Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

30 травня 2007 року                                                                                м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

головуючого

Гуменюка В.І.,

суддів:

БалюкаМ.І.,

Данчука В.Г.,

Барсукової В.М.,

Косенка В.Й.-

розглянувши  в судовому засіданні справу за позовом  ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань у                    м.
Добропілля про відшкодування моральної шкоди
за касаційною скаргою  Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань у м. Добропілля на рішення Добропільського
міськрайонного суду  від  10 жовтня 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від  5 грудня 2006
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2006 року ОСОБА_1
звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що він працював у Відокремленому підрозділі “ІНФОРМАЦІЯ_1"
Державного підприємства „Добропілявугілля" і 15 березня 2006 року
під час виконання трудових обов'язків з ним
стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав   травму у вигляді забито-скальпованої
рани лівої голені та стопи, перелом лівої п'яточної кості, що підтверджено актом розслідування нещасного випадку. Висновком МСЕК від 1
серпня 2006 року йому вперше встановлена
стійка втрата професійної працездатності в розмірі 50% у зв'язку з отриманою
травмою і він визнаний інвалідом 3 групи. Просив стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 35000 грн.,  оскільки
у зв'язку з отриманою травмою він
став інвалідом, постійно  відчуває
моральні  та фізичні  страждання,
не  може виконувати тяжку    роботу, відчуває дискомфорт при ходьбі,
погіршився стан його здоров'я і він
часто вимушений звертатись до лікарні та купувати ліки. В добровільному порядку відповідач не бажає виплачувати моральну
шкоду.

Рішенням Добропільського
міськрайонного суду  від  10 жовтня 2006 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду Донецької області від                          5 грудня 2006 року,
позов задоволено частково, стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань у м. Добропілля на користь
ОСОБА_1 10 000
грн. на відшкодування моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань у м. Добропілля ставить питання про
скасування зазначених судових рішень, посилаючись на  невідповідність висновків суду  обставинам справи, неправильне застосування
судом норм матеріального права.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що
позивач, перебуваючи в трудових відносинах з Відокремленим
підрозділом “ІНФОРМАЦІЯ_1" Державного підприємства „Добропілявугілля" одержав  15 березня
2006 року виробничу травму. Висновком МСЕК
від 01 серпня 2006 року позивачу встановлена втрата професійної працездатності
50% і він визнаний інвалідом 3-ої
групи.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди
на підставі статей 21, 28, 34 Закону № 1105-ХІУ від 23 вересня 1999 року,
суди виходили з факту спричинення йому моральної шкоди виробничою травмою та
обов'язку відповідача відшкодувати цю шкоду.

При
цьому суди виходили з того, що дія Закону України "Про Державний бюджет України на 2006
рік" на правовідносини сторін не поширюється.

Однак
такий висновок зроблено судами у зв'язку з неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Так, норми статей 1,
15, 21, 28, 34 Закону № 1105-ХІУ від 23 вересня 1999 року передбачають обов'язок Фонду відшкодувати моральну шкоду у разі настання страхового випадку.

Відповідно
до ст. 13 цього Закону страховим випадком є нещасний випадок
на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому
професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у
Законі, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального
забезпечення та/або/ соціальних послуг.

Страховий
випадок з позивачем настав 01 серпня 2006 року,
коли йому було встановлено втрату професійної працездатності у зв'язку
з нещасним випадком на виробництві і з цього часу в нього виникло право на відшкодування
моральної шкоди.

Однак
відповідно до ч. 27 ст. 77 розділу VI "Особливі
положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2006
рік" зупинено дію абзацу четвертого
статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей), підпункту "є" пункту 1
частини першої статті 21, частини третьої статті 28 та частини третьої
статті 34 Закону № 1105-ХІУ від 23 вересня 1999 року щодо права потерпілого на
відшкодування моральної шкоди.

За
таких обставин у суду першої інстанції не було передбачених законом підстав
для задоволення позовних вимог, а в апеляційного суду - для висновку про законність рішення
суду першої інстанції.

Ураховуючи,
що судами при вирішенні спору неправильно застосовані норми матеріального
права, судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про
відмову в позові.

Керуючись
статтями 336, 341 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верхового Суду України

вирішила:

Касаційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропілля Донецької області задовольнити.

Рішення
Добропільського міськрайонного суду Донецької області
від   10 жовтня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від        5 грудня 2006 року скасувати, ухвалити
нове рішення.

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві
та  професійних  захворювань
України   в м. Добропілля Донецької області про відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий

В.І. Гуменюк

Судді:

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко