РІШЕННЯ                                              Справа №2-о-8/07

ІМ"ЯМ   УКРАЇНИ

5 березня 2007 року                                                                                    смт. Романів

Романівський районний суд
Житомирської області в складі: головуючої - судді       Кравчук В.П. народних засідателів    ОСОБА_2.

ОСОБА_3.

при секретарі       Багінській В.І.

з участю заявниці                ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Романові

цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_4
безвісно відсутнім, заінтересована особа - відділ реєстрації актів цивільного
стану Романівського районного управління юстиції Житомирської області ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 знаходяться в
зареєстрованому шлюбі з 12 серпня
1995 року, від шлюбу дітей не мають.

2 лютого 2007 року ОСОБА_1 звернулась в суд із
заявою, в якій просить визнати її
чоловіка, який проживав з нею за адресою АДРЕСА_1 безвісно відсутнім,
посилаючись на те, що в 1997 році ОСОБА_4 залишив її і виїхав   невідомому їй напрямку. З 1997 року ОСОБА_4 із
заявницею не спілкувався і місце його перебування їй невідоме.

Визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім
заявниця обґрунтовує тим, що їй необхідно вирішити питання про розірвання шлюбу з
чоловіком.

В судовому засіданні заявниця доводи заяви підтримала
повністю.

Представник
заінтересованої особи - відділу реєстрації актів цивільного стану Романівського
районного управління юстиції Житомирської області в судове засідання не з"явився,
згідно заяви заперечень в задоволенні заяви не мають, просять справу слухати у відсутність їх представника.

Суд, заслухавши
пояснення заявниці, показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши
матеріали справи, прийшов до наступниго.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно до
ст.43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути судом визнана безвісно
відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце
її перебування.

Факт відсутності
відомостей про місце перебування ОСОБА_4 в місці його постійного
проживання в АДРЕСА_1 Житомирської області протягом одного року підтверджується
зібраними у справі доказами.

Допитані в
судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
підтвердили, що чоловік заявниці більше десяти років тому виїхав на заробітки за
кордон, відомостей про себе жодного разу за цей період не надавав.

Згідно довідки
Булдичівської сільської ради від 18 грудня 2006 року ОСОБА_4 дійсно з 1997
року виїхав з АДРЕСА_1 і з цього часу шлюбні відносини припинив, разом не
проживають і не ведуть спільного домашнього господарства. Спільних дітей немає.

3 урахуванням наведеного, у суду
не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних
про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об"єктивно підтверджуються
і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх
відомостей лро місце перебування особи початком її безвісної відсутності
вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в
разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Оскільки
матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про ОСОБА_4 були в 1997
року, то початком його безвісної відсутносту слід вважати 1 січня 1998 року.

Задоволення заяви ОСОБА_1 має для неї юридичне значення.

Статтею 107 СК України передбачена можливість розірвання
шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану в разі, якщо один з
подружжя визнаний безвісно відсутнім.

Таким чином,
зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_4 безвісно
відсутнім.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 43 Цивільного кодексу України, ст.ст. 15,30, 62, 203,248,249,263,264 ЦПК України, суд,

РІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Визнати
громадянина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, - безвісно відсутнім.

Початком безвісної відсутності ОСОБА_4 вважати 1 січня
1998 року.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського

апеляційного
суду через Романівський райсуд шляхом подачі в
10-дений строк з дня

проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом

20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч.4

ст.295 ЦПК України.

Головуюча  суддя                                                              Кравчук В.П.

Народні
засідателі                                                                  ОСОБА_2.

ОСОБА_3