Справа №22-1755                              Головуючий в 1
інстанції - Кротінов В.О.
Категорія - 43                                                                Доповідач
УХВАЛА

іменем      України

15 лютого 2007
року

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

2                                                                                Головуючого
Гуровоі О.М.

суддів Шевченко
В.Ю., Могутової Н.Г. при секретарі Тимченко
Г.В. з участю сторін,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою відповідальністю "Амік" на рішення Ленінського
районного суду м. Донецька від 21 листопада 2006р. за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Амік" про захист прав
споживачів, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ
"Амік" звернулось із апеляційною скаргою на рішення Ленінського
районного суду м. Донецька від 21 листопада 2006р., яким було частково
задоволені позовні вимоги ОСОБА_1, на її користь з відповідача в рахунок
відшкодування моральної шкоди стягнуто 3000грв. В інший частині позовних вимог
відмовлено.

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції,
ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на
порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам
справи. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд при вирішенні
справи не застосував вимоги ч.2 ст.40 Закону України "Про
телекомунікації"" , згідно якої оператори телекомунікацій не несуть
майнової відповідальності перед споживачами за невиконання або неналежне
виконання зобов'язань по наданню телекомунікаційних послуг внаслідок
розкрадання або ушкодження лінійних та станційних споруд. Факт спричинення
позивачці моральної шкоди не було доведено під час розгляду справи.

Представник
відповідача в засіданні апеляційного суду підтримали доводи апеляційної скарги,
просив рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Позивачка в
засіданні апеляційного суду заперечувала проти доводів апеляційної скарги,
просила залишити рішення суду без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 квітня 2005р.
між сторонами було

укладено договір по наданню послуг телефонного зв'язку. З
11 листопада 2005р. по 10

жовтня 2006р. телефонний зв'язок у позивачки був
відсутній. Враховуючи, що саме

відповідач несе відповідальність за безперебійне та
якісне надання послуг телефонного

зв'язку позивачці, суд встановив факт порушення з боку
відповідача прав ОСОБА_1

як споживача вказаних послуг і з урахуванням ступеню
порушення життєвих -  зв'язків вирішив
стягнути на її користь моральну шкоду у розмірі 3000грв. В решті позову
відмовлено.

Заслухавши
доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню за таких
підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги, суд обгрунтовано виходив з того, що між позивачкою та
відповідачем 1 квітня 2005р. було укладено договір, згідно якого ТОВ
"Амік" зобов'язалось забезпечувати безперебійне та якісне надання
споживачу послуг телефонного зв'язку.

Встановлено,
що в період з листопада 2005р. по жовтень 2006р. такі послуги ОСОБА_1 не
надавались, телефонний зв'язок у неї був відсутній.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що відповідач на підставі ст.40
Закону

України "Про телекомунікації" не може нести відповідальності
перед позивачкою,

оскільки ненадання ним вказаних послуг пов'язано з розкраданням кабелю, є

безпідставними, не ґрунтуються на вимогах закону та не спростовують право
позивача на

відшкодування шкоди

Відповідно
до п.бст.10 Закону України "Про захист прав споживачів" в редакції
від 01.12.2005р. виконавець не несе відповідальності за невиконання,
прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у
виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини
самого споживача чи внаслідок непереборної сили. Таких обставин при розгляді
даної справи не встановлено.

Із матеріалів
справи вбачається, що розкрадання кабелю мали місце наприкінці січня 2006р.,
тоді як телефонний зв'язок у позивачки був відсутній з листопада 2005р. Крім
того, згідно змісту вимог п.6 ч.1 ст.40 Закону України "Про телекомунікації"",
на яку посилається відповідач, оператор несе перед споживачами за ненадання або
неналежне надання телекомунікаційних послуг майнову відповідальність у разі
неусунення протягом однієї доби із зафіксованого моменту подання абонентом
заявки щодо пошкодження телекомунікаційної мережі, яке унеможливлює доступ
споживача до послуги. Встановлено, що позивачці послуги телефонного зв'язку не
надавались майже рік.

За таких
обставин, суд першої інстанції зробив правильний висновок про порушення з боку
відповідача прав позивачки як споживача послуг і у відповідності до вимог ст.22
Закону України "Про захист прав споживачів" вирішив стягнути на її
користь компенсацію спричиненої їй моральної шкоди.

В
рішенні суд навів мотиви, з яких він прийшов до висновку про визначення суми
відшкодування моральної шкоди, а також навів мотиви, з яких він не приймає до
уваги заперечення відповідача та оцінив докази за своїм внутрішнім
переконанням, що Грунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у
судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, що відповідає вимогам
ст.213 ЦПК України.

Апеляційний
суд вважає, що визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди
відповідає характеру та ступеню моральних страждань позивача, конкретним
обставинам справи та підстав для її зменшення не вбачається.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати,
що судом першої інстанції при розгляді справи були порушені норми матеріального
чи процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

За таких підстав
апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, як
таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального закону.

Керуючись ст.ст.304,п.1ч.1ст.307,308,313,ст.315 ЦПК
України,   апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Амік"   відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду м. Донецька від 21 листопада 2006р. залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та

може
бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання

законної сили.------------------------------------------------------------------------------------------