Справа
№ 2- 1989/2007р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

23
лютого 2007
року                                  Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:
головуючого - судді
-               Костюкевича O.K.

при секретарі -                             Мірошнику М.Ю.,

з участю
позивача і представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
представника відповідача -
Гармай І.Т.,

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Луцької міської ради про
визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

25.01.2007 року ОСОБА_2, ОСОБА_1. звернулись в суд з позовом до Луцької міської ради
про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги
обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3. На праві особистої власності у неї був житловий будинок з
надвірними будівлями у м. Луцьку по АДРЕСА_1. ОСОБА_3. була матір'ю ОСОБА_4,
яка померла у 2000 році. Остання була матір'ю ОСОБА_5, який помер у 1991 році. Після смерті ОСОБА_3. у спадковому будинку постійно проживала дочка
спадкодавиці ОСОБА_5, яка є матір'ю позивача ОСОБА_1 і бабусею позивача ОСОБА_2
ОСОБА_4. фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3., але
свідоцтво про право на спадщину не оформляла. Після смерті ОСОБА_4. у вищезазначеному будинку залишились проживати її сини позивач ОСОБА_1. та
батько позивача ОСОБА_2 ОСОБА_5., але свідоцтво про право
на спадщину не оформляли. Після смерті ОСОБА_5. його частину спадщини прийняла позивач ОСОБА_2 шляхом постійного
користування спадковим майном на час відкриття спадщини.

Покликаються на те, що не можуть оформити свідоцтва про право на спадщину
через відсутність правовстановлюючих документів на домобудівлю.

Просять суд визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_1. право власності в рівних частинах
на житловий будинок з надвірними будівлями у м. Луцьку по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач і представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала з підстав визначених в позовній заяві.
Просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача Гармай І.Т. в судовому засіданні позов визнала.
Проти його задоволення не заперечувала.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази в справі, суд прийшов до
висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно
технічного паспорту від 10.10.1992
року (а.с.4-7) будинок АДРЕСА_1 в м. Луцьку Волинської області належав ОСОБА_3 на праві особистої власності. Остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно свідоцтва про
смерть від 29.05.2001
року (а.с.8).

Як встановив суд, після смерті ОСОБА_5. свідоцтво про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10), спадкову домобудівлю успадкувала позивач
ОСОБА_2 шляхом постійного проживання та
користування спадковим майном, а позивач ОСОБА_1. після
смерті ОСОБА_4.

Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у
спільній сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо іншого не встановлено
за домовленістю між ними або рішенням суду.

З представлених суду матеріалів такої домовленості чи
рішення не вбачається. Таким чином,
частка кожного із співвласників даної квартири складає по 1/2.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття спадщини.

На підставі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З досліджених в судовому засіданні свідоцтв про
народження від 08.07.1967 року
(а.с.14), від 18.01.2001
року (а.с.15) та пояснень позивача
ОСОБА_2 вбачається, що позивач
Кулаковський прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4.,
а позивач ОСОБА_2 прийняла спадщину шляхом постійного проживання та
користування спадковим майном на час відкриття
спадщини після смерті ОСОБА_5.
Про відмову від прийняття спадщини не заявляли. Інші
спадкоємці на спадкове майно відсутні.

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому
засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід
задовольнити.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 58, 60, 130,
213-215 ЦПК України, ст. ст. 368,
370, 1222,
1223, 1261, 1267, 1268 ЦК України суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_2, ОСОБА_1 належить кожному по 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 в м. Луцьку Волинської
області.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на спадкове майно -
по 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 в м. Луцьку Волинської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду
Волинської області шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення та подачі апеляційної скарги на рішення суду
протягом 20 (двадцяти)
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений ст. 294 ЦПК
України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.