Справа №2-57/07
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007
року          Кельменецький районний суд
Чернівецької області

у складі:

головуючого -
судді:                                                Одинака
О.О.

при секретарі:                                                           Мар
дар Л.Е.

за участю
позивача:                                                 ОСОБА_1

відповідача:                                                               ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву, в якій просить
винести рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь 5329
гривень 50 копійок в рахунок повернення коштів отриманих за договором позики,
53 гривні 30 копійок в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті
судового збору та 30 гривень в рахунок відшкодування витрат на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов не визнав.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та
пояснив, що 20 серпня 2002 року в смт. Кельменці Чернівецької області, у його
квартирі АДРЕСА_1 між ним та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики,
відповідно до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 1000 доларів США, що згідно
офіційного курсу НБУ станом на 20 вересня 2002 року, тобто на момент виконання
зобов'язання складало 5329 гривень 50 копійок. Відповідач в свою чергу зобов'язався
повернути позичені кошти у строк до 20 вересня 2002 року, про що власноручно
написав письмову розписку. Починаючи з вересня 2002 року позивач неодноразово
звертався до відповідача з вимогою повернути борг, однак відповідач обмежувався
обіцянками. В січні 2006 року на автовокзалі в смт Кельменці ОСОБА_1 останній
раз звернувся до ОСОБА_2 з вимогою повернути борг. Однак ОСОБА_2 категорично
відмовився це зробити. З цього часу ОСОБА_1 зрозумів, що відповідач порушив
його право на отримання коштів за договором позики. До нинішнього часу
ОСОБА_2   не повернув ОСОБА_1 позичені у
нього кошти.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що в лютому 2002 року він
придбав у позивача автомобіль марки „Мерседес
1922" 20 серпня 2002 року в смт Кельменці, у квартирі, де проживає
позивач ОСОБА_2 на вимогу ОСОБА_1
написав письмову розписку про те, що він нібито позичив у
останнього 1000 доларів США,
які зобов'язався повернути на протязі одного місяця. Насправді в той день
сторони договір позики не укладали і відповідач не позичав у ОСОБА_1 кошти.
Таку розписку ОСОБА_2 написав поскільки позивач вважав, що відповідач не
розрахувався з ним повністю за автомобіль.

Судом досліджені
такі докази: письмова розписка ОСОБА_2 від 20 серпня 2002 року, службове
розпорядження НБУ №417/364 від 19 вересня 2002 року.

Судом
встановлено, що 20 серпня 2002 року в смт. Кельменці Чернівецької області між
позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики,
відповідно до якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 1000 доларів США, що згідно
офіційного курсу НБУ станом на 20 вересня 2002 року, тобто на момент виконання
зобов'язання за договором позики складало 5329 гривень 50 копійок. Відповідач в
свою чергу зобов'язався повернути позичені кошти у строк до 20 вересня 2002
року. З вересня 2002 року позивач неодноразово звернувся до відповідача з
вимогою повернути борг, однак відповідач обмежувався обіцянками. До нинішнього
часу ОСОБА_2 не повернув ОСОБА_1 кошти отримані за договором позики.

Вказані
обставини стверджуються дослідженими судом доказами. Згідно до 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій
самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у
строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи
наведене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити та стягнути із
відповідача ОСОБА_2 на його користь 5329 гривень 50 копійок в рахунок
повернення коштів отриманих за договором позики, 53 гривні 30 копійок в рахунок
відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору та 30 гривень в рахунок
відшкодування витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Суд вважає
необгрунтованими пояснення відповідача ОСОБА_2 про те, що сторони 20 серпня
2002 року не укладали договір позики і він не отримував від ОСОБА_1 кошти в
сумі 1000 доларів США. Зокрема
відповідно до вимог ст.ст. 58, 60 ЦПК України ОСОБА_2 не надав суду належних
доказів, які б доводили ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх
заперечень проти позову.

Керуючись ст.
ст.ст. 11, 16, 526, 530, 533, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України 2003
року, ст. ст. З, 8, 10, 15, 58, 60, 79, 84, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5329 гривень 50 копійок в рахунок
повернення коштів отриманих за договором позики, 53 гривні 30 копійок в рахунок
відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору та 30 гривень в рахунок
відшкодування витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи..

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо буде
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення
суду набере законної після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набере законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення до Кельменецького районного суду.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Чернівецької
області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
через Кельменецький районний суд.