УХВАЛА

іменем України

12
березня  2007 року                                                                                    м.
Ужгород

Колегія
судців Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської
області в складі:

головуючого
Павліченка С.В.

суддів: Кеміня
М.П., Куштана Б.П.

при секретарі Талпа С.М., з участю представника
позивачки ОСОБА_1, ОСОБА_2,
відповідачки ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4, розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного
утримання,

встановила:

ОСОБА_1 звернулась в. Ужгородський міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_3
про розірвання договору довічного утримання.

Позивачка зазначала, що вона та її покійний чоловік ОСОБА_5 25 грудня 1996
року уклали договір довічного утримання з відповідачкою ОСОБА_3.

За цим договором ОСОБА_3 отримала у власність квартиру АДРЕСА_1 та
зобов'язалася повністю, утримувати відчужувачів, забезпечуючи їх харчуванням,
одягом, доглядом, необхідною допомогою зберігаючи у їх безкоштовному
користуванні квартиру.

ОСОБА_1 обґрунтовувала свою вимогу тим, що ОСОБА_3 не виконувала належно
взяті на себе зобов'язання.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22 листопада 2006 року
договір по життєвого утримання від 25 грудня 1996 року укладений між ОСОБА_5,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірваний.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування рішення суду
як не обгрунтованого та такого, що не відповідає вимогам закону.

Представник позивачки ОСОБА_2 проти
задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає рішення суду законним та
обгрунтованим.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи дійшов
висновку, що відповідачка не належно виконувала умови Договору, зокрема не
забезпечила відчужувачів належним харчуванням, доглядом, необхідною допомогою
та безкоштовним користуванням квартирою.

Справа
№. 22ц-189/07

Зазначені обставини підтверджуються
матеріалами справи, зокрема письмовими доказами   про
отримання  харчування  та
допомоги   від  інших
осіб   /а.с.   7-9,
53-59/, поясненнями сторін щодо квартирної плати яку проводили
відчужувані за свій рахунок /а.с.99/.

При розгляді
справи в апеляційній інстанції ці обставини належно не спростовані.

Колегія суддів вважає доведеним факт невиконання набувачкою умов п. 5
договору довічного утримання, який передбачав забезпечення відчужувачів
належним харчуванням, доглядом, необхідною допомогою та безкоштовним
користуванням квартирою.

Зважаючи на наведене суд мав підстави для застосування наслідків п.1 ч.1
ст. 755 ЦК України
до спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги про те, що після смерті ОСОБА_5 договір в частині
квартири, яка йому належала припинився не можна брати до уваги, оскільки умови
договору не виконувались набувачкою і до смерті ОСОБА_5, окремий договір з
ОСОБА_5 не укладався, а текст наявного договору і чинне цивільне законодавство
не містить такої умови.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Керуючись ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України,
Судова палата у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 листопада 2006 року  залишити без змін.

Ухвала
проголошена в порядку ст.218, 317 ЦПК України, набирає законної сили з моменту
її проголошення і відповідно до ст. 326,327 ЦПК України може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.