Апеляційний суд Запорізької
Справа №22-3377/07
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Гончар О.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2007 року                                                              м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді      Бондаря
М.С.

суддів                         Гончара
О.С., Ломейко В.О.

при секретарі              Тахтаул
О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення
Гуляйпільської райдержадміністрації Запорізької області на рішення
Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 23 липня 2007 року по
справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення
Гуляйпільської райдержадміністрації Запорізької області (надалі УПтСЗН) до
ОСОБА_1 про повернення коштів у вигляді тимчасової державної допомоги ,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2007 року УПтСЗН звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1. про
повернення коштів у вигляді тимчасової державної допомоги .

Зазначало, що рішенням позивача від 15.05.2006 року відповідачеві в зв'язку
з розшуком особи, яка повинна сплачувати аліменти, призначена тимчасова
допомога на дитину ОСОБА_1. на строк шість місяців.

05.05.2006 року було розшукано та встановлено місце проживання ОСОБА_2,
який повинен був сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3. Вважаючи, що
відповідач навмисно не повідомила про цей факт УПтСЗН, позивач просив стягнути
з відповідачки виплачені надміру кошти у вигляді тимчасової державної допомоги
за період з 01.06.2006 року по 31.08.2006 року у розмірі 474,3 грн.

Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 23 липня
2007 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, апелянт, посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, просив судове рішення скасувати, постановити нове
рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вислухавши доповідача, дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що суд правильно
встановив правовідносини, які склалися між учасниками справи, дав їм належну
правову оцінку, а також дослідив надані сторонами докази і відповідно їх
оцінив. Суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та
процесуального права та прийняв рішення, яким спір знайшов своє належне
вирішення.

Встановлено, що рішенням Гуляйпільського районного суду
Запорізької області від 04 грудня 2003 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1.
(відповідач по справі) стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3,
1994 р.н. Рішення суду не виконувалось через відсутність боржника за місцем
проживання. В зв'язку з чим , ухвалою суду від 27 березня 2006 року його
оголошено в розшук. З цих підстав у відповідності до Постанови КМУ №189 від 22
лютого 2006 року (надалі Постанова) УПтСЗН призначено для виплати державну
допомогу дитині в розмірі 158,1 грн. строком на 6 місяців, яку отримувала відповідач.

Та обставина, що органами
внутрішніх справ в травні 2006 року було встановлено місце проживання платника
аліментів на переконання судової колегії не свідчить, про необхідність
стягнення з відповідача частково сплаченої допомоги.

У відповідності до п.11 Постанови у
разі встановлення місця проживання (перебування) одного з батьків і припинення
його розшуку орган внутрішніх справ у триденний строк повідомляє про це
одержувача аліментів, орган праці та соціального захисту населення, посадову
особу, яка винесла ухвалу про розшук, а також суд за місцем знаходження
виконавчого листа.

З матеріалів справи вбачається, що
орган внутрішніх справ нікого про встановлення місця проживання платника
аліментів не повідомив. Тому відповідач об'єктивно не мала змоги виконати
передбачений п.10 Постанови свій обов'язок сповістити про це у десятиденний
строк УПтСЗН.

Більш того, відповідно до п.12
Постанови якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків,
УПтСЗН звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової
допомоги саме з платника аліментів.

Отже у випадку встановлення місця
проживання ОСОБА_2, УПтСЗН повинно було позиватись про стягнення суми сплаченої
тимчасової допомоги саме до нього, а не до добросовісного отримувача аліментів і
державної допомоги.

Отже за таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом
підстав для скасування рішення суду першої інстанції або ж направлення справи
на новий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 314, 315,
317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Гуляйпільської райдержадміністрації Запорізької області відхилити.

Рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 23 липня
2007 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя

суддя

суддя

Бондар М.С.

Ломейко В.О.

Гончар О.С.