Справа
№ 2-6 / 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

12 лютого 2007 року                                     Богуславський
районний суд Київської області в

складі:                  головуючого
судді Якутюка B.C.,

при
секретарі Зеленько О.Д.,
з участю позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши в відкритому
судовому засіданні в м.Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права
власності на 1/3 частину квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 просить суд позбавити відповідача ОСОБА_2 права власності
на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та визнати за нею з дочкою право власності на
його частку, стягнувши з неї грошову компенсацію за його частку у спільній
власності, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності

на житло від 20 жовтня 2003 року вона з відповідачем та
дочкою являються співвласниками на квартиру АДРЕСА_1 в рівних частках, тобто
відповідач має право на 1/3 частини вказаної квартири. Відповідач в
добровільному порядку не бажає відмовитися від своєї частки у спільному майні,
тому вона і змушена звернутись до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої позовні
вимоги підтримала, посилаючись на вищенаведені обставини і просила суд їх
задовольнити, поскільки вона згідна сплатити відповідачу 22108 грн. 66 коп. за
його 1/3 частину у спільний квартирі та визнати за нею та її дочкою право
власності на цю частину відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав і
заперечував проти отримання грошової компенсації від позивачки за його частку у
спільній власності, поскільки він іншого житла не має і не може бути
позбавлений своєї частки у спірній квартирі, поскільки проживає в ній і на
даний час, а тому просив суд відмовити позивачці в задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові
матеріали справи, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову із
слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про
право власності на житло за НОМЕР_1 співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках (по 1/3 частини кожному ), що
підтверджується копією вказаного свідоцтва

Із висновку будівельно-технічної експертизи від 22 січня 2007 року видно,
що ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 станом на 22 січня 2007 року становить
66326 грн.

Із ч.2 ст.364 ЦК України
вбачається, що якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається
згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право

на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної
компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана
лише за його згодою.

Із п.6 ч.З, ч4 Постанови Пленуму Верховного Суду України
№7 від 4.10.1991 року з відповідними змінами "Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий
будинок" видно, що при неможливості виділу частки будинку в натурі або
встановлення порядку користування, власнику, що виділяється, за його згодою
присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за
угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості
будинку на час розгляду справи...

В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні
обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов'язати
решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну
частку з обов'язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати
місце, якщо частка у спільній власності на будинок

є
незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне
користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений
іншою жилою площею.

Суд вважає, що поскільки відповідач ОСОБА_2 має право на
1/3 частини спірної квартири, то не можна вважати, що його частка у спільному
майні є незначною.

Крім того, суд вважає, поскільки відповідач залишається
зареєстрованим та продовжує проживати у спірній квартирі, а іншого особистого
житла не має, то не можна його примусово позбавляти права на житло, передбачене
ст.47 Конституції України.

Суд вважає, що поскільки відповідач ОСОБА_2 не
погоджується на отримання грошової компенсації за свою частку у спільній
квартирі, то суд не може позбавити його права власності на 1/3 частину,
поскільки він іншого особистого житла не має, а тому слід відмовити позивачці в
задоволенні заявленого позову.

На підставі ст.47 Конституції України, ст.364 ЦК України, п.6
Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 4 жовтня 1991 року з
відповідними змінами "Про практику застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", керуючись
ст.ст. 10, 11, 58, 59,209,212,215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про
припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права
власності на 1/3 частини квартири.

Сторони звільнити від сплати державного мита на підставі ст.4 п.18 Декрету
Кабінету Міністрів України "Про державне мито".

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку
до апеляційного суду Київської області через Богуславський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до суду апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.