Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18 липня 2007 року                                                                                      м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Гнатенка А.В.,

суддів:                       Косенка
В.Й.,                     Гуменюка В.І.,

Григор'євої Л.І.,                  Данчука В.Г.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в                                       м.
Красноармійську Донецької області, третя особа - ВАТ ВК “Шахта “Красноармійська
- Західна № 1”, про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську
Донецької області на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької
області від 28 грудня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області
від 13 лютого 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2006 року ОСОБА_1. звернувся в суд із позовом до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької
області про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що працював на
підприємствах вугільної промисловості з 11 липня 2003 року до 18 серпня                 2006 року. Під час виконання
трудових обов'язків на ВАТ ВК “Шахта “Красноармійська - Західна № 1” 18 серпня
2006 року з ним стався нещасний випадок. 20 серпня 2006 року складено акт про
нещасний випадок на виробництві НОМЕР_1. Висновком МСЕК від 8 грудня 2006 року
позивачу встановлено вперше 70 % стійкої втрати професійної працездатності у
зв'язку з трудовим каліцтвом із визначенням інвалідності ІІ групи з переоглядом
8 грудня 2007 року. Втратою професійної працездатності позивачеві спричинено
моральну шкоду, яку останній оцінив у 45 000 грн. та просив стягнути з
відповідача.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області               від 28 грудня 2006 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Донецької області від 13 лютого
2007 року, позов задоволено частково. Стягнуто з відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в                                       м.
Красноармійську Донецької області на користь ОСОБА_1. на відшкодування
моральної шкоди 29 000 грн.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м. Красноармійську Донецької області подало
до Верховного Суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 214 цього Кодексу
- під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання. яка саме правова норма
підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Судами встановлено, що 18 серпня 2006 року ОСОБА_1. під час виконання
трудових обов'язків на ВАТ ВК “Шахта “Красноармійська - Західна № 1”, з яким
позивач перебував з 2004 року в трудових відносинах, отримав виробничу травму -
ампутовано праву стопу.

Висновком МСЕК від 8 грудня 2006 року позивачу вперше встановлено                 70 % стійкої втрати
професійної працездатності у зв'язку з трудовим каліцтвом із визначенням
інвалідності ІІ групи з переоглядом 8 грудня 2007 року.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався, зокрема, на те, що згідно з
пунктом 27 статті 27 Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік”
зупинено на 2006 рік дію абзацу четвертого статті 1, підпункту “е” пункту 1
частини першої статті 21, частини третьої статті 28 та частини третьої статті
34 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності” у частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і
членам їх сімей.

Судами як першої, так і апеляційної інстанції
вищезазначені заперечення відповідача не були прийняті.

Вирішуючи спір, суди виходили з того, що
внаслідок виробничої травми ОСОБА_1. заподіяні моральні страждання та завдана
моральна шкода, обов'язок відшкодувати яку повинно бути покладено на відповідача
з підстав ст.ст. 21, 34  Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” (далі - Закон).

Однак з таким висновком судів погодитися не можна.

Відповідно до положень Закону  право на отримання потерпілим страхових виплат
внаслідок виробничої травми настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати професійної
працездатності. Судами встановлено, що позивачу стійку втрату професійної працездатності
встановлено вперше висновком МСЕК                     від 8 грудня 2006 року.

Згідно з пунктом 27 статті 77 Закону України “Про Державний бюджет України
на 2006 рік” дію абзацу четвертого статті 1, підпункту “е” пункту 1 частини
першої статті 21, частини третьої статті 28 та частини третьої статті 34 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності” у частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам
їх сімей зупинено на 2006 рік.

Таким чином, судами першої та апеляційної інстанцій при вирішенні спору
помилково застосовано норми Закону, що не підлягали застосуванню.

Ураховуючи, що підставою для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1.
став висновок МСЕК від 8 грудня 2006 року, а дію норм Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності”, на підставі яких здійснюється відшкодування моральної шкоди
застрахованим особам, було зупинено на 2006 рік пунктом 27 статті 77 Закону
України “Про Державний бюджет України на 2006 рік”, колегія суддів вважає, що
правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Ураховуючи, що фактичні обставини справи встановлені судами вірно, але
неправильно застосовані норми матеріального закону, колегія суддів вважає за
необхідне відповідно до статті 341 ЦПК України ухвалені судові рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1.

Керуючись пунктом 5 частини першої статті 336, статтею 341, частиною другою
статті 344 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

в и р і ш и л а:

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Красноармійську Донецької області задовольнити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від                28 грудня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від 13 лютого 2007 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької
області про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук