Справа №22-ц-225 2007 р.                           Головуючий
Категорія-    41                                               Суддя-доповідач
УХВАЛА

іменем    України

13 лютого 2007 року колегія
суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого -
Рибалки В.Г.

суддів              - Хвостика С.Г., Криворотенка В.І.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

та осіб, які беруть участь у справі - позивача
ОСОБА_1, представника відповідача

Писаренка МО.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні
апеляційного суду цивільну

справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської
області від 27 грудня 2006 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства
Міністерства оборони України «Управління торгівлі Північного оперативного
командування» про стягнення середнього заробітку та інших виплат, а також
відшкодування моральної шкоди,

встановила:

Рішенням
Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 грудня 2006 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з відповідача на його користь 4754 грн. 40 коп. компенсації
втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати. В
задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення з ДП «Управління торгівлі Північного
оперативного командування» на його користь 101700 грн. 32 коп. середнього заробітку за
затримку остаточного розрахунку та 10000
грн. моральної шкоди відмовлено за необґрунтованістю. Стягнуто з відповідача на
користь держави 51 грн. судового
збору та на користь ТУ ДСА в Сумській області 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить це рішення змінити -
стягнути на його користь 101700
грн. 32 коп. середнього заробітку за затримку остаточного
розрахунку та 10000 грн.
моральної шкоди.

При цьому
посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи.

Заслухавши
суддю-доповідача, доводи та заперечення сторін, перевіривши рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія
суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як встановлено
судом першої інстанції, з 19
вересня 1987 року по 22 січня 1999 року позивач
перебував у трудових відносинах з відповідачем.

При звільненні
позивача з роботи 22 січня 1999 року за пі ст.36
відповідачем не було проведено остаточний розрахунок, а саме - не виплачено
компенсацію за невикористані відпустки за 1996-1999
роки в сумі 3909
грн. 87 коп.

Рішенням
Глухівського міського суду від 3
березня 2006 року
стягнуто з відповідача на його користь3909 грн. 87 коп. компенсації за невикористані відпустки, 51537 грн. 88 коп. компенсації
за затримку розрахунку при звільненні за період з 22 січня 1999 року по 31 серпня 2001 року.

Рішенням апеляційного суду від 6 червня 2006 року рішення місцевого суду змінено із зазначенням,
що за час затримки остаточного розрахунку при звільненні з відповідача на

2

користь позивача стягнута сума середнього
заробітку  у розмірі  5000  грн.,   а в  іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без зміни.

Рішення суду в частині стягнення
коштів було виконано 24 жовтня 2006 року.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про
стягнення середнього заробітку за період з 1 вересня 2001 року по 24 жовтня 2006 року, так як за рішенням суду з
відповідача на користь позивача вже стягнутий
середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні, тому подальші його вимоги про стягнення
середнього заробітку є безпідставними.

Висновок суду про відмову у задоволенні вимоги про стягнення моральної
шкоди також є вірним, оскільки при обґрунтуванні вимоги з
цього приводу позивач посилався на норми
цивільного законодавства, а саме на ст. 440-1 ЦК УРСР, ст. ст. 23, 1167 ЦК України (а.с. 11-12, 32-33, 57-58, 146-147), які не регулюють встановлені по справі трудові правовідносини.

В той же час, колегія суддів приймає до увагу ту обставину, що суд першої
інстанції визнав порушення трудових прав
позивача і стягнув на його користь з відповідача суму компенсації втрати частини зарплати у зв'язку з порушенням термінів її
виплати і в цій частині рішення суду не
оскаржується. У зв'язку з зазначеним, колегія суддів приходить до висновку,
що факт винесення такого рішення на користь позивача є достатньою сатисфакцією
для компенсації йому заподіяної моральної шкоди.

Висновок суду про часткове задоволення позову ОСОБА_1 належним чином мотивований і підтверджується дослідженими доказами, яким
дано належну оцінку.

Доводи апелянта про протилежне є безпідставними і без достатніх
підтверджень.

Отже, як законне і обґрунтоване рішення суду необхідно залишити без зміни,
а апеляційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. ст. 307 ч.І п.1, 308, 314 ч.І п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 грудня 2006 року в даній справі
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двох місяців з дня її
проголошення до Верховного Суду України.