Справа № 22-ц 3515 2006 р.                             Головуючий
І інстанції Корнієнко С.В.
Доповідач Хопта С.Ф.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

1 лютого 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого Хопти С.Ф. суддів
Даценко Л.М., Голуб С.А. при
секретарі Шешко О.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2006 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення в квартиру та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа комунальне підприємство
„Васильківжитлоексплуатація" про визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2006
року позивач звернувся з зазначеним позовом, в якому просив вселити його в
квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на те, що він є основним квартиронаймачем
спірного житла, проте відповідачка змінила замки в квартирі, передати ключі від
квартири відмовляється і таким чином перешкоджає йому користуватися цим житлом.

В липні 2006
року ОСОБА_2 звернулась з зустрічним позовом, в якому просила визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування спірним житлом
з підстав, передбачених ст. 107 ЖК України, посилаючись на те, що позивач в
1992 році перейшов на інше постійне проживання в будинок АДРЕСА_2 до їх бабусі
ОСОБА_3 де проживає по даний час, тому втратив право користування спірним
житлом.

Рішенням
Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2006 року в
задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов   задоволено.
Визнано   ОСОБА_1.   таким,
що   втратив   право

2

користування
квартирою АДРЕСА_1.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1просить
скасувати рішення суду, та ухвалити нове рішення про задоволення його позову і
про залишення без задоволення зустрічного позову, посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,
та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія приходить до висновку про
задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до
ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які
сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених
тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Залишаючи без
задоволення первісний позов та задовольняючи зустрічний позов, суд виходив з
доведеності факту проживання позивача ОСОБА_1 за іншим постійним місцем
проживання.

Проте з такими
висновками суду погодитись не можна, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах
справи та вимогах закону.

Відповідно до
ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача або членів його сім'ї на постійне
проживання до іншого населеного пункту, або в інше жиле приміщення в тому ж
населеному пункті, договір найму вважається розірваним з дня вибуття.

Як роз'яснив
Пленум Верховного Суду України в постанові № 2 від 12 квітня 1985 року з
відповідними змінами „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування
судами Житлового кодексу України" на ствердження вибуття суд може брати до
уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого
постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції,
утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна інше жиле приміщення, виїзд в
інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк
тощо).

Як вбачається з
ордера, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1, спірна квартиру АДРЕСА_1

3

була надана
матері сторін ОСОБА_4, в ордер включені сторони ОСОБА_2. та ОСОБА_1(а.с.38).

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, є інвалідом другої групи з дитинства.

Мати сторін хворіла хронічним туберкульозом легенів, зловживала спиртними напоями і в 1998 році була позбавлена
батьківських прав. Опікуном неповнолітнього ОСОБА_1 була призначена його
бабуся ОСОБА_3. ОСОБА_1потребував сторонньої допомоги. Бабуся сторін ОСОБА_3. забрала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до себе в будинок
АДРЕСА_2

В 2000 році мати сторін ОСОБА_4. померла (а.с.22).

Рішенням виконкому Васильківської міської ради НОМЕР_1 у зв'язку зі смертю основного квартиронаймача спірної квартири, за згодою повнолітніх членів сім'ї особовий рахунок на
квартиру був переведений на ОСОБА_1 (а.с.8).

З матеріалів справи та пояснень бабусі ОСОБА_3. вбачається, що сторони
проживали у неї в будинку, який належить їй на праві власності, цікавилися спірним
житлом, здавали його в найом.

ОСОБА_1постійно цікавився житлом, після оформлення на нього особового
рахунку, сплачував борг за квартиру.

Проживати в квартирі ОСОБА_1останнім часом не міг, оскільки у
нього склалися неприязні стосунки з ОСОБА_2 та її співмешканцем ОСОБА_5 з приводу користування спірним житлом, а в
даний час відповідачка змінила в
квартирі замки, і не впускає позивача в квартиру.

З постанови про відмову в порушені кримінальної справи від ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що ОСОБА_1та ОСОБА_2 проживали у бабусі в
будинку АДРЕСА_2. Між ними та співмешканцем сестри
ОСОБА_5 існують неприязні стосунки із-за спірної квартири.
Коли у травні 2006 року ОСОБА_1став збирати свої речі для переселення в спірне житло, ОСОБА_2 разом з сімєю посилилась в квартиру, замінила замок на вхідних дверях і
не впускає позивача в квартиру. ОСОБА_5 в словесній формі
висловлював ОСОБА_1. погрози про фізичну
розправу, якщо позивач буде приходити до квартири.

4

ІНФОРМАЦІЯ_4 Васильківським MB ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 та ОСОБА_5. були винесені офіційні застереження про недопустимість
протиправної поведінки.

За таких обставин справи, колегія не може погодитись з висновком суду про те, що відповідач вибув на інше постійне місце
проживання, а тому втратив право користування спірним
житлом з часу вибуття.

Оскільки досліджені докази свідчать про те, що ОСОБА_1є основним квартиронаймачем спірного житла,
іншого житла не має, позбавлений можливості користуватись ним у
зв'язку з тим, що відповідачка змінила в квартирі замки і не пускає позивача
в спірне житло, колегія вважає доведеним та
обґрунтованим позов ОСОБА_1 про вселення його в спірне житло.

Постановлене з порушенням норм матеріального права рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення первісного позову, та про залишення без задоволення зустрічного позову,
оскільки ОСОБА_2 не доведено факту
вибуття позивача на інше постійне місце проживання.

Доводи ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1вибув на інше постійне місце проживання в будинок бабусі в 1992 році, не можуть бути
покладені в основу судового рішення, оскільки вони
спростовуються наведеними доказами, з яких
вбачається що позивач переїхав до опікуна в будинок його бабусі на тимчасове проживання в неповнолітньому віці у зв'язку з
позбавленням матері батьківських прав та її
неправомірною поведінкою по відношенню до сторін, а також
її хворобою, яка не давала можливості проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в спірній квартирі, і неповнолітній ОСОБА_1в той час, як інвалід дитинства,
потребував сторонньої допомоги, до того ж проживав в будинку бабусі з 1998 року разом з ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 64 ЖК України ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня
2006 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення в квартиру задовольнити.

5

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа комунальне підприємство „Васильківжитлоексплуатація" про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.