Головуючий 1 інстанції Кононихіна Н.Ю.
Справа № 22ц-2306- 2007р.      Доповідач
РІШЕННЯ Іменем України

20 лютого 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді Курило В.П. судців Саніковой О.С., Шамрило Л.Г. при секретарі     Степаненко В.Б.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Червоногвардійському районі м. Макіївки Донецької області на рішення
Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 25 грудня
2006 року по справі за позовом ОСОБА_1до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Червоногвардійському районі м. Макіївки Донецької області
про відшкодування моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до відділення
виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань в Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області, посилаючись на те, що він працював на підземних
роботах на шахті ІНФОРМАЦІЯ_1 з важкими умовами праці в умовах тяжкої фізичної
праці, фізичного перевантаження, несприятливого мікроклімату. Його загальний
трудовий стаж складає 29 років, у шкідливих умовах 26 років. Внаслідок чого він
отримав професійне захворювання хронічна вертеброгенна попереко-кресцова
радикулопатія.

Внаслідок вказаного професійного захворювання висновком МСЕК від 02 квітня
2003р. йому було вперше встановлено втрату професійної працездатності 60%
безстроково і третю групу інвалідності.

Позивач вважає, що йому заподіяна також моральна шкода, яка полягає в
фізичному болі, переживаннях у зв'язку з пошкодженням здоров'я, а також в тому,
що в нього порушені нормальні життєві зв'язки, він не має можливості
спілкуватися з людьми, погіршилась його здатність до активної фізичної праці.
Він відчуває фізичний біль і страждання, роздратовується, вимушений проходити
курси лікування, не може виконувати роботу по господарству, утримувати свою
сім'ю, що у значній мірі порушує звичний уклад його життя. Все це спричиняє
йому моральні страждання і в рахунок відшкодування моральної шкоди просив
стягнути з відповідача 40 000 грн.

Рішенням
Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 25 грудня
2006 року позов задоволений частково і на користь ОСОБА_1 з відповідача
стягнено в рахунок відшкодування моральної шкоди 25 000 грн.

В апеляційній
скарзі відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в
Червоногвардійському районі м. Макіївки Донецької області просить рішення
скасувати і постановити нове рішення, яким в позові відмовити. В обгрунтування
апеляційної скарги відповідач посилається на те, що довідка МСЕК про процент
стійкої втрати професійної працездатності є підставою для відшкодування
матеріальної, а не моральної шкоди. Відповідачем нараховані і сплачуються
позивачу всі передбачені законодавством соціальні виплати в повному обсязі. Сам
факт наявності моральної шкоди позивачем в суді не доведений тому що
встановлення факту моральної шкоди відноситься до компетенції МСЕК. Крім того,
Законом України „Про Державний бюджет України на 2006 рік" зупинена дія
статей Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності", які передбачають виплату моральної
шкоди, тому правових підстав для стягнення сум не існує.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін, перевіривши
матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, оскільки висновки суду
не відповідають встановленим обставинам справи, що відповідно до вимог ст. 309
ЦПК України є підставою для зміни рішення суду в апеляційному порядку.

Задовольняючи
позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що у зв"язку
з пошкодженням здоров"я на виробництві позивачеві заподіяно моральну
шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем.

Вказаний висновок суду є правильним, таким, що
грунтується на законі.

Відповідно до
змісту ст. ст. 1, 21, 28, 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності", на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України покладено обов'язок відшкодувати застрахованим особам моральну шкоду у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, заподіяну умовами виробництва, при цьому сума
страхової виплати не може перевищувати двохсот розмірів мінімальної заробітної
плати, встановленої на день виплати.

Як вбачається з
акту розслідування професійного захворювання № НОМЕР_1 ОСОБА_1 встановлено
діагноз хронічна вертеброгенна попереко-кресцова радикулопатія. Висновком МСЕК
від 02 квітня 2003р. йому було вперше встановлено втрату професійної
працездатності 60% безстроково і третю групу інвалідності.

За таких
обставин суд дійшов правильного висновку про наявність у позивача права
вимагати відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю за нормами Закону України
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

При цьому не можуть бути прийняті до уваги посилання відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Червоногвардійському районі м. Макіївки
Донецької області на Закон України „Про Державний бюджет України на 2006
рік", яким зупинена дія норм Закону України „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", які
передбачають відшкодування моральної шкоди застрахованим особам чи  членам
їх  сімей,  оскільки
таке  зупинення  не
позбавляє  постраждалих  права
на

відшкодування
моральної шкоди, у зв'язку з тим, що втрата професійної працездатності
позивачеві встановлена в 2003 році, тобто до того як дія даної норми закону
була зупинена.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд правильно врахував
стан здоров'я позивача, а саме, що він на 60 % втратив професійну
працездатність за професійним захворюванням, та визначив розмір моральної шкоди
в сумі 25 000 грн.

Вирішуючи питання про розмір страховогб відшкодування
моральної шкоди, суд враховує ступень втрати позивачем професійної
працездатності - 60%, відсутність більш тяжких наслідків, його стан здоров'я,
дії відповідача, направлені на поновлення здоров'я позивача і добровільне
відшкодування шкоди, завданої пошкодженням здоров'я, вік потерпілого, виходячи
з принципу розумності і зваженості, тих наслідків, які мають місце у зв'язку з
ушкодженням здоров'я позивача, апеляційний суд вважає, що розмір відшкодування
моральної шкоди має бути встановленим у 18 000 грн. У зв'язку з чим рішення
суду підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 1 п. 3, 309 ч. 1 п.3, 314
ч.2, 316 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Червоногвардійському районі м. Макіївки Донецької області
задовольнити частково.

Рішення Червоногвардійського районного суду м. Макіївки
Донецької області від 25 грудня 2006 року змінити. Стягнути з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Червоногвардійському районі м.
Макіївки Донецької області на користь ОСОБА_1в рахунок відшкодування моральної
шкоди 18 000 гривень.

В іншій частині рішення залишити без зміни. Рішення суду апеляційної
інстанції набирає законної сили негайно, але воно може бути оскаржене
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
рішенням суду апеляційної інстанції законної сили.