суді 1 інстанції
Шимко В.П.               Справа № 22ц522
Жигановська О.С.                                   Категорія
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21.02.2007року
Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого                 Жигановської
О.С.

суддів                                        Косигіної
Л.М., Слісарчука Я.А.

при секретарі       Нечипоренко І.Г.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання частково недійсним Державного акту на право приватної
власності на землю, встановлення порядку користування земельною ділянкою та
визнання права власності на земельну ділянку за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Бердичівського міськрайонного суду від 27.12.2006 року

встановив:

У вересні 2005
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 /третя особа Бердичівська
міська рада/ про визнання частково недійсним Державного акту на право приватної
власності на землю та встановлення порядку користування земельною ділянкою.
Зазначив,  що він та відповідач являються
співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1. В 2002 році відповідач
після погодження та встановлення меж і складення відповідного акту приватизував
частину земельної ділянки, що належить до даного домоволодіння. В березні 2003 року виявилось,
що ОСОБА_2 користується більшою земельною ділянкою, яка не відповідає його
частці в домоволодінні. Крім того, межа земельної ділянки, яка була надана у
власність відповідачу, знаходиться під його (позивача) частиною будинку.

В процесі розгляду справи ОСОБА_1 змінив позовні вимоги
(а.с.155) і просив визнати Державний акт на право приватної власності на землю,
виданий на ім'я відповідача, частково недійсним, зменшивши площу земельної
ділянки з 299 кв.м, до
288 кв.м.;
визнати за ним (позивачем) право власності на земельну ділянку площею 300 кв.м., яка
розташована по АДРЕСА_1.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 27.12.2006 року позов
задоволено частково. Визнано частково недійсним Державний акт на право
приватної власності на землю серії 1-ЖТ №007772,
реєстраційний номер 854,
виданий Бердичівською міською радою 18.10.2002
року на ім'я ОСОБА_2, зменшивши йому площу земельної ділянки, наданої для
будівництва та обслуговування жилого будинку АДРЕСА_1, з 299
кв.м, до 288 кв.м.
Між сторонами встановлено порядок користування спірною земельною ділянкою по
другому варіанту експертного висновку. В решті позовних вимог відмовлено за
безпідставністю.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду: в
частині визнання частково недійсним Державного акту на право приватної
власності на землю закрити провадження по справі, а в частині встановлення
порядку користування земельною ділянкою залишити без розгляду. Апелянт
посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких
підстав.

Судом встановлено, що сторони являються співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1.

Згідно правовстановлюючих документів за ОСОБА_1 зареєстровано право
власності на 51100 ід.часток в

2

домоволодінні;
за ОСОБА_2 - 49100
ід.часток (а.с.6,21).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю /серія
1-ЖТ №007772, реєстраційний
номер 854, виданий
Бердичівською міською радою 18.10.2002
року/ ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку передано
у приватну власність земельну ділянку площею 0,0299 га (а.с.33)
.

Розглянувши спір по суті, та частково скасувавши названий
Державний акт, суд 1 інстанції
не притягнув до участі в справі в якості відповідача Бердичівську міську раду,
тобто орган, який його видав. Таким чином суд вирішив питання про права та
обов'язки особи, яка не брала участі в справі в належному процесуальному
статусі.

Враховуючи наведене, рішення підлягає скасуванню в порядку п.4 ч.1 ст.311
ЦПК України з направленням справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду слід врахувати наведене,
всебічно перевірити обґрунтованість позовних вимог позивача, доводи та
заперечення сторін. При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що слід
з'ясувати розмір земельної ділянки, закріпленої за домоволодінням АДРЕСА_1 у встановленому
законом порядку, оскільки тільки така земельна ділянка може бути предметом
спору. Крім того, наявність не скасованого в цілому Державного акту на право
приватної власності на частину спірної земельної ділянки виключає можливість
встановлення порядку користування нею між сторонами. Тому суду 1 інстанції
необхідно уточнити позовні вимоги ОСОБА_1 і вирішити спір з дотриманням вимог
закону.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
про визнання за ним права власності на земельну ділянку рішення не
оскаржується, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись
ст.ст.209, 218, 303,
307, 311, 313, 314, 315/ 317, 319, 324, 325 ЦПК України,
апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду від 27.12.2006 року скасувати в
частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1,
а справу направити на новий розгляд до того ж суду іншим суддею. В решті
рішення залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з
моменту проголошення і може- бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили цією ухвалою.