АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2007 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі: Головуючого   Федорової А.С, Суддів: Процик М.В.,                                Миза Л.М.,

Кварталової А.М.,                                 Вадовської
Л.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до Приватного підприємства „Цареводарівка" про розірвання договору
оренди та про стягнення заборгованості по орендній платі, за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 02 вересня 2004
року, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2004
року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства (далі
ПП) „Цареводарівка", просила про розірвання договору оренди земельної
ділянки № НОМЕР_1 та
просила про стягнення заборгованості по орендній платі. В обґрунтування
позовних вимог позивачка зазначала, що вона є власником земельної ділянки,
відповідач неналежно виконує умови договору оренди її земельної ділянки,
оскільки орендна плата за 2003 рік в строк до 01 грудня 2003 року відповідачем
не виплачена, в зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 2000,28 грн.;
відповідач восени її земельну ділянку після збору врожаю залишив необробленою.

Представник відповідача позов визнав, зазначивши, що
дійсно не виконав умови договору, але в зв'язку з форс - мажорними
обставинами, і для повного розрахунку з позивачкою просив перенести дату
розірвання договору на 01
жовтня 2004 року.

Рішенням місцевого Приазовського районного суду
Запорізької області від 09
квітня 2004 року
позов ОСОБА_1 задоволено. Договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 розірвано,
стягнуто з ПП „Цареводарівка" на користь ОСОБА_1 заборгованість по
орендній платі за 2003 рік в сумі 1275 грн.64 коп., державне мито в сумі 51
грн., а всього стягнуто 1326,64 грн.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 02
вересня 2004 року апеляційну скаргу ПП „Цареводарівка" задоволено, рішення
суду першої інстанції скасовано та постановлено нове рішення, яким у позові
ОСОБА_1 відмовлено.

В касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального і процесуального права, просить скасувати
рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.32
Закону України „Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін
договір  оренди землі  може
бути  достроково  припинений за рішенням  суду
в  разі

Головуючий у першій інстанції Мусієнко Н.Н.

Доповідач Процик М.В.

Справа №
ЗЗц-94/07

Категорія ЦП:
33

2

невиконання сторонами обов'язків, передбачених
ст.ст.24,25   цього закону та умовами
договору. Стаття 15 цього ж
Закону передбачає, що істотними умовами договору оренди землі є умови стягнення
орендної плати.

Судом встановлено, що позивачка є власником земельної
ділянки, площею 26,32 га.
(а.с.6) 13 листопада
2002 року
вона свою земельну ділянку по акту приймання-передачі передала в оренду ПП
„Цареводарівка". (а.с. 13)
Однак договір оренди зазначеної земельної ділянки під № НОМЕР_1, про який у
книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за № НОМЕР_2 (а.с.8-10) За
умовами договору, укладеного строком на 4
роки 11 місяців,
(п.п.3.1.,3.2.) орендна плата розрахована на один рік у розмірі 1,033% за загальну
площу земельної ділянки, орендар зобов'язався сплачувати орендну плату щорічно,
але не пізніше 01 грудня
поточного року; орендодавець має право вимагати своєчасного внесення орендної
плати, а орендодавець зобов'язаний своєчасно вносити орендну плату
(п.п.4.1.,4.4.); Сторони звільняються від відповідальності за часткове або
повне невиконання обов'язків по договору, якщо це невиконання відбулося за
обставин, які виникли після укладання договору внаслідок невідворотних дій
надзвичайного характеру, які сторона не могла ні передбачити ні попередити
прийнятими заходами, які привели до неможливості виконання цього договору, (п.8)
За невиконання або за неналежне виконання зобов'язань сторони несуть
відповідальність на умовах і в порядку, передбачених чинним законодавством та
договором.

Відповідач порушив істотну умову договору і в визначений
договором строк оренду плату в повному обсязі позивачці не сплатив, наявність
заборгованості на момент винесення рішення суду першої інстанції в сумі 1275 грн. 64 коп. сторонами
не оспорювалась.

Представник відповідача в судовому засіданні позов
визнавав, погодився на розірвання договору, але пославшись на погані погодні
умови, на загибель врожаю, просив перенести дату розірвання договору на 01 жовтня 2004 року для повного
розрахунку з відповідачкою.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов
до обґрунтованого висновку про те, що відповідач не повністю виконав свої
зобов'язання по договору, порушивши істотні умови договору, в визначений
договором строк оренду плату не сплатив, та після збору врожаю восени 2003 року ніяких
сільськогосподарських робіт на земельній ділянці не здійснював, усунувшись від
подальшого виконання умов договору, а відтак на підставі ст.ст.24,32 Закону
України „Про оренду землі" правильно договір оренди розірвав.

Безпідставно скасувавши законне й обґрунтоване рішення
суду першої інстанції, апеляційний суд допустив помилку в застосуванні
вищезазначених норм матеріального права та порушив норми процесуального права,
передбачені діючими на той час ст.ст.62,202
ЦПК України 1963 року в
частині вимог оцінювати докази по своєму внутрішньому переконанню, заснованому
на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; постановити рішення, яке
має бути законним і обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції неправильно взяв до уваги акт
від 15.04.2004 року та
висновок торгово-промислової палати України від 01.03.2004 року про несприятливі погодні умови (форс-мажорні
обставини), що спричинили загибель сільськогосподарських культур на площах ПП
„Цареводарівка" станом на 15.04.2003
року, оскільки вони стосуються обставин, які мали місце до укладення
договору оренди землі між сторонами (договір № НОМЕР_2).

Суд апеляційної інстанції також не звернув увагу на
визнання позову представником відповідача, у тому числі визнання того, що ніякі
сільськогосподарські роботи не виконувались на спірній земельній ділянці з
осені 2003 року і
до накладення судом 30.03.2004
року арешту на земельну ділянку, безпідставно послався на те, що спірна
земельна ділянка не оброблялася відповідачем лише навесні 2004 року, оскільки

таких
пояснень представник відповідача ні в суді першої ні в суді апеляційної
інстанції не давав, і об'єктивно це нічим не підтверджується, (а.с.65-67)

За таких обставин рішення апеляційного суду підлягає
скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції з підстав,
передбачених ст.339 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.336 ч.1п.3,339 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 02 вересня 2004 року скасувати
та залишити в силі рішення місцевого Приазовського районного суду Запорізької
області від 09 квітня 2004 року

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча

Судді