АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-506/2007 р.                                          Головуючий по 1
по   спорах,   що                                         Пироженко В.Д.
із    земельних                                        Доповідач в апеляційній інстанції
правовідносин                                                         Бородійчук В.Г.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06"
березня 2007
р. Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого             Кісіль М.О.

суддів                      Бородійчука В.Г., Трюхана Г.М.

при секретарі              Петренко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного
суду м. Черкаси від 15 січня
2007 р.
по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши сторони, колегія суддів, -

встановила:

Позивач звернувся з позовом в суд до ОСОБА_1 про
встановлення порядку користування земельною ділянкою.

В заяві зазначив, що він і відповідач являються
співвласниками жилого будинку АДРЕСА_1. Кожному із них належить по 1/2 частини жилого будинку. Жилий будинок із підсобними спорудами
розташований на земельній ділянці площею
609 кв.
м На даний час у сторін виник спір з приводу користування земельною ділянкою, а тому позивач просить суд встановити
порядок користування земельною ділянкою за вищезазначеною
адресою.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.01.2007
р. встановлено порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по третьому варіанту судової
будівельно-технічної експертизи, відповідно
до якої виділено ОСОБА_2
в якості 1/2
частини ,
частину земельної ділянки площею 270 кв. м (зв зменшенням на 34,5
кв. м) в окреме користування в
межах : 6.10, 28.40, 10.80, 4.28, 2.00,
10.00, 7.60, 1.0, межа по
користуванню в будинку 3.05, як
позначено на проекті в додатку № 5 червоним
кольором.

Виділено ОСОБА_1 частину земельної ділянки площею 339
кв. м (з збільшенням на 34,5
кв. м) в окреме користування в межах
15.40, 3.05, межа
по користуванню в житловому будинку,
1,00, 7.60, 10.00, 2.00, 4.28, 10.60, 28.40, як позначено в додатку №
5 синім кольором.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
Соснівського районного суду м.
Черкаси від 15.01.07 р.
та постановити нове рішення, яким встановити порядок користування земельною ділянкою, що вищевказана, виділивши
в користування ОСОБА_1 земельну
ділянку, розміром 371 кв.
м, а ОСОБА_2 - ділянку
розміром 238 кв.
м.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення
в межах доводів апеляційної скарги колегія судців
вважає, що апеляційна скарга підлягає до відхилення.

Судом встановлено, що сторонам по справі належить по 1/2
частині домоволодіння АДРЕСА_1. Дане домоволодіння розташоване на
земельній ділянці площею 609 кв. м.

Як вбачається з матеріалів справи станом на 1975
р. за попередніми власниками
домоволодіння було визначено ідеальні долі у домоволодінні, які становлять по 1/2
частині кожній із сторін. Проте,
ОСОБА_2 користується земельною ділянкою площею 238
кв. м, а ОСОБА_1 -
371 кв. м , що не відповідає ідеальним часткам
співвласників.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України
від 16 квітня
2004 р.
№ 7 «Про
практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» суд може не визнати угоду про порядок
користування земельною ділянкою, коли дійде до висновку, що угода явно ущемлює законні права когось із
співвласників, позбавляє його можливості належно
користуватися своєю частиною будинку.

Судом першої інстанції встановлено, що фактичне
користування земельною ділянкою ущемлює
права ОСОБА_2, так як розмір його земельної ділянки значно менший по розміру у відповідності до його ідеальної частки.

Крім цього, при такому землекористуванні ОСОБА_2 позбавлений
можливості належним чином обслуговувати свою частину
будинковолодіння.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове
рішення грунтується на наявних по справі доказах і
відповідає вимогам діючого законодавства.

Доводи апелянта не є суттєвими, були предметом
дослідження суду і не дають підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 307,
308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення
Соснівського районного суду від 15 січня 2007 року залишити без змін. Ухвала   може бути
оскаржена до Верховного Суду України в 2-місячний строк з моменту проголошення.