Справа № 2- 1659/2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15
жовтня 2007року                Дружківський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого
судді Панової
Т.Л.

при
секретарі                                       Костіної
І.В.

з
участю позивача
ОСОБА_1

представника
позивача                        ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника
відповідача                    ОСОБА_4

представника
відповідача

Дружківської
міської ради                   Нейло І.М.

Представника
відділу земельних

ресурсів
Марчук Т.В.

Третьої  особи                                       ОСОБА_6

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за
позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
будівлі незаконною, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Дружківської
міської ради про визнання права володіння і користування частиною земельної ділянки
та визнання частково недійсним державного акту на земельну ділянку

В С Т А
Н О В И В:

Позивач
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом  до
ОСОБА_3 про визнання будівлі незаконною в якому зазначила, що вона є власником
житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування. На території
її земельної ділянки знаходиться гараж, одна стіна якого прилягає до будівлі,
належній ОСОБА_3 АДРЕСА_1.

Цей
гараж був узаконений  і внесений до плану
домобудівлі до отримання будинку у власність. У зв'язку з
проведенням газу, вона добудувала прибудову для котла та інше. Гараж
недобудовувала.

Під час
оформлення документів у Дружківському виконкомі, з'ясувалося,
що розмір гаражу на 70см більше у бік її ділянки, від встановленого у плані
БТІ.

Оскільки
ОСОБА_3 надала скаргу до виконкому на незаконність розташування гаражу, її
зобов'язали побудувати другу стіну, яка прилягає до будівлі, належній ОСОБА_3,
після чого узаконять гараж з іншими розміром. На цю будівлю вона витратила
485грн 50коп, але в узаконюванні гаражу було відмовлено, мотивуючи тим, що
ОСОБА_3 не згодна на узаконювання, оскільки гараж прилягає до її будівлі.
Просить визнати будівлю ОСОБА_3 АДРЕСА_2, яка прилягає до її гаражу незаконною
та зобов'язати ОСОБА_3 перенести на один метр від її межі будівлю, яка прилягає
до гаражу.

Відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду із
зустрічним позовом, в якому зазначила, що вона є власником житлового будинку і
землекористувачем земельної ділянки площею 0,06га АДРЕСА_1.

Власником
суміжної земельної ділянки АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 Раніше ця ділянка належала ОСОБА_4
який приблизно у 1993 році збудував впритул до її літньої кухні гараж для
мотоциклу. При цьому гараж зайняв її земельну ділянку, тому що кухня відповідно
до генплану була розміщена на відстані 0,8 м від межі. Після смерті ОСОБА_4
його спадкоємці подарували будівлю ОСОБА_1, яка приватизувала земельну ділянку.

Вважає,
що  ОСОБА_1 своїми діями порушила її
право користування земельною ділянкою, а безоплатна приватизація земельної
ділянки ОСОБА_1 була проведена з грубим порушенням законодавства.

При
підготовці технічних матеріалів і документів, які підтверджують розмір ділянки,
без її відома і згоди, ОСОБА_1ганізацією, що розробляла проект відводу
земельної ділянки, до земельної ділянки ОСОБА_1 була приєднана, а від її
земельної ділянки вилучена частина земельної ділянки шириною 0,8м і довжиною
18,0м відповідно площею 14,4 кв.м.

Проект
був погоджений відділом по земельним ресурсам Дружківського міськвиконкому і
розглянутий Дружківською міською радою. Останньою було прийнято рішення про
передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_1

На
генеральному плані садиби можливо побачити, що літня кухня-сарай розташована на
відстані 0,8м від межі між земельними ділянками. Після приватизації виявилося,
що її кухня, яка завжди  була розташована
на відстані 0,8м від межі, тепер розташована на межі і Позивач вимагає її
перенести.

Вона
ніколи не відмовлялася від права постійного користування земельною ділянкою і з
заявою до власника земельної ділянки про це не зверталася. Вилучення землі у
неї не проводилось.

Просить
визнати її право на володіння і користування південно-західною частиною
земельної ділянки, площею 14,4кв.м.; припинити право власності ОСОБА_1 на
частину земельної ділянки, площею 14,4кв.м. та зобов'язати ОСОБА_1 повернути їй
вказану земельну ділянку. Визнати недійсним Державний акт на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_1

13
серпня 2007року ОСОБА_3 надала до суду заяву про зміну предмета позову, в якій
просить визнати її право на володіння і користування південно-західною частиною
земельної ділянки ОСОБА_1 площею 9,2 кв.м.; припинити право власності ОСОБА_1
на частину земельної ділянки площею 9,2кв.м. та зобов'язати
ОСОБА_1 поновити межі землекористування і повернути їй вказану земельну
ділянку; визнати частково недійсним Державний акт на право власності на земельну
ділянку ОСОБА_1; компенсувати судові витрати.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги
в повному обсязі, зустрічний позов ОСОБА_3 не визнали, оскільки в 1996році, під
час придбання будинку АДРЕСА_2, ними був придбаний і гараж, який знаходився на
тому ж місці де і зараз; під час приватизації земельної ділянки було отримано
згоду ОСОБА_3 і кордони земельного відводу ділянки АДРЕСА_1 не порушені; гараж
ніяких незручностей не створює; порушення стін кухні, як стверджує ОСОБА_3,
відсутні. З причин того, що у ОСОБА_3 виникли претензії до розташування гаражу
і вона почала скаржитися до виконкому,  у
неї також виникли претензії до місця розташування літньої кухні ОСОБА_3, тому що
ці будівлі знаходяться на межі ділянок. Не може бути ніяких спорів стосовно
землі під будівлею, яка перейшла від минулого власника. Акт про відвід землі в
натурі суду надати не має можливості, оскільки такий у них відсутній. Просить
її позов задовольнити, а зустрічний позов ОСОБА_3 залишити без задоволення.

ОСОБА_3
та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, а вимоги заявлені
в зустрічному позові підтримали в повному обсязі. Вважають, що позовні вимоги
ОСОБА_1 безпідставні. Законність розташування кухні і право користування землею
підтверджується Актом виділу земельної ділянки в натурі площею 600 кв м;
нотаріально посвідченим договором про безстрокове використання земельної
ділянки від 25 квітня 1960р.; Актом міської приємної комісії, затвердженого
рішенням виконкому Дружківської міської ради №380-2 від 07.07.1982р.; рішенням
суду м. Дружківки від 25.03.1983року по справі №2-29 про розірвання шлюбу між
ОСОБА_3 та ОСОБА_5, згідно якому за ОСОБА_3 була залишена земельна ділянка
232,4кв.м., двір -425кв м залишений в загальному користуванні, висновком
експерта №451/06 від 20 грудня 2006року, згідно якому фактичне розташування
межі між земельними ділянками 183 та 187 не відповідають границям, вказаним у
первинній (кадастровій) документації і повинна проходити на відстанні 0,73м від
стіни літньї кухні-сарая, розташованій на ділянки 187 у бік ділянки 183. Гараж
з розмірами 4,1х6,1, який належить ОСОБА_1, частково 4,5кв м (6.10,73)
розташований на земельній ділянки 187. Позивач ОСОБА_1 не надала суду доказів
незаконності розташування кухні ОСОБА_3 на тому місці, де вона зараз
знаходиться.  Гараж, на ділянці ОСОБА_1 є
самовільно збудованим, оскільки дозволу на будівлю нового гаражу ОСОБА_1 не
отримано; гараж перешкоджає ОСОБА_3 обслуговувати її кухню, що спричиняє шкоду
стінам кухні;  при передачі у власність
ОСОБА_1 земельної ділянки порушена ст.81Земельного Кодексу України, а саме
міська рада дозволила ОСОБА_1 приватизувати земельну ділянку не по раніше
встановленим кордонам. ОСОБА_1 отримала у власність частку землі, яка раніше
була надана в користування ОСОБА_3 Межа ділянки АДРЕСА_2 виконана по фактичному
розташуванні огорожі і не відповідає генеральним планам, які є у сторін.
Первинні земельні документи ділянок АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 не використовувалися.
Погодження границь земельних ділянок із сусідами проведено з порушенням.
ОСОБА_3 не є сусідом усієї сторони Б-В за планом земельної ділянки АДРЕСА_2.
ОСОБА_1 не проводилося встановлення меж в натурі. Просять зустрічний позов
ОСОБА_3 задовольнити, а позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Представник
відповідача Дружківської міської ради Нейло в судовому засіданні позовні вимоги
ОСОБА_3 не визнав і пояснив, що приватизація земельної ділянки здійснювалася по
фактичним розмірам ділянки на момент її приватизації. Фактичне користування відповідає
межам в Акті на право власності на землю. Що стосується гаражу, то на місці
раніше збудованого гаражу, вже стоїть новий гараж з іншими розмірами. Тому цей
гараж є незаконним. Просить в позові ОСОБА_3 відмовити.

Третя
особа ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона є спадкоємцем за законом
після смерті ОСОБА_5. Раніше за кухнею - сараєм, частка якої їй належить на
підставі спадщини, була земля. Коли батьки купили мотоцикл, то збудували гараж
в притул до цієї кухні. Вважає, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає,
оскільки гараж розташований не законно, і під час будування гаражу, кріплення
його стін відбулося за рахунок стін кухні.
Зустрічний позов підлягає задоволенню       оскільки
гараж займає частку землі, якою раніше користувалися її батьки, її згоду
на приватизацію земельної ділянки за АДРЕСА_1 по вул. Депутатська, як
спадкоємця, ніхто не питав.

Суд,
дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволенню не підлягають в повному обсязі з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.125 Земельного кодексу
України право власності та право постійного користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його
державної реєстрації.  Приступати до
використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості),
одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації
забороняється.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_2 на підставі договору
дарування від 28.11.1997року  (а.с.16),
розташованого на землі, належній Дружківській міській Раді.

Згідно
рішення Дружківської міської ради № 4/8-40 від 16.04.2003р. ОСОБА_1 передано
безоплатно у приватну власність раніше виділену земельну ділянку з кадастровим
номером :006:0204 для будівництва та обслуговування житлового
будинку, господарських будівель та споруд загальною площею 0,1000га за адресою
АДРЕСА_2.

Згідно
Державному Акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №002592 від 12
травня 2003року (а.с.27) ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1000га
у межах згідно з планом, розташованій АДРЕСА_2.

В
судовому засіданні досліджувалася технічна документація  по приватизації земельної ділянки за адресою
вул. Депутатська,183, в якій відсутній Акт про встановлення меж земельної
ділянки у натурі (на місцевості).

Як
пояснила в судовому засіданні представник Дружківського відділу земельних
ресурсів Марчук Т.В., підставою для передачі земельної ділянки у власність
ОСОБА_1 були її заява до міської ради про передачу їй земельної ділянки у
власність, договір дарування від 28.11.1997р., рішення №4/8 -40 від
16.04.2003р., документи БТІ, погодження меж ділянки з усіма суміжними сусідами
згідно на той час існуючим парканом. Від ОСОБА_3, ОСОБА_9 до прийняття
рішення  ніяких заяв про відклик своїх
підписів не надходило. ОСОБА_3 не зазначала, що вона не єдиний користувач
земельної ділянки АДРЕСА_1.   Межі
земельної ділянки ОСОБА_1 після її приватизації у натурі (на місцевості) не
встановлювалися і відповідно Акт відводу землі в натурі не складався, оскільки
не було ніяких заперечень з боку сусідів. Межі земельної ділянки, встановлені у
державному акті співпадають з фактичними розмірами земельної ділянки, окрім
ділянки від точки «В» до точки «Б» вказаних у Державному акті №3285.
Відмінність фактичних розмірів від вказаних у Державному Акті на право
приватної власності не значна, і може бути обґрунтована тим, що виміри виконувалися
різними мірними стрічками.

В
судовому засіданні оглядалась інвентарна справа по будівлі АДРЕСА_1. Матеріали
даної справи не містять Актів відводу меж в натурі (на місцевості), які б
надавали право приступати до використання цієї земельної ділянки.

Аналізуючи
викладені обставини, суд приходить до висновку, що позивачу ОСОБА_1 міською
радою не надавався документ, який дає їй право приступати до використання
земельної ділянки і межі земельної ділянки після приватизації у натурі (на
місцевості) не встановлювалися, у зв'язку з чим суд вважає, неможливо
вияснити  чи співпадають межі земельної
ділянки, встановлені у державному акті і акті про встановлення меж в натурі з
фактичними межами земельної ділянки і зробити висновки про дотримання сторонами
по справі прав землекористування.

Згідно
рішення №90 виконкому Дроужківської міської ради від 19.04.1960року (а.с.10)
ОСОБА_5  надано право індивідуальної
будівлі на земельній ділянки по вулиці Депутатській 177а (на даний час
АДРЕСА_2)  площею 600 кв м із садиби
батька .

Згідно
Акту відводу від 23 квітня 1960року, складеного представником технічного бюро
Гончаровим І.Г., проведено в натурі відвід земельної ділянки загальною площею
600,0 кв м розташований АДРЕСА_3. в користування ОСОБА_5 Зазначена ділянка,
разом із закріпленими на ній геотехнічними знаками передана при відводі ОСОБА_5
Однак план виділеної земельної ділянки до Акту, із якого б вбачалося
розташування і розміри виділеної ділянки,
відповідачем суду не наданий і такий план відсутній в інвентарній справі
по будівлі АДРЕСА_1.

В
матеріалах інвентарної справи по будинку АДРЕСА_1 присутній ескіз земельної
ділянки розміром 14,00х44,00х12,00х44 виконаний олівцем, ніким не підписаний і
не засвідчений, у зв'язку з чим суд не може вважати даний документ, який
підтверджує розміри і розташування виділеної ОСОБА_5 згідно Акту від
23.04.1960р земельної ділянки.

Згідно
генеральному плану на зазначену будівлю від 31.10.1966р. норма земельної
ділянки складає 600,0кв м  із
розмірами   23,10х26х23,10х26.

Згідно
генеральному плану від 13.06.1983р (а.с.11)
норма ділянки складає 600,0кв м, однак в користуванні володільців
будівлі АДРЕСА_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є надлишок землі 388,8кв м .

Згідно
Акту приймання індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконкому
м. Дружківка № 380-2 від 07.07.1982року, домоволодіння АДРЕСА_1 було прийнято і
надано рекомендацію земельну ділянку зменшити до норми 600 кв м.

Згідно рішення Дружківського суду від
25.03.1983р. ОСОБА_3 є власником 1/ 2 частки усіх будівель, розташованих на
земельній ділянці АДРЕСА_1, в тому числі і літньої кухні-сараю. В користуванні
ОСОБА_3 залишена земельна ділянка площею 282,4кв м. двір площею 425кв м
залишений в загальному користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Аналізуючи
зазначені документи суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 використовується
земельна ділянка більших розмірів ніж було виділено відповідно до рішення
виконкому, і документів, які б підтверджували дійсний розмір ділянки і її
розташування в натурі, відповідно до Акту від 23.04.1960р останньою  не надано, такий документ відсутній в
інвентарній справі на будівлю АДРЕСА_1., і зробити висновок про дотримання  прав землекористування з боку ОСОБА_3 є неможливим.

Доводи ОСОБА_3 та її представника
ОСОБА_6, що законність розташування кухні і право користування землею
підтверджується нотаріально посвідченим договором про безстрокове використання
земельної ділянки від 25 квітня 1960р.; Актом міської приємної комісії,
затвердженого рішенням виконкому Дружківської міської ради №380-2 від
07.07.1982р.; рішенням суду м. Дружківки від 25.03.1983року по справі №2-29 про
розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, висновком експерта №451/06 від 20
грудня 2006року, згідно якому фактичне розташування межі між земельними
ділянками 183 та 187 не відповідають границям, вказаним у первинній
(кадастровій) документації і повинна проходити на відстані 0,73м від стіни
літньої кухні - сараю, розташованій на ділянки 187 у бік ділянки 183, суд
вважає не мають правового значення.

Суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 не ґрунтуються на їх правах і є передчасними. Згідно з вимогами ст. 12
Земельного кодексу надання земельних ділянок належить до компетенції міської
ради і позивачі не позбавлені  можливості
звернутися до міської ради, одержати
документ із визначенням розмірів та меж земельних ділянок в натурі (на
місцевості). Тому в позові ОСОБА_1 та зустрічному позові ОСОБА_3 необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст.10, 11, 57, 60, 61,
81, 88, 209, 212 - 215, 223  ЦПК України,
на підставі ст.125 Земельного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про
визнання будівлі ОСОБА_3 АДРЕСА_1, яка прилягає до її гаражу незаконною і щодо
зобов'язання ОСОБА_3 перенести на один метр від
межі цю будівлю.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, Дружківської міської ради про визнання права володіння та користування
частиною земельної ділянки та визнання частково недійсним державного акту на
земельну ділянку.

Рішення  набирає законної сили через десять днів з
дня його  проголошення, якщо заяву про
апеляційне оскарження
не було подано, або через двадцять днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана у цей строк, або  після розгляду справи апеляційним судом, якщо
його  не скасовано.

Рішення
може бути оскаржено в Апеляційний суд Донецької області через Дружківський
міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, якщо заяву про апеля
ійне оскарження не було подано, або протягом двадцяти  днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя: