АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем України

"20"
лютого 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Тернопільської області в складі:

головуючого -
Міщія О.Я.

суддів - Храпак Н.М., Гірського Б.О.

при секретарі -
Мендрику Т.О.

з участю -
представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
відповідача

ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в М.Тернополі цивільну справу

за   апеляційною
скаргою   ОСОБА_1від   імені
якої

звернулася   її
представник  ОСОБА_2на  рішення

Тернопільського
міськрайонного суду від 10 січня 2007 року по цивільній

справі   за
позовом   ОСОБА_1до   ОСОБА_3про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди,

встановила:

в грудні 2006 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідач,
який є батьком її чоловіка, давав слідчим органам неправдиві показання щодо
місця знаходження чоловіка, які були підставою для відмови у порушенні
кримінальної справи відносно останнього за ухилення від сплати аліментів.
Вказаними діями відповідача їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в 3000
грн., оскільки вона перебувала у стані постійної невизначеності, що спричинило
нервові переживання, а також впливало на її стосунки з донькою та матір"ю.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 10 січня 2007 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до ОСОБА_3про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди відмовлено.

Справа № 22а -
260_______________________ Головуючий
у 1-й інстанції Юрдига О.С.____

Категорія 19
Доповідач Храпак H.M,

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка звернулася від імені
ОСОБА_1, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким її позов
задовільнити в повному об"ємі, посилаючись на те, що судом були неповно
з"ясовано обставини, що мають значення для справи, в зв"язку з чим
висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Згідно ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до п.5 Постанови Пленуму ВС України № 4 від
31.03.1995р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" при вирішенні спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд повинен з"ясувати наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між
шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Крім цього, чим підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи
фізичних страждань, яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в
якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі він оцінює пов"язані з
ними витрати та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, які мають
значення для вирішення даного спору.

Крім цього, згідно ст.30 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, що позивачкою не
наведено жодного доказу, якими саме діями відповідача заподіяно їй моральну
шкоду. Судом встановлено, що відповідач виконує свої зобов'язання по сплаті
аліментів на утримання внучки.

Доводи апелянта,
що відповідач, який є батьком її чоловіка, давав слідчим органам неправдиві
показання щодо місця знаходження чоловіка, які були підставою для відмови у
порушенні кримінальної справи відносно останнього за ухилення від сплати
аліментів і тим самим було заподіяно їй моральну шкоду, колегія суддів не
приймає до уваги, оскільки вказана обставина позивачкою в суді не була
доведена. Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, що відповідач не
притягувався до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві показання.

Таким чином, колегія суддів
прийшла до висновку, що рішення Тернопільського міськрайонного суду від 10
січня 2007 року ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального
права, тому підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись
ст.ст.307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені якої звернулася ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 10 січня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду Тернопільської області набирає чинності негайно, однак може
бути оскаржено безпосередньо до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом
двох місяців з дня її проголошення.