АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2007 року                                                                                                         м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого
Фадєєнко А.Ф.

суддів                Ващенко
Л.Г., Вадовської Л.М.

при секретарі
Матяш Т.Л. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 листопада 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання частково недійсним договору дарування квартири і
визнання права власності на 1/3
частини квартири,

встановила:

У серпні 2005 року позивач
звернувся до суду з позовом, в якому вказував, що сторони були власниками в
рівних дастках кв. АДРЕСА_1.

Відповідачі у
справі - ОСОБА_2 - його дружина,
ОСОБА_3 - дочка
дружини від першого шлюбу. Він є інвалідом 3 групи.

Після продажу
квартири АДРЕСА_1,
відповідачка ОСОБА_2, яка
займалась цим питанням, замість укладення з ОСОБА_4 договору купівлі-продажу
кв. АДРЕСА_1, для
всієї сім'ї, уклала 01.04.2003
року договір дарування цієї квартири на ім'я дочки - ОСОБА_3

Посилаючись на
те, що його ввели в оману, внаслідок чого він був позбавлений права на 1/3 частину
квартири, позивач просив суд визнати частково недійсним договір дарування, який
укладений 01.04.2003 року, та
визнати за ним прав власності на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1.

У якості третьої особи до участі у справі притягнута
ОСОБА_4

Рішенням суду у позові позивачу відмовлено.

В апеляційної
скарзі він просить рішення суду скасувати, оскільки висновки суду не
відповідають доказам, які є у матеріалах справи, про те, що між ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 укладений договір купівлі-продажу спірної квартири, а не дарування.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст рішення, яке
оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись
перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази,
вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає, що скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду -
скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Справа № 22ц-334/07                                                                             Категорія
ЦП:

Головуючий у
першій інстанції Лозун О.Ю. Доповідач Фадєєнко А.Ф.

2

Вирішивши спір, суд першої інстанції виходив із вимог
ст.ст. 724, 728 ЦК України 2004 року, які
регулюють питання про розірвання договору дарування, тому прийшов до висновку
про те, що підстав для розірвання договору дарування немає.

З такими
висновками суду погодитись неможливо, оскільки вони знаходяться за межами
предмету доказування у справі і не стосуються вимог, які заявлені позивачем.

Позивачем
заявлені вимоги про визнання договору дарування недійсним і визнання права
власності на 1/3 часину
квартири, і саме ці вимоги повинен вирішити суд.

Суд же,
порушивши правила диспозитивності цивільного судочинства, які передбачені ст.11
ЦПК України, за власною ініціативою і на власний розсуд розпорядився правами
позивача, не звернувши увагу на те, що таке право надано стороні у процесі, а
суд є органом, який вирішує заявлений спір.

Не з'ясувавши
юридичну сутність правовідносин сторін, суд не звернув увагу на те, що моментом
виникнення правовідносин сторін є період укладення договору дарування, який
оспорюється, і який був укладений 11.07.2003р.(а.с.8), тобто у період дії ЦК України 1963 року.

У зв'язку з цим,
суд правові підстави позову (а.с.2-3), тобто норми закону, які регулюють
правовідносини сторін, не уточнив (ст.130 ч.б п.1 ЦПК України) і фактичні
обставини справи з цих підстав не з'ясував.

У порушення
ст.130 ч.б п.2 ЦПК України суд коло осіб, які повинні приймати участь у справі
у якості відповідачів не встановив, та не звернув увагу на те, яке повинно бути
правове положення сторони у договорі дарування - ОСОБА_4 (а.с.9), чи може вона бути третьою особою у
справі без самостійних вимог, як це визначив суд (а.с.102-102 зворот).

Потребують
додаткового дослідження і доводи позивача про те, що відповідачка ОСОБА_2, без його
волевиявлення, після продажу квартири, в якій він був власником 1/3 частини,
оформила квартиру, яку сторони придбали за кошти у ОСОБА_4, як договір
дарування на ім'я дочки ОСОБА_2 від першого шлюбу -ОСОБА_3,
внаслідок чого він - інвалід 3 групи, залишився
без житла.

З таких підстав
рішення суду, яке постановлено з порушенням норм процесуального і матеріального
права, підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст.
303, 307 ч.1 п.5,
311 ч.1 п.4,
313,314,315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення
Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 листопада 2006 року скасувати,
а справу направити на новий розгляд до того ж суду іншим суддею.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала колегії
суддів може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців, з дня
проголошення через Верховний Суд України.