Справа № 22-Ц-138 2007р.      Головуючий у 1-й інстанції - Чернобай O.I.
Категорія - 66                                          Суддя-доповідач - Хвостик С.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2007 року лютого 13 дня колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Сумської області в складі:

головуючого - Рибалки В.Г.,

суддів                     - Хвостика С.Г., Білецького О.М.,

з участю секретаря

судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області
від 25 вересня 2006р., якою прийнята часткова відмова від
скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в частині скасування
постанов державного виконавця ДВС у
Шосткинському районі про відкриття виконавчого провадження
від 4 квітня 2005 року і про відкладення провадження виконавчих дій від 27
квітня 2005 року і закриття провадження в
цій частині вимог та на ухвалу цього ж суду від 7 грудня 2006 року у
справі за скаргою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на рішення,
дії і бездіяльність державного виконавця ДВС у Шосткинському районі,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2005 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись до
суду із скаргою на рішення, дії і бездіяльність
державного виконавця ДВС у Шосткинському районі Сумської області. Свої вимоги вони
обґрунтовували тим, що 4 квітня 2005 року
державний виконавець з порушенням
вимог Закону України "Про виконавче провадження" виніс постанову, якою відкрив виконавче провадження по
примусовому виконанню рішення
Шосткинського міськрайонного суду по стягненню з них заборгованості за
послуги з теплопостачання.

Оскільки така
постанова була направлена на виконання з порушенням
строків, тому виконати її в добровільному порядку вони були не в змозі. В зв"язку з цим, 27 квітня 2005 року державний виконавець виніс постанову про відкладення провадження виконавчих
дій, хоча вона є передчасною, так як державний виконавець не виконав ряд
необхідних дій, спрямованих на з"ясування
обставин щодо проведення примусових виконавчих дій відносно них.

В зв"язку
із зазначеним, заявники просили скасувати вказані постанови державного виконавця, дії державного виконавця просили визнати
незаконними.

Крім того, враховуючи, що державний виконавець не роз"яснив їм, як боржникам, їх права та обов"язки, не надав номери
рахунків стягувача для добровільної сплати боргу, не
звернувся до суду з поданням про відкладення виконавчих дій та за
роз'ясненням своїх дій, тому вони просили визнати таку бездіяльність
державного виконавця незаконною.

В подальшому, заявники відмовились від своїх вимог в частині визнання незаконними рішень державного виконавця, а саме
його постанов від 4 квітня 2005 року та від 27 квітня 2005 року і така відмова була прийнята Шосткинським міськрайонним судом, з приводу чого
суд постановив ухвалу від 25 вересня 2006 року, якою закрив провадження в цій
частині їх вимог.

Також ухвалою цього ж суду від 7 грудня 2006 року в задоволенні вимог скарги
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 просять ухвалу суду від 25 вересня 2006 року скасувати, оскільки в тому судовому засіданні
були присутні не всі учасники процесу.

Також вони просять скасувати і ухвалу суду від 7 грудня 2006 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилися, надіслали апеляційному суду клопотання і просять
відкласти розгляд справи у зв"язку з участю
ОСОБА_1 у розляді касаційної скарги Вищим господарським судом України
того ж дня.

Колегія суддів вважає за можливе відповідно до ч.І ст.305 ЦПК України не відкладати, а розглянути справу у відсутність
не з"явившихся апелянтів, оскільки вони належним
чином повідомлені про розгляд справи та не довели поважності причин
своєї неявки в судове засідання апеляційної
інстанції, а ті причини, на які вони посилаються, колегія суддів не знаходить поважними для того, щоб
відкласти розгляд справи.

Представник суб"єкта оскарження у письмовому зверненні просив розглянути
справу без участі їх представника.

Вислухавши доповідача, перевіривши судове рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів не знаходить підстав
для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вірно
встановлено судом першої інстанції, рішенням Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області від 11 листопада 2004 року, яке набрало чинності, з
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь Шосткинської філії ТОВ "Суми ТЕКО" була
стягнута заборгованість за надані послуги з
теплопостачання в сумі 420 грн. 59 коп., а також
судові витрати.

Для примусового виконання рішення стягувач з відповідною заявою звернувся до Шосткинського міськрайонного управління
юстиції, надавши виконавчі документи, і така заява
була зареєстрована 14 березня 2005 року (а.с.7).

4 квітня 2005 року заява Шосткинської філії ТОВ
"Суми ТЕКО" разом з виконавчими документами на виконання була
передана державному виконавцю Гой О.М., як
вбачається з "Журналу обліку виконавчих
документів, переданих державному виконавцю" (а.с.104-105) і того ж
дня державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.З), яка відповідає вимогам Закону "Про
виконавче провадження".

Оскільки копія
цієї постанови виконавчою службою була відправлена
боржникам із запізненням, тому, встановивши обставини цього, державний виконавець Гой О.М. 27 квітня
2005 року виніс іншу постанову про
відкладення провадження виконавчих дій, яка також відповідає вимогам Закону "Про виконавче
провадження" і в якій термін для
добровільного виконання рішення суду продовжено до 12 травня 2005 року.

Пропозиція державного виконавця про добровільне виконання рішення
суду боржниками залишилась без виконання.

Доводи апеляційної скарги про те, що дії державного виконавця Гой О.М., які виразились в тому, що він прийняв до виконання
заяву, яка підписана не стягувачем, що винесена
ним постанова від 4.04.2005р. була направлена   боржникам
не   своєчасно,   що
позбавило   їх   можливості добровільно виконати рішення суду, що така постанова не затверджена
начальником відділу ДВС, про попередження боржників у супровідному листі від 12 квітня 2005 року про сплату штрафу у випадку їх неявки до виконавчої служби за викликом, що заява стягувача не
могла надійти до державного виконавця 4.04.2005р., - є незаконними, були предметом розгляду суду першої інстанції і обгрунтовано спростовані з наведенням переконливих
мотивів.

Зокрема, як пояснив в суді першої інстанції представник суб"єкта оскарження, постанова про відкриття виконавчого
провадження була винесена державним виконавцем
4.04.2005р., тобто в той день, коли заява разом з виконавчими документами надійшла до нього на виконання.

Щодо сумнівів у дійсності заяви на стягнення, то ніхто з учасників процесу не заперечував, що така заява надійшла саме від
Шосткинської філії ТОВ "Суми ТЕКО".

Хоча заявники і
вказують про позбавлення їх можливості добровільно погасити борг до 11 квітня 2005 року, але і на
час постановления
ухвали місцевим судом за результатами розгляду їх
скарги вони рішення суду не виконали.

Що стосується повідомлення у супроводному листі від 12.04.2005р. про сплату штрафу у випадку неявки до виконавчої служби у
розмірі від 170 грн. до 510 грн., то саме до такої відповідальності має право притягти винних осіб начальник відповідного органу ДВС відповідно до ст. 88 Закону
"Про виконавче провадження".

Інші доводи апеляційної скарги щодо визнання незаконними дій державного
виконавця є також безпідставними.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд належним чином не дослідив бездіяльність державного виконавця Гой О.М. і не
дав цьому факту належної оцінки також ретельно
досліджувались місцевим судом і, відмовивши в задоволенні такої
вимоги, суд прийняв обгрунтоване рішення.

Зокрема, за встановленими обставинами по справі у державного виконавця не було підстав звертатись до суду за
роз'ясненням щодо того чи є стягувач банкрутом, оскільки
це товариство з державної реєстрації не знято, тобто
воно не ліквідовано (а.с.26) і закінчення виконавчого провадження у
зв"язку з цим неможливе.

Також безпідставним є твердження про можливість роз"яснення рішення суду в зв"язку з тим, що саме рішення
оскаржено в касаційному порядку, а також про бездіяльність
державного виконавця, який не звернувся до суду із заявою про
відкладення виконавчих дій при наявності вищезазначеної
обставини, оскільки оскарження рішення до вищої судової інстанції, до того ж такого рішення, яке набрало законної сили, не є тією обставиною,
що утруднює виконання рішення.

Інші посилки щодо бездіяльності державного виконавця є також безпідставними
і обгрунтовано спростовані судом.

Таким чином, висновки суду про відмову у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1
і ОСОБА_2 належним чином мотивовані, пітверджуються.
дослідженими доказами, яким дано належну оцінку.

Доводи апелянтів
про протилежне є безпідставними, на їх підтвердження вони не надали
переконливих доказів.

Отже, ухвала
суду від 7 грудня 2006 року
постановлена з додержанням вимог закону,
тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу щодо цієї
ухвали - відхилити.

Що стосується ухвали суду від 25 вересня 2006 року, якою прийнята відмова від вимог скарги ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 в частині визнання незаконними постанов державного
виконавця від 4 квітня 2005р. про відкриття виконавчого провадження і від 27 квітня 2005р. про відкладення провадження виконавчих дій
і закрито провадження у справі щодо цієї

частини вимог, то вона також постановлена з додержанням вимог закону, на
підставі письмового звернення заявників про відмову від цієї частини вимог (ах. 15-16) і з роз'ясненням судом наслідків
відповідних процесуальних дій (а.с.95-96), про
що йдеться у ч.2 ст. 174 ЦПК України та у ч.З ст.206 ЦПК України. При цьому ОСОБА_1, як
представник ОСОБА_2, не був обмежений у
вчиненні такої дії, оскільки наділений відповідним повноваженням на підставі
довіреності (а.с.81).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що питання щодо відмови від частини вимог було розглянуто без участі учасників
процесу є надуманим і спростовується матеріалами справи.

Зокрема, з протоколу судового засідання від 25 вересня 2006 року вбачається, що. заявник ОСОБА_1 того дня брав участь у розгляді справи, як і представник оскаржуємо!' особи, також
(а.с.95-96).

Хоча ОСОБА_2 не була присутньою в тому судовому засіданні, але відповідно
до ч.5 ст.76 ЦПК України вона вважається належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, а її інтереси представляв ОСОБА_1,
як її довіритель.

Таким чином, ухвалу суду від 25 вересня 2006р. також необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу щодо цієї ухвали - відхилити.

Керуючись ст.ст.
307 ч.2 п.1,
312 ч.І п.1,
314 ч.І п.4,
315 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити, а
ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської
області від 25 вересня 2006 року в даній справі та ухвалу цього ж суду від 7 грудня 2006 року в даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двох місяців з дня її проголошення до Верховного Суду
України.

Головуючий - Рибалка В.Г.

Судді    - Хвостик С.Г., Білецький О.М.