Справа №4/2-2695/07
РІШЕННЯ

Іменем України

05 лютого 2007 року   Вишгородський районний суд Київської області
в складі:

головуючого
судді -                             Заріцькою
С.М.

при секретарі         -                 Смілянець І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Вишгороді справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у грудні
2007 року
звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором
позики.

Свої вимоги
позивач обґрунтовував тим, що 29
червня 2006 року між
ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_2. позичив
гроші у сумі 6000 грн.
терміном ЗО днів та зобов'язався повернути до 29 липня 2006
року.

По закінченню
обумовленого договором позики терміну ОСОБА_2. грошей не повернув. На
неодноразові звернення до відповідача з приводу повернення боргу той не
реагував і ухилявся від зустрічей.

Відповідно до п.
З договору позики відповідач зобов'язався сплатити неустойку у випадку
прострочення повернення боргу у вигляді штрафу в розмірі 10 % від суми боргу
за кожен день прострочки.

Оскільки
відповідач прострочив сплату боргу терміном з ЗО липня 2006 року по 05 грудня 2006 року, що складає
129 днів,
стягненню з нього, як вважає позивач підлягає штраф за прострочення сплати
боргу в розмірі 77400 грн.

Посилаючись на
викладене, на підставі ст.ст. 526,549,610,611,612,643,1049
ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 83400 грн.
заборгованості за договором позики.

В судовому засіданні позивач підтримав позов.

Відповідач в
судове засідання повторно не з'явився. Про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

На підставі ст. 169 ЦПК України, суд
вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Вислухавши
пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до
висновку про задоволення позову.

Встановлено, що
між позивачем ОСОБА_1. та відповідачем ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1. було укладено
договір позики грошей у сумі 6000
грн.

Зазначені
обставини стверджуються, договором позики НОМЕР_1,
згідного якого позикодавець позичив позичальнику гроші в сумі 6000 грн. терміном на
ЗО днів, а той зобов'язався повернути суму боргу в обумовлений термін, у
випадку неповернення грошей у встановлений термін позичальник зобов'язався
виплачувати позикодавцю штраф у сумі 10%
від суми позики за кожний день прострочення.

Обставини
одержання грошей відповідачем підтверджуються розпискою ОСОБА_2. про отримання
грошей.

Як убачається із
пояснень позивача та матеріалів справи, ОСОБА_2. станом на 05.12.2006р. суми
боргу, а також неустойки за прострочення повернення позики не сплатив.

2

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно
до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України
визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із
положеннями ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, або інше майно, які боржник повинен
передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного
зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином,
підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача суми позики та неустойки у розмірі 77400 грн.,
правильність нарахування якої не викликає у суду сумніву обґрунтовані і
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.
ст. 526, 1046,1049 1050
ЦК України, на підставі ст. ст. 60,
212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов -
задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1-
6000 грн. в рахунок повернення боргу за договором позики та 77400 грн. пені за
несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, всього до стягнення - 83400 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 834 грн. судового
збору.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: