Справа №7-138/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ            УКРАЇНИ

13
лютого   2007 року                                                                          м.
Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого                                                                 судді
ПодзігунГ.В.

при секретарі                                                                          Вельдяєвій
К.М.

за участю позивача                                                                ОСОБА_1

представника відповідача                                                     Шиян
Т.О.

третьої особи                                                                          ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Центрального району Виконкому Миколаївської
міської ради про визнання права власності на самовільно збудовані будівлі, -

ВСТАНОВИВ: Позивачка звернулася до
суду з вищевказаним позовом, в якому просить
визнати за нею право право власності на самовільно побудовані гараж
літ.Б, розміром 5,90x3,45
та сарай літ.Ж, розміром 3,10x4,46,
які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому
засіданні позивачка вимоги позову змінила та уточнила розмір сараю, вказавши,
що фактично зовнішня стіна сараю дорівнює 1,82
м, а ні 3,10м, як вказано у технічному паспорті. При цьому вказала, що у
зв'язку із продажем автомобілю приміщення літ.Б у якості гаражу вона не
використовує та просила вважати це приміщення сараєм.

Представник відповідача вимоги позову визнала та просила
про задоволення позову. Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до суду не
з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, заперечень
проти позову не надали.

Третя особа
ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та в інтересах ОСОБА_6, змінені позовні
вимоги визнала та просила суд визнати за позивачкою право власності на сараї
літ.Б та літ.Ж, які розташовані за вищевказаною адресою.

Ухвалою суду
справа розглянута у відсутності третіх осіб , оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини
сторін.

Вивчивши доводи
позову, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом
встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із
матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1
належала на праві власності ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

25.04.2001 року вищевказану квартиру придбав чоловік позивачці - ОСОБА_9 та
згідно договору дарування, 27.10.2005
року подарував її позивачці.

Як пояснила
позивачка, при купівлі вищевказаної квартири у 2001 році її сім'єю були фактично придбані сарай літ.Б,
розміром 5,90x3,45 та сарій
літ.Ж, розміром 1,82x3,10,
які самочинно збудовані власниками квартири ОСОБА_7 та ОСОБА_8 без
відповідного дозволу й належно затвердженого проекту. Протягом 7 років позивачка
користується вказаними будівлями. При зверненні до КП ММБТІ для реєстрації
права власності на вказані збудови, ОСОБА_1 у оформленні права власності було
відмовлено та рекомендовано звернутися до суду.

Факт збудови
сараїв ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнали мешканці сусідських квартир, які долучені до
участі у справі у якості третіх осіб, оскільки своїх прав на самозбудові не
пред'явили.

Згідно висновку №4254 судової
будівельно-технічної експертизи від 31.10.2006
року, будівництво сараю літ.Ж проведено без порушення будівельних норм та
правил. Мають місце порушення будівельних вимог при будівлі гаражу літ.Б , оскільки   відстань від гаражу до

2

жилого
будинку повинна
складати 10 м, а фактично гараж
збудований на відстані 3,9
м від будинку.

Як пояснив експерт Колодий І.В., у разі експлуатації збудови літ.Б у якості сараю, порушення
будівельних вимог не будуть мати місце, оскільки будівельні норми та правила не
заперечують розташування сараїв поблизу жилих будинків.

Як пояснила
позивачка, на момент розгляду справи у зв'язку із продажем автомобілю
приміщення літ.Б вона використовує як сарай, проти чого третя особа ОСОБА_2 не
заперечувала.

Таким чином, суд
дійшов висновку, що права інших осіб вищевказані будівлі не порушають. Крім
того, суд приймає до уваги думку представника власника земельної ділянки - Адміністрації
Центрального району Виконкому Миколаївської міської ради, який проти визнання
права власності за позивачкою на сараї не заперечувала.

Із врахуванням
вищевикладеного, на підставі ст. 12
Закону України „Про власність", ст.376 ЦК України, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки
обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 88
ЦПК України судові витрати  сплачені
при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 14,
209,212-215 ЦПК У країни, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
Адміністрації Центрального району Виконкому Миколаївської міської ради про
визнання права власності на самовільно збудовані будівлі -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1
право власності на сарай літ.Ж, розміром 5,90x3,45
та сарай літ.Б, розміром 1,82x4,46,
які розташовані по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до
апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги
протягом двадцяти днів після подачі заяви з надісланням особою, яка її подає,
копії апеляції до апеляційної інстанції.

СУДДЯ           Подзігун Г.В.