті 71 Закону України
„Про Державний бюджет України на 2007
рік", зупинено дію абзацу четвертого статті 1 , підпункту
„е" пункту 1 частини 1 статті 21, частини 3 статті 28; ч.З ст.34 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим та
членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку.

Між тим суд
першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з тих мотивів, що норми Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди не скасовані, а
Законом України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" лише призупинено їх дію. При цьому судом не
враховано, що призупинення дії закону так само не дає підстав для його
застосування.

За таких
обставин колегія суддів визнає, що при вирішенні справи судом неправильно
застосовані норми матеріального права, а тому ухвалене у справі судове рішення
підлягає скасуванню з постановлениям
нового рішенням про відмову в задоволенні позову на підставі п.22 ст.71 Закону України
„Про Державний бюджет України на 2007
рік".

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК
України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до
ч.5 ст.88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на
новий розгляд, ухвалює нове рішення, суд відповідно змінює розподіл судових
витрат.

Оскільки
позивач, при зверненні до суду не сплатив витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи на підставі ст.81 ч.1 ЦПК України, з нього підлягає стягненню на користь
держави 1-50гр., а також на користь відповідача підлягають відшкодуванню
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які ним понесені
при апеляційному оскарженню рішення суду в розмірі 1-50гр.

Керуючись
ст.ст.307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 316 ЦПК України,
апеляційний суд

вирішив:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Калінінському районі м.Горлівки Донецької області задовольнити.

Рішення
Калінінського районного суду м.Горлівки Донецької області від 15 січня 2007 року скасувати.

ОСОБА_1 в
задоволенні позову до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Калінінському районі м.Горлівки Донецької області про відшкодування
моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_1 судові витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи:
в розмірі 1-50гр. на користь держави, а також на користь Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Калінінському районі м.Горлівки Донецької
області понесені ним судові витрати 1-50гр.

Рішення набирає
чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом двох місяців з часу набрання законної сили.