Справа № 22-195107 р.                                   Головуючий по 1 інстанції - Кошевой О.А.
Категорія - 21                                                               Доповідач  -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 лютого 2007 p.
Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого:                                Курило
В.П.

суддів:                                                        Санікової
О.С.

Шамрило Л.Г.

при секретарі:     Степаненко В.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки
Донецької області від 06 листопада 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1до
Державного підприємства „Шахта ім. Ю.Гагаріна" і Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м. Горлівки (далі
ДП „Шахта ім. Ю. Гагаріна і Відділення ФСС у Центрально-Міському районі м.
Горлівки) про перерахунок сум на відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням
здоров'я на виробництві, стягнення одноразової допомоги та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки
Донецької області від 06 листопада 2006 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до
Державного підприємства „Шахта ім.Ю.Гагаріна" і Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м. Горлівки про
перерахунок сум на відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням здоров'я на
виробництві, стягнення одноразової допомоги та моральної шкоди відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 приніс апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення і направити справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та
порушення і неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1, який
підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, заперечення
представника Відділення ФСС
у Центрально-Міському районі м. Горлівки Зіміна М.В., дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга позивача
задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 під час виконання трудових
обов'язків на шахта ім. Ю.Гагаріна в якості механіка видобувної дільниці
20.07.1983 р. внаслідок шкідливих і небезпечних умов праці отримав виробничу
травму голови, що потягло за собою згідно висновків МСЕК часткову втрату
професійної працездатності в розмірі: 80% - з 04.11.1983 p.; 60% -
з 14.04.1994 p.; 70% - з 18.03.2002 р.

та 80% - з 15.12.2005 р.
і безстроково. Перевіряючи доводи позивача про недоплату з боку
відповідачів щомісячних сум на відшкодування втраченого заробітку, суд у
відповідності з вимогами діючого законодавства та виходячи з довідок, наданих
ДП „Шахта ім. Ю.Гагаріна", про розмір середнього заробітку механіка
видобувної дільниці за січень-квітень 1992 р. і коефіцієнтів підвищення на
шахті тарифних ставок та посадових окладів у розрахунковий період, провів
відповідні розрахунки. За результатами цих розрахунків судом встановлено, що з
01.10.1996 р. розмір щомісячного відшкодування втраченого ОСОБА_1 заробітку із
застосуванням коефіцієнту фактичного росту заробітної плати 1,28 ( а не
коефіцієнту 2,38, як вимагав позивач) становить 134,05 грн.; з 01.07.1998 p.-
153,59 грн.

З матерів справи вбачається, що фактично шахтою провадились виплати у
значно більшому розмірі. Так у березні 1998 р. відповідач призвів доплату в
сумі 1585,50 грн., а з 01.04.1998 р. виплачував щомісячно по 172,80 грн.; з
01.12.200 р. і до передачі справи позивача до Відділення ФСС у
Центрально-Міському районі м. Горлівки - по 173,40 грн. (а.с.98). В ході
розгляду справи ОСОБА_1 неодноразово змінював і уточнював свої вимоги і в
останній заяві від 29.05.2006 р. просив суд зобов'язати Відділення ФСС у
Центрально-Міському районі м. Горлівки виплачувати щомісячні страхові виплати в
сумі 1368,80 грн., виходячи із середнього заробітку механіка видобувної
дільниці шахти за лютий 2006 р. в розмірі 1711 грн. і 80% втрати ним
професійної працездатності, а також стягнути з ДП „Шахта ім. Ю.Гагаріна"
одноразову допомогу в сумі 19320 грн. і моральну шкоду в розмірі 70000 грн.
(а.с. 191).

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні такого позову, суд дійшов правильного
висновку, що вимоги позивача, який отримав пошкодження здоров'я внаслідок
нещасного випадку на виробництві від 20.07.1983 р., не ґрунтуються на законі і
підставно відмовив у їх задоволенні.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для його скасування немає. Доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись
ст.ст.303,307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки
Донецької області від 06 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.