Справа №2-498/07
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 лютого 2007
року Ленінський районний суд м. Севастопол у складі:

головуючого
судді - Дудкіної Т.М.

при секретарі -
Лісковець О.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Севастополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним,
визнання права власності на 1/2 частку спадкового майна

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з зазначеним позовом в інтересах свого неповнолітнього сина,
просить визнати свідоцтво про право на спадщину 1/2 частки квартири АДРЕСА_1,
видане відповідачці Першою Севастопольською державною нотаріальною конторою 1
жовтня 2004 р. частково недійсним та визнати за неповнолітнім ОСОБА_2 право
власності на 1/4 частку зазначеної квартири в порядку спадкування за законом та
вселити неповнолітнього у вказану квартиру.

Свої
вимоги позивачка обґрунтовує тим, що у 1993 р. помер батько неповнолітнього, а
у січні 2004 р. помер його дідусь. Після смерті дідуся залишився спадок - 1/2
частка квартири, свідоцтво на спадщину одержала відповідачка у справі, не
вказавши, що крім неї є інші спадкоємці. Вважає, що її син є спадкоємцем по
закону по праву представлення та в силу ч.4 ст.1268 ЦК України
вважається таким що прийняв спадщину. Зазначає, що її син має бути вселений до
спірної квартири, так як має право власності на частку квартири.

У судовому засіданні позивачка вимоги уточнила, просила задовольнити позов
в частині визнання свідоцтва частково недійсним, несення змін до свідоцтва про
право на спадщину та визнання права власності на частку квартири. В частині
вимог щодо вселення відмовилася. Відповідачка та її представник позов не
визнали, пояснювали, що оскільки неповнолітній ОСОБА_2 не звертався до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадку, у спірній квартирі не проживав, а тому він вважається таким,
що не прийняв спадок. Відповідачка зазначала, що неповнолітній ОСОБА_2 є її єдиним
внуком, а тому все її майно буде належати в майбутньому внуку в порядку
спадкування.

Вислухавши пояснення позивачки, відповідачки та її представника, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до наступного.

Із матеріалів справи видно, що ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом РАЦС Ленінського
районного управління юстиції. Після його смерті залишилося спадкове майно, до
складу якого входила 1/2 частка квартири АДРЕСА_1, яка належала померлому на
праві власності. З заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини
звернулася дружина померлого -відповідачка у справі. Як видно із заяви,
відповідачка вказала, що крім неї інших спадкоємців не має. Відповідачкою було
одержано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на 1/2 частку
квартири АДРЕСА_1.

В той же час, як вбачається з пояснень позивачки, не оспорюється
відповідачкою, у померлого є внук
ОСОБА_2, батько якого помер до відкриття спадщини - 13.04.1993 р.

Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК
України, внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття
спадщини.

Таким чином померлий ОСОБА_5, батько
неповнолітнього був би спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_4, а тому
у неповнолітнього виникло право на спадкування після дідуся в порядку
представлення.

Як видно з свідоцтва про народження ОСОБА_2, він народився ІНФОРМАЦІЯ_2. На
час відкриття спадщини після смерті дідуся ОСОБА_2 повнолітнього віку не досяг, а тому в силу ч.4 ст.1268 ЦК України він
вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки доказів щодо відмови від
прийняття спадщини, як це передбачено частинами 2-4 ст.1273 ЦК України суду не
надано.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що неповнолітній ОСОБА_2 прийняв спадок
після ОСОБА_4 на рівні
з відповідачкою і вважає можливим визнати за ним право власності на 1/2 частку
спадкового майна, а саме 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, та визнати в цій частині
недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане ОСОБА_3 1 жовтня 2004 р.
Першою Севастопольською державною нотаріальною конторою.

На підставі ч.1 ст.1266, ч.4 ст.1268,1300,1301 ЦК України, керуючись ст.ст.
10,11,60,212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане ОСОБА_3
1 жовтня 2004 року Першою Севастопольською державною нотаріальною конторою в
частині 1/4 частки квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право
власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Севастополя шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів та подачею після
цього апеляційної скарги протягом 20-ти днів.