У Х В А Л А

І М
Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема
А.Г., розглянувши 27 червня      2007
року касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницька
універсальна компанія" на рішення Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 14 грудня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Хмельницької області від 22 лютого 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницька універсальна
компанія" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди та за зустрічним позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Хмельницька універсальна компанія" до ОСОБА_1, Грузевицької
селищної ради про визнання недійсними рішення Грузевицької селищної ради про
передачу в приватну власність земельної ділянки та державного акта на право
приватної власності на землю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1
звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що їй на праві
власності належить земельна ділянка площею 0,10 га в житловому масиві
“Дивокрай”.

Відповідач
неправомірно проводить на ній будівництво жилого будинку, чим створив їй
перешкоди у користуванні ділянкою, а також заподіяв матеріальну та моральну
шкоду.

Просила
зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою,
стягнути 5 000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн. за
заподіяну моральну шкоду.

У процесі
розгляду справи позивачка доповнила позовні вимоги, просила визнати недійсним
договір оренди земельної ділянки від 16 вересня 2004 року, укладений між
Хмельницькою районною державною адміністрацією та товариством з обмеженою
відповідальністю “Хмельницька універсальна компанія” (далі - ТОВ "Хмельницьк
Уніком"), знести нерухоме майно, побудоване на земельній ділянці,
стягнути                      75 960 грн.
на відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн.  моральної шкоди.

ТОВ
"Хмельницьк Уніком" звернулося до суду із зустрічним позовом про визнання
незаконним рішення сільської ради від 22 грудня 1999 року про надання ОСОБА_1 у
власність земельної ділянки
НОМЕР_1 в житловому масиві “Дивокрай”, визнання недійсним Державного
акта на право приватної власності на землю, посилаючись на те, що вони прийняті
і видані з порушенням законодавства.

Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2006 року,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 22 лютого
2007 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково: постановлено зобов'язати ТОВ
“Хмельницьк Уніком” викупити у ОСОБА_1 спірну земельну ділянку, в задоволенні
решти вимог відмовлено; у задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ “Хмельницьк
Уніком” відмовлено.

У обгрунтування касаційної скарги
ТОВ “Хмельницьк Уніком” посилається на невідповідність висновків судів
обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права і
порушення норм процесуального права та просить скасувати судові рішення й
ухвалити нове рішення.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 і відмовляючи в
задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції та апеляційний суд,
погоджуючись з ним, виходили з того, що відповідно до постанови Верховної Ради
України № 180/97-ВР від 14 травня 1997 року акціонерному товариству відкритого
типу (далі - АТВТ) “Хмельницькголовпостач”, правонаступником якого є відповідач
за основним позовом, було передано в користування 30 га землі на території Грузевицької
сільської ради Хмельницького району; АТВТ “Хмельницькголовпостач” фактично
відмовилось від користування земельними ділянками в мікрорайоні “Дивокрай” і
звернулося до сільської ради з клопотанням про надання дозволу  на приватизацію окремих ділянок, у зв'язку з
чим спірна земельна ділянка була передана у приватну власність позивачці за
основним позовом; станом на 9 грудня 2004 року; зазначене  рішення сільської ради від 22 грудня 1999
року є законним; також суди врахували вартість земельної ділянки й побудованого
відповідачем котеджу (75 960 грн. та 366 125 грн. відповідно) і виходили з
принципу розумності та, у зв'язку з явним перевищенням вартості будівлі над
вартістю ділянки,  недоцільності знесення
будівлі.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України    суд касаційної інстанції не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги  і зміст оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку про те, що судами допущено порушення норм  процесуального або неправильне застосування
норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328
ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницька
універсальна компанія" про усунення перешкод у користуванні земельною
ділянкою, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, зустрічним позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Хмельницька універсальна компанія" до ОСОБА_1,
Грузевицької селищної ради про визнання недійсними рішення Грузевицької
селищної ради  про передачу у приватну
власність земельної ділянки  та
державного акта на право приватної власності на землю за касаційною скаргою
товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницька універсальна
компанія" на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької
області від 14 грудня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області
від 22 лютого 2007 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                            А.Г. Ярема