РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"12"
червня 2007 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Тернопільської області в складі:

Головуючого -
Зварича С. Б.

Суддів - Шевчук
Г.М. ,  Паламарчук Г.В.

при секретарі -
Гачинській М. В.

з участю сторін

розглянула
у відкритому судовому засіданні в М. Тернополі цивільну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Корпорація „Колос, ,  на рішення Тернопільського міськрайонного
суду від 13 березня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю „Корпорація „Колос, ,  про стягнення заборгованості за оренду
земельної частки паю,  -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за оренду
земельної частки,  посилаючись на
те,  що 1.04.2004 року він уклав договір
оренди на належну йому земельну частку терміном на п"ять років,  згідно якого відповідач зобов'язався щороку з
1 серпня по 1 вересня платити орендну плату в сумі 130 грн.,  однак за 2006 рік відповідач не розрахувався.
Просив суд стягнути орендну плату та пеню.

Рішенням
Борщівського районного суду від 13 березня 2007 року позов задоволено. Стягнуто
з ТзОВ,  , К„Корпорація„Колос„ в користь
ОСОБА_1 130 гривень орендної плати,  38,
22 гривень пені,  30 гривень судових
витрат та стягнуто в користь держави 51 гривню судового збору.

В
апеляційній скарзі апелянт ТзОВ„К„Корпорація„Колос,  просить рішення суду скасувати як
незаконне,  оскільки висновки суду не
відповідають обставинам справи. Судом не враховано,  що змінився предмет зобов'язання,  а саме позивач має державний акт на право
власності на землю,  а тому в позові слід
відмовити.

Позивач
заперечив апеляційну скаргу,
вважає,  що рішення є законним і
обгрунтованим.

Справа
№22а-510                                              Головуючий
у 1 інстанції - Денисова
Т.С.

Категорія
-33                                                                    Доповідач
- Шевчук Г.М.

2

Заслухавши
сторони,  перевіривши доводи апеляційної
скарги,  судова колегія вважає,  що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом
встановлено,  що згідно сертифіката на
право на земельну частку /пай/ (серія ТР №044114) ОСОБА_1лежить право на
земельну частку /пай/ у землі,  яка
перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського
підприємства "Нове життя" розміром 1, 21 в умовних кадастрових
гектарах.

Згідно договору
оренди від 1 лютого 2004 року,
укладеного між Корпорацією по вирощуванню та реалізації насіння
"Колос" та ОСОБА_1  позивач
передав,  а Корпорація прийняла в оренду
земельну частку /пай/ розміром 1, 21 в умовних кадастрових гектарів,  яка розміщена в межах земельної ділянки,  виділеної в натурі єдиним масивом терміном на
п"ять років з 1 березня 2004 року по 1 березня 2009 року.

Цей
договір зареєстровано в книзі записів реєстрації договорів оренди земельних
часток /паїв/ Заліської сільської ради за №329.

В п.2.2
Договору зазначено,  що за користування
земельною часткою /паєм/ Корпорація зобов'язувалася сплачувати орендну плату в
розмірі 130 грн. або у вигляді натуральної оплати,  а саме 2, 5 центнера зерна за рік.

В 2006
році відповідач обробіток землі не проводив в зв"язку з отримання
орендодавцями державних актів на право власності на землю про,  що повідомив останніх.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1 11 квітня 2006
р. зареєстровані державні акти на право власності на земельну ділянку частку
/пай/за №89,  №90.

Задовільняючи
позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того,  що права позивача порушено,  оскільки відповідач не виконав
зобов"язання по договору оренди.

Однак з
таким висновком суду судова колегія не погоджується,  а тому у відповідності до вимог  ст. 309 ЦК
України рішення суду підлягає до скасування.

Оскільки по
справі зібрано'достатньо доказів для ухвалення нового   ' рішення,
колегія суддів вважає за можливе постановити нове рішення,  яким в позові ОСОБА_1 відмовити.

Судом
встановлено,  що позивачу зареєстровано
11.04.2006 р. державні акти на право власності на земельну частку /пай/ за
№89,  №90 та виділено
земельні ділянки в натурі,  що не
заперечили сторони в суді апеляційної інстанції.

Таким
чином змінився предмет зобов'язань по договору оренди,  і в такому випадку сторони при зміні істотних
умов договору повинні привести договірні відносини у належний стан враховуючи
вимоги Закону України "Про оренду землі" №161-ХІУ від 06.10.1998 року
(зі змінами).

При
цьому зобов'язання сторін за укладеним договором припиняється,  отже вимоги позивача про виконання умов
договору є безпідставними.

Як
вбачається з матеріалів справи договір оренди переукладений не був. Відповідач
обробіток землі не проводив.

3

Посилання
позивача ОСОБА_1 на те,  що договір
оренди не потребує переукладення та зобов'язання повинні виконуватись,  оскільки сертифікат на земельну частку /пай/
дійсний до 2009 р. і наявність державного акту на право власності на землю не є
підставою для переукладення договору є безпідставні і не грунтуються на законі
і спростовується вищенаведеним.

Керуючись  ст. 125 ЗК,
Законом України "Про оренду землі" №161-ХІУ від 06.10.98 р.
(зі змінами),   ст.  ст. 309,
314,  315 ЦПК України,  колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційну
скаргу ТзОВ "Корпорація "Колос" задоволити.

Рішення
Борщівського районного суду від 13.09.2007 року скасувати.

Постановити
нове рішення,  яким в позові ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою відповідальністю „Корпорація „Колос, ,  про стягнення заборгованості за оренду
земельної частки паю відмовити.

Судові витрати
по справі покласти на сторони в межах ними понесених.

Рішення
може бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох
місяців шляхом подачі скарги.