РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

03 квітня 2007
року

Лисичанський
міський суд Луганської області в складі:

головуючого
судді                                                                Фастовця
В.М.,

при
секретарі судового засідання                                       Бандуровій
В.І,

з участю
адвокатів                                                               ОСОБА_3.,
ОСОБА_4.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом, в якому після подання заяви про залишення позову в
частині вимог про стягнення матеріальної шкоди, просив стягнути з відповідачки
моральну шкоду, вказавши, що збирався придбати у відповідачки квартиру, на
підставі чого між ним та нею був укладений договір найму житла за адресою: м.
Лисичанськ, АДРЕСА_1на три місяці, після чого позивач вселився в квартиру та
сплачував за комунальні послуги. 20.08.2006 року відповідачка самоправно
винесла із помешкання всі позивача речі не повідомивши його. Інше місце для
життя він знайшов лише 2 вересня 2006 року. На той момент був дощ, і речі, а
саме телевізор „Електрон", два паласи, килимова доріжка, два крісла, два
стільця, тумба під телевізор, чотири шафи з антресолями, дитячі меблі, диван,
одяг та білизна, пилосос „Ракета", посуд кухонний, люстра, набір
слюсарного інструменту були пошкоджені на суму 4 120 грн. Позивачу була завдана
моральна шкода, яка полягає в порушені права власності та моральних стражданнях
у зв'язку з незаконним позбавленням права на житло, неможливістю позивача
користуватися пошкодженими речами, оскільки він не має змогу їх придбати.
Внаслідок цього у нього погіршився стан здоров'я. Просив стягнути з
відповідачки моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Позивач
у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним у
позові. Доповнив, що відповідачка не зверталася до нього з вимогами розірвання
договору найму, про необхідність покинути житло попередила 14 серпня 2006 року.

Відповідачка
у судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що збиралася продати
позивачу належну їй квартиру, однак, оскільки він не заплатив за неї, письмово
попередила його 14 серпня 2006 року про необхідність виселення і 20 серпня
винесла його речі на вулицю. Вважає, що речі позивача пошкоджені не були, вони
були накриті плівкою, позивач повинен був відвезти речі у інше місце, тому її
вини немає.

У
судовому засіданні досліджені докази: постанова про відмову у порушені
кримінальної справи; договір найма житла; акт стану речей; витяги з актів МСЕК
та історії хвороби; довідка про сплату за послуги адвоката; письмове
повідомлення відповідачки про розірвання договору найму житла від 14.08.06..

Суд,
вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази,
вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

У
судовому засіданні встановлено, що 27 вересня 2005 року між позивачем та
відповідачкою був укладений договір найму квартири за адресою: м.
Лисичанськ,АДРЕСА_1  з терміном дії на
три місяці.

Відповідачкою
вимоги про розірвання договору позивачу не пред'являлися, тому договір
вважається пролонгованим на той же строк на тих же умовах з 28.12.05. по
28.03.06., з 29.03.06. по 29.06.06. та з 30.06.06. по 30.09.06.. Незважаючи на
це, відповідачка з порушенням діючого законодавства в односторонньому порядку
розірвала договір найму житла 14 серпня 2006 року повідомила позивача про розірвання
договору та винесла 20

2

серпня 2006 року
з найманої квартири речі відповідача, а саме - телевізор „Електрон", два
паласи, килимова доріжка, два крісла, два стільця, тумба під телевізор, чотири
шафи з антресолями, дитячі меблі, диван, пилосос „Ракета", набір слюсарних
інструментів. Внаслідок самоправних дій відповідачки речі позивача були
пошкодженні опадами, чим йому була нанесена моральна шкода.

Частково
задовольняючи позов, суд виходить з наступного.

Згідно
із ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається, як підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно
до ст.ст.23, 1167 ГК України особа має право на відшкодування моральної шкоди,
заподіяної в результаті порушення її прав, у тому числі за наявності душевних
страждань, які фізична особа відчуває у зв'язку з протиправною поведінкою
відносно неї та пошкодженням належного їй майна..

Згідно
із ст.168 ЖК УРСР укладений на визначений строк договір найму жилого приміщення
в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності,
припиняється після закінчення цього строку, і його може бути продовжено лише за
угодою між наймачем і наймодавцем. Дострокове розірвання договору найму жилого
приміщення з ініціативи наймодавця можливе лише за згодою наймача.

Договір
найму жилого приміщення, укладений... на визначений... строк, може бути
розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з
ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його
не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи
одному будинку, а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної
плати і плати за комунальні послуги.

Відповідно
до ст.825 ч.2, ч.3 ЦК України
договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця
у разі:

1)
невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, якщо
договором не встановлений більш тривалий строк, а при короткостроковому наймі -
понад два рази;

2)
руйнування або псування житла наймачем або іншими
особами, за дії яких він відповідає.

Договір
найму частини будинку, квартири, кімнати (частини кімнати) може бути розірваний
на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання
самого наймодавця та членів його сім'ї.

Наймодавець
повинен попередити наймача про розірвання договору не пізніше ніж за два
місяці.

Суд
вважає, що пошкодження належного позивачу майна знайшло підтвердження у
судовому засіданні, оскільки усі допитані свідки пояснили, що речі позивача -
меблі, телевізор, паласи і т.д. знаходилися на вулиці близько двох тижнів під
відкритим небом. У цей час йшли дощі. Свідки ОСОБА_5. і ОСОБА_6. ОСОБА_7.
пояснили, що під плівкою речі були після урагану. Свідки ОСОБА_8. та ОСОБА_9.
пояснили, що речі після дощу були пошкодженні.

Стосовно
стану речей після впливу на них опадів позивачем та свідками був складений акт
(а.с.5-6), в якому описаний стан речей після залиття їх опадами.

Суд
вважає надані позивачем докази пошкодження його майна достатніми та
переконливими.

Також
суд вважає, що шкода майну позивача була нанесена протиправними діями
відповідачки, оскільки після закінчення строку дії договору найму, укладеного
27.09.05., сторони не заявляли про відмову від виконання його положень, що суд
вважає взаємною згодою на продовження строку його дії на передбачених ним
умовах. Відповідачка в порушення приписів законодавства в односторонньому
порядку розірвала договір найму житла. У судовому засіданні нею не були надані
докази, що житло було потрібне їй для

3

власного
проживання, або що позивач чи особи, які проживали з ним. псували вона причиною
були порушені вимоги законодавства про своєчасне попередження відповідача про
розірвання договору найму житла, вона без дозволу позивача винесла його речі на
вулицю, що потягло їх пошкодження внаслідок дощів. Також вона не надала судове
рішення про розірвання договору внаслідок несплати позивачем за умовами
договору найму.

Разом з
тим, суд вважає, що у судовому засіданні не доведена шкода, яка внаслідок
опадів була нанесена кухонному посуду, люстрі, одягу та білизні. А тому в цій
частині виключає їх з майна, якому була нанесена шкода.

Вважає
суд доведеним і нанесення позивачу моральної шкоди внаслідок пошкодження його
майна. Разом з тим, з урахуванням принципів розумності та справедливості,
враховуючи, що позивач хоча і з порушенням законодавства, але був попереджений
відповідачкою про виселення, а тому повинен був прийняти заходи із збереження
свого майна, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 300
грн.

Суд не
приймає у повній мірі заперечення позивачки, що позивач повинен був сам
перевезти своє майно, оскільки вважає достовірними його пояснення та пояснення
свідка ОСОБА_9., що у позивача не було грошей найняти для цього машину.

На
підставі ст.84, 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають
стягненню судові витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 7,5 грн. та витрати на оплату юридичної допомоги у розмірі
170 грн., а всього 177,5 грн.;стягненню на користь держави підлягають судові
витрати по сплаті державного мита у розмірі 8,5 грн. за задоволення вимог
морального характеру.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 825, 1167 ЦК України, ст.168
ЖК УРСР, ст.825 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення матеріальної ата моральної шкоди задовольнити
частково.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1моральну шкоду у сумі 300 (триста) грн., судові витрати
у розмірі 177 (сто сімдесят сім) грн. 50 коп., а всього 477 (чотириста сімдесят
сім) грн. 50 коп.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь держави судові витрати по сплаті державного мита у розмірі
08 (вісім) грн. 50 коп..

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський
міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання такої заяви.