АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ
Справа 22ц/1158                                                Головуючий у 1-й інстанції Хавронюк О.Л.
Категорія 39                                                        Доповідач
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 червня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Житомирської області у складі:

головуючого -
судді   Зарицької Г.В.

суддів                                  Рафальської
І.М.

Балашкевича С.В.

при секретарі    Сухоребрій Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердичівського медичного коледжу про скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень,
визнання бездіяльності неправомірною та відшкодування моральної шкоди за
апеляційною скаргою відповідача на рішення Бердичівського міськрайонного суду
Житомирської області від 26
березня 2007 року

встановила:

У квітні 2006 року ОСОБА_1
звернувся з позовом до Бердичівського
медичного коледжу та просив скасувати накази НОМЕР_1, НОМЕР_2 про накладення
на нього дисциплінарних стягнень та стягнути
з відповідача на його користь 5000 грн. на відшкодування
моральної шкоди. Зазначав, що в його діях відсутня недбалість чи невиконання посадових обов'язків, а оголошення йому доган
вважав переслідуванням з боку директора коледжу.

У січні 2007 року ОСОБА_1
подав заяву про зміни до позовної заяви та просив стягнути з відповідача на
його користь 10000 грн. на
відшкодування моральної шкоди. На обгрунтування своїх вимог зазначав, що дирекцією коледжу не виконувались посадові
обов'язки щодо створення здорових і безпечних умов праці, внаслідок чого
були порушенні його трудові права,
передбачені ст.2 КЗпП України. Внаслідок такої бездіяльності адміністрації
йому заподіяна моральна шкода.

У березні 2007 року позивач уточнив позовні вимоги та доповнив резолютивну частину позовної заяви вимогою про визнання
бездіяльності Бердичівського медичного коледжу неправомірною.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 березня 2007 року
позовОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано п.4 наказу НОМЕР_1 в частині оголошення догани викладачу
фізичного виховання ОСОБА_1.

Скасовано наказ НОМЕР_2 в частині оголошення догани
викладачу фізичного виховання ОСОБА_1.

Визнано дії Бердичівського медичного коледжу щодо незабезпечення санітарно-побутових умов праці на робочому місці
викладача фізичного виховання ОСОБА_1 незаконними.

Стягнуто з Бердичівського медичного коледжу на користь ОСОБА_1 350 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти вимог відмовлено
за безпідставністю.

Стягнуто з Бердичівського медичного коледжу на користь державного бюджету 17 грн. державного мита, на користь УДК в м. Бердичеві 7,50 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У апеляційній скарзі Бердичівський медичний коледж просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким
відмовити ОСОБА_1. в задоволенні позову. Апелянт
посилається на те, що висновки суду в частині
скасування наказів не відповідають обставинам справи, а висновок щодо
визнання дій незаконними є необгрунтованим.

Апеляційна скарга підлягає до
задоволення частково з таких підстав.

Скасовуючи п.4 наказу НОМЕР_1 в частині оголошення догани викладачу фізичного виховання ОСОБА_1., суд виходив з того, що виправлення оцінок викладачем
фізичного виховання ОСОБА_1 в журналах груп 25 м та 35 м не є порушенням трудової
дисципліни , за яке може бути застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани

Проте, з таким висновком суду
погодитися не можна.

Відповідно до Вимог до ведення журналів навчальних занять у навчальних
закладах, затверджених наказом МОН України НОМЕР_3 журнал навчальних занять є основним документом обліку навчальної роботи групи. Охайне і своєчасне ведення
записів у ньому обов'язкове для кожного
викладача.Усі записи в журналі повинні вестись чітко, охайно,
без виправлень.

Судом встановлено, що викладач фізичної культури Бердичівського медичного коледжу ОСОБА_1, в порушення вищевказаного наказу, допустив
виправлення семестрових оцінок в журналах груп 25 м та 35 м за перший семестр 2005-2006 навчального року (а.с.60, 61).

У судовому засіданні позивач пояснив, що виправив оцінки „добре" на „відмінно" студентам групи 25 м та 35 м на прохання їх батьків. Після оцінювання навчального матеріалу він надав можливість
студентам відпрацювати окремі елементи
пройденого матеріалу. Докази про те, що студенти
відпрацювали окремі елементи пройденого матеріалу на „відмінно" надати
суду не може, оскільки це ніде не фіксувалось.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновок суду про скасування п.4 наказу НОМЕР_1 в частині оголошення догани викладачу фізичного виховання ОСОБА_1. є необгрунтованим.

Необгрунтованим є також висновок суду щодо скасування наказу НОМЕР_2.

Згідно з Інструкцією №1 з охорони праці та протипожежної
безпеки для співробітників та студентів БМУ,
затвердженої наказом НОМЕР_4 директора Бердичівського медичного
коледжу, викладачі зобов'язані проводити інструктажі з охорони праці із
студентами в кабінетах перед уроками, пов'язаними з
небезпечними факторами. На заняттях фізичною підготовкою перед початком
уроку викладач проводить первинний
інструктаж з охорони праці при виконанні вправ та користуванні спортивним
знаряддям.

Судом встановлено, що викладач фізичного виховання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в групах НОМЕР_4 та НОМЕР_5 провів перші заняття в другому семестрі, а інструктаж з охорони праці, в
порушення вказаної інструкції, провів лише 13 лютого 2006 року. В групі НОМЕР_6 перше заняття провів 24 січня 2006 року, а інструктаж - 27 січня 2006 року (а.с.52).

За таких обставин, висновок суду про обгрунтованість позову є помилковим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині
задоволення вимог про скасування наказів щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності відповідно до п.З
ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Рішення суду в частині задоволення вимог про визнання бездіяльності неправомірною підлягає скасуванню із закриттям
провадження в справі з таких підстав.

З матеріалів вбачається, що позивач просив визнати незаконною бездіяльність
медичного коледжу, посилаючись на те, що відповідачем не створено належних умов праці для викладачів фізичного виховання. Зокрема, зазначав, що заняття в спортивному залі
проводились при температурі повітря від 0 до - 10 градусів і нижче, в той час, коли
за нормативами температура в залі повинна бути +15 - +18 градусів за Цельсієм. Будь-яких заходів для створення належних умов
праці адміністрація коледжу не вживала.

Відповідно до ст. 153 КЗпП України власник або
уповноважений ним орган не вправі вимагати від
працівника виконання роботи, поєднаної я явною небезпекою для життя, а також в
умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці.
Працівник має право відмовитися від дорученої
роботи, якщо створилася виробнича ситуація, небезпечна для його життя чи
здоров'я або людей, які його оточують, і навколишнього середовища.

У разі неможливості повного усунення небезпечних і шкідливих для здоров'я умов праці власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний повідомити про це орган державного
нагляду за охороною праці, який може дати тимчасову згоду на роботу в
таких умовах.

Виходячи з наведеного, дана вимога не підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

З врахуванням того, що вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від вимог про скасування наказів про накладення
дисциплінарних

стягнень та
визнання бездіяльності неправомірною, рішення в частині задоволення
позову про відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 310, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Бердичівського медичного коледжу задовольнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 березня 2007 року в частині позовних вимог про
скасування наказів про накладення дисциплінарних
стягнень та відшкодування моральної шкоди
скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26 березня 2007 року в частині визнання бездіяльності неправомірною скасувати
і цій частині закрити провадження в справі.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.