Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

30
травня 2007 року                                                                                   м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі :

головуючого

Патрюка  М.В.,

суддів:

Костенка А.В.,

Прокопчука Ю.В.,

Лященко Н.П.,

Пшонки М.П., -

розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення подвійної суми завдатку, індексування суми та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У жовтні 2005 року ОСОБА_1 звернувся
до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що з вини ОСОБА_2 у листопаді 2005 року не було укладено договору
купівлі-продажу майнових прав товариства з обмеженою відповідальністю (далі -
ТОВ) "Продхіміндустрія". Указував, що виконання зобов'язання щодо укладення договору
купівлі-продажу забезпечено складеною ОСОБА_2 розпискою про отримання 133 250 грн. в якості завдатку та
зобов'язанням передати майнові права ТОВ "Продхіміндустрія" у строк до 15 листопада 2005 року.
Зазначав, що відповідачем не вчинено ніяких дій по виконанню попередніх домовленостей, просив стягнути із ОСОБА_2  311 623 грн. 55 коп. матеріальної шкоди з урахуванням штрафних санкцій
та 10 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 22 березня 2006 року позов задоволено частково: стягнуто із ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 суму завдатку в подвійному
розмірі, а саме 266 500 грн., 28 114 грн. 24 коп. індексу інфляції та 1 700 грн. мита, сплаченого при подачі
позову до суду; у решті
позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва
від 26 червня 2006 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 28 114 грн. 24 коп.
скасовано та постановлено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 28 114 грн. 24
коп. у порядку застосування індексу інфляції відмовлено; у решті - рішення суду першої інстанції
залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалені у справі
судові рішення та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1
суди виходили із того, що ОСОБА_2 винен у
невиконанні зобов'язання по укладенню договору купівлі-продажу майнових прав ТОВ
"Продхімідустрія" та необхідності застосування до нього штрафних санкцій у вигляді стягнення подвійної суми завдатку за неналежне
виконання зобов'язання.

З такими висновками судів погодитись
не можна, оскільки вони не відповідають вимогам матеріального права, які регулюють правовідносини сторін.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2004
року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домовились про
укладення договору купівлі-продажу майнових прав ТОВ "Продхіміндустрія", що належить ОСОБА_2 З метою забезпечення виконання
зобов'язання ОСОБА_1 передав у якості завдатку суму в розмірі 133 250 грн., про отримання якої ОСОБА_2 складено розписку.

Завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на
забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком,
вона вважається авансом ( ст. 570 ЦК України).

Задовольняючи позов про стягнення
подвійної суми завдатку в порядку ст. 571 ЦК України , суди залишили поза увагою ту обставину, що це правило застосовується у
випадках, коли між сторонами було укладено договір, але він не виконується з
вини якоїсь із сторін. У разі, коли сторони лише домовились укласти договір, але
відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі вважаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому
надавались.

Оскільки договору купівлі-продажу
майнових прав, який би за своєю формою і змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а сторони лише
виразили свій намір укласти такий договір в майбутньому, висновок судів щодо
обгрунтованості позовних вимог про стягнення подвійної суми завдатку є помилковим.

За таких обставин ухвалені у справі судові рішення
підлягають скасуванню з постановленням у справі нового рішення про часткове
задоволення позову відповідно до п. 5 ст. 336 ЦПК України,

Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої
ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати
присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 570, 571 ЦК України, ст. 88, п. 5 ч. 2 ст.
336, 344 ЦПК України колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

вирішила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22
березня 2006 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 червня 2006 року
скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму авансу в
розмірі 133 250 грн. та судовий збір у розмірі 850 грн. У задоволенні решти
позовних вимог - відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                          М.В. Патрюк

Судді:                                                                            А.В. Костенко

Н.П. Лященко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка