АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007 року                                                                            м.Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області в складі:

Головуючого: Яремка В.В.

Суддів: Винту
Ю.М., Заводян К.І.

Секретаря: Малої І.М.

З участю: представника ОСОБА_1 і ОСОБА_2. - ОСОБА_3.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та "їх представника ОСОБА_3
до редакції газети "Буковина" про захист честі, гідності, ділової
репутації і відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_3 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 грудня 2006 року, -

встановила:

В січні 2006 року ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_3 подали позов до редакції газети "Буковина"
про захист честі, гідності, ділової репутації і відшкодування моральної шкоди.

Посилалися на такі обставини.

В газеті
"Буковина" за НОМЕР_1,
на першій сторінці під рубрикою "Трагедія" було розмішено
інформацію про вбивство на заставі, в якій зазначено, що прапорщик -контратник
застрелив наповал цивільного водія ОСОБА_4. Хоч обидва приятелювали, але до
трагедії, як припускають, призвели, начебто, боргові та ще делікатніші
обставини".

Згоди на
оприлюднення прізвища загиблого ні вона і ніхто з родини не давав. Мотивів
вбивства прокуратурою Чернівецького гарнізону достовірно встановлено не було.

Справа № 22ц-154/2007р.                                              Головуючий
у першій інстанції

Категорія:
27/28                                                                 Марчук
В.Т.

Доповідач:Заводян
К І.

2

Після публікації
до ОСОБА_1. почали звертатися родичі, знайомі, односельчани із запитаннями щодо
правдивості опублікованої інформації про "ще більш делікатніші
обставини".

Зазначеною публікацією було принижено честь і гідність
ОСОБА_1., її доньки ОСОБА_2 та загиблого чоловіка.

Брат загиблого,
представник позивачок ОСОБА_3. 26
квітня 2005 року
звернувся до головного редактора газети "Буковина" із вимогою
спростувати відомості, що не відповідають дійсності.

Однак, замість
спростування, в НОМЕР_2 газети
"Буковина" за НОМЕР_2
містилась інформація під заголовком "Знайшли повішеним..." такого
змісту: "...Як ми уже повідомляли, 16
квітня на віддаленій гірській прикордонній заставі прапорщик - ОСОБА_6. з
ревнощів застрелив цивільного водія цього ж підрозділу ОСОБА_4.".

Таким чином, в
обох публікаціях редакція газети поширила відомості, які не відповідають
дійсності, і, як неправдиві, завдають шкоди їх правам, інтересам, честі,
гідності, діловій репутації.

Недостовірність
інформації, опублікованої в газеті "Буковина", підтверджується
постановою №19 місцевого
військового суду Чернівецького гарнізону від 23 вересня 2005
року

Публікації
викликали нездорові розмови серед жителів населених пунктів, де вони проживали
і працювали, в школі, де навчається донька, яким доводилось пояснювати, що
надруковане в газеті про ревнощі неправда.

Це спричиняє
позивачам душевні страждання, порушує нормальні життєві стосунки з оточуючими,
вони перебувають в постійній емоційній напрузі, у внутрішніх конфліктах, що
призводить до порушення сну, пригніченості, втомленості, дратівливості, необхідності
періодичного лікування, завдає їм моральної шкоди

Просили суд
визнати відомості, надруковані в газеті "Буковина" №НОМЕР_2 в статті
"Знайшли повішеним" слова: "прапорщик - ОСОБА_6. з
ревнощів застрелив цивільного водія цього ж підрозділу ОСОБА_4." такими,
що не відповідають дійсності і порочать честь, гідність та ділову репутацію
ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_2.

Зобов'язати
редакцію газети "Буковина" опублікувати в найближчому випуску газети
спростування про те, що причина вбивства "з ревнощів" є недостовірною,
за текстом, запропонованим представником позивачів ОСОБА_3.

Стягнути з
редакції газети "Буковина" на користь ОСОБА_1. і ОСОБА_2. моральну
школу в сумі 19 500 гривень
та витрати, пов'язані з розглядом справи.

з

Рішенням
Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 грудня 2006
року позов задоволено частково.

Відомості,
викладені в статті "Знайшли повішеним", надрукованій в газеті
"Буковина" за №НОМЕР_2, щодо
слів "прапорщик-контрактник
ОСОБА_6. з ревнощів застрелив цивільного водія цього ж підрозділу ОСОБА_4." визнано такими,
що не відповідають дійсності та порочать честь, гідність та ділову репутацію
ОСОБА_1. та її неповнолітньої доньки ОСОБА_2.

Редакцію газети
"Буковина" зобов'язано спростувати поширені нею ці неправдиві
відомості шляхом опублікування в найближчому випуску газети
"Буковина" спростування за запропонованим ОСОБА_3. текстом.

В позовних
вимогах ОСОБА_1. і ОСОБА_2. про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

З газети
"Буковина" на користь ОСОБА_1.і ОСОБА_2. стягнуто 17 грн. судових
витрат.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1, та її представник ОСОБА_3 просять рішення суду в частині
відмови в позовних вимогах про відшкодування моральної шкоди скасувати і
ухвалити нове рішення.

Вважають, що в
цій частині судом порушені норми матеріального і процесуального права.

Суд визнав, що
відомості, викладені в статті "Знайшли повішеним", не відповідають
дійсності, порочать честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_1. і ОСОБА_2., але
не застосував ч.2 ст.23 ЦК
України, в якій йдеться про те, що моральна шкода полягає також у
приниженні честі, гідності та ділової репутації фізичної особи. Висновок суду
про те, що по справі не доведено, що відповідач діяв зі злим чи іншим умислом
щодо позивачок, вважають неправильним. Позивачки не давали згоди відповідачеві на
втручання в приватне життя, шлюбні стосунки та на поширення будь-якої
конфіденційної інформації щодо загиблого ОСОБА_4.

Вважають, що
поширення такої інформації і є злим умислом засобу масової інформації. Крім
того, замість спростування недостовірної інформації, надрукованої в номері НОМЕР_1 газети, згідно
поданої заяви ОСОБА_3., в наступному номері була поширена додаткова інформація
про вбивство із-за ревнощів.

ІНФОРМАЦІЯ_2 газета "Буковина"
надрукувала інформацію, в якій визнала раніше поширену інформацію такою, що не
відповідає дійсності, та висловила співчуття рідним за завдану моральну шкоду,
але суд не врахував ту обставину, що відповідач сам визнав факт спричинення
моральної шкоди.

4

Згідно Постанови
Пленуму Верховного Суду України від НОМЕР_1.03.1995р."Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди", на відповідача може бути
покладено обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди і тоді, коли відповідач
спростував поширені неправдиві відомості добровільно.

Колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи
ОСОБА_1. і ОСОБА_2 в позовних вимогах про відшкодування моральної шкоди, суд
виходив з відсутності злого чи іншого умислу газети "Буковина" при
поширенні інформації щодо мотивів вбивства чоловіка ОСОБА_1., добросовісності
відповідача та недоведеності факту заподіяння їй та доньці моральної школи.

Проте, з таким
висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Відповідно до
ст.8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожен має право на
повагу його приватного і сімейного життя.

Здійснення права
на свободу вираження поглядів може підлягати обмеженням для захисту репутації
або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації і є
необхідними в демократичному суспільстві (ст.10 Конвенції).

Пленум
Верховного суду України в своїй постанові від №31.03.1995 р. №4 (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.2001 р. № 5) "Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди " роз'яснив, що
критична оцінка певних фактів і недоліків, думки та судження, критичні рецензії
творів не можуть бути підставою для задоволення вимог про відшкодування
моральної ( немайнової)
шкоди. Однак, якщо при цьому допускається образа чи порушення інших захищених законом
прав особи (розголошення без її згоди конфіденціної інформації, втручання в
приватне життя тощо) , то це
може тягти за собою відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до
част.З ст.277 ЦК України
негативна інформація, поширена про особу вважається недостовірною, якщо особа,
яка її поширила, не доведе протилежного.

Судом першої
інстанції встановлено, що газетою "Буковина" були поширені відомості
щодо мотиву вбивства чоловіка позивачки ОСОБА_1., які не відповідали дійсності.
Ці мотиви ("боргові та ще делікатніші обставини", "з
ревнощів") стосувалися приватного життя сім'ї ОСОБА_4. Тому з висновком
суду про те, що засіб масової інформації діяв добросовісно, здійснював
перевірку поширеної інформації, в зв'язку з чим має бути звільнений від
відповідальності, погодитись не можна. В даному випадку службові особи засобу
масової

5

інформації повинні були усвідомлювати недостовірність
інформації, передбачати її наслідки для близьких покійного ОСОБА_4.

Крім того,
замість спростування недостовірної інформації, надрукованої в номері НОМЕР_1 газети, згідно
поданої заяви ОСОБА_3. (ОСОБА_4), в наступному номері газети була поширена
додаткова інформація про вбивство "із-за ревнощів".

Відповідно до
ст.280 ЦК України
якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано
моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Не можна
погодитись і з висновком суду про те, що позивачі не довели факту заподіяння їм
поширенням неправдивої інформації моральної шкоди.

З пояснення
позивачки ОСОБА_1. та її представника ОСОБА_3., показів свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_8. вбачається, що надруковані в газеті замітки викликали запитання,
критичні судження в оточенні позивачок за місцем їх роботи, навчання,
проживання. Вони вимушені були виправдовуватися, давати пояснення, що викликало
емоційну напругу, пригніченість, порушувало нормальні життєві стосунки з
оточуючими, тобто, вони зазнавали душевних страждань через протиправне
втручання засобу масової інформації в їх приватне життя.

З урахуванням
характеру і обсягу моральних страждань, яких ОСОБА_1. і ОСОБА_2. зазнали у
зв'язку із поширенням газетою "Буковина" неправдивої інформації, а
також виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, колегія
суддів вважає, що на їх користь за заподіяну моральну шкоду має бути стягнуто
1000 грн.

За таких
обставин, у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, на
підставі п.З част.1 ст.309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції в частині
відмови в позові ОСОБА_1. і ОСОБА_3. в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2.,
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог
про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до
вимог ст.81 і 88 ЦПК
України з відповідача на користь позивачів пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог слід стягнути витрати на оплату судового збору в сумі 17 грн. та витрати
та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

На підставі
ст.ст.8, 10 Конвенції
про захист прав людини і основних свобод, ст.ст.23, 270, 275, 277, 280 ЦК України,
ст.47 Закону України "Про інформацію",ст..17 Закону України "Про
державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист
журналістів", керуючись ст.ст. 307,
309,316 ЦПК України, колегія суддів , -

6

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного
суду м. Чернівці від 13 грудня 2006 року в частині
відмови ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в позовних вимогах про відшкодування моральної шкоди
скасувати.

Позовні вимоги
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представника ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з
редакції газети "Буковина" на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у
відшкодування заподіяної їм моральної шкоди 1000 (одну тисячу) гривень.

Стягнути з
редакції газети "Буковина" на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у
відшкодування витрат на оплату судового збору в сумі 17 (сімнадцять)
гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 (тридцять)
гривень.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий: (підпис) Судді: (підписи)

З оригіналом
згідно: