Апеляційний суд
Справа № 22- 433/ 2007 р.                                              Головуючий у 1 інстанції
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

01 лютого 2007 року                                                                                        м.
Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого
Пільщик Л.В.

Суддів:
Бєлки В.Ю.

Давискіби Н.Ф.

При секретарі:
Ткаченко М.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від «13» грудня 2006 р. по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну часток власників житлового будинку , про поділ
житлового будинку в натурі і виділення частки , визначення порядку користування земельною ділянкою та
усунення перешкод у здійсненні права користування,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2005 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну часток власників житлового
будинку , про
поділ житлового будинку в натурі і виділення частки , визначення
порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод у здійсненні права
користування.

У позовній заяві зазначала, що 06
листопада 2004 року
їхня мати ОСОБА_3,    подарувала    її
домоволодіння,    розташоване    за
адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 546 кв.м. і
складається з житлового будинку літ. А., житл.буд. літ. Б., гаражу Д, погребу з
шийкою г, паркана № 1,4,5 , водогону № 3 , замощення 1 ,вбиральні Е, навісів
Ж.З.

Рішенням
Шевченківського районного суду М.Запоріжжя від 21.06.2005 року договір дарування
, укладений 06 листопада 2004 року , був визнананий частково недійсним в
частині дарування ОСОБА_3 їй 1/4 частини жилого будинку АДРЕСА_1. Ухвалою від 07.10.2005 року
Шевченківський

2

У скарзі ОСОБА_1просить скасувати
рішення , справу направити
на новий розгляд, посилаючись на-порушення процесуального права . Суд не призначав
додаткову експертизу, а тому не міг поділ будинку проводити за цим висновком.
До того ж він не був ознайомлений з висновками експертизи.

Заслухавши
доповідь судді - доповідача,
пояснення сторін , доводи
адвоката перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню:

Відповідно до п.
5 ст. 311 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню з направленням на новий розгляд , якщо суд
розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням
додаткового рішення судом першої інстанції.

Згідно п.1 ч.1
ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення , може за заявою осіб ,
які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги , з приводу якої
сторони подавали докази і давали пояснення , не ухвалено рішення.

Із позовної
заяви вбачається , що окрім
поділу будинку , ОСОБА_2
просила суд зобов'язати відповідача та членів його сім'ї не чинити перешкоди у
користуванні належною їй частиною у будинку під літ."А", гаражем під
літ. „Д" та жилим будинком під літ."Б". Проте зазначені вимоги
судом не були вирішені і за цими вимогами не може бути ухвалене додаткове рішення,
оскільки при розгляді справи обставини щодо цих вимог не з'ясовувалися і
сторони пояснень не давали. Зокрема ,
не з'ясовано які саме створені перешкоди у користуванні зазначеними
будівлями і в який спосіб вони повинні бути усунуті. Позивачка просила
зобов'язати не строювати перешкоди не тільки відповідача , а і членів його
сім'ї. Проте не встановлено коло осіб до яких відповідачка має претензії, проте
від цього залежало правильність визначення учасників процесу і можливість
вирішення позовних вимог у повному обсязі.

Судом порушено
правило допустимості доказів. Відповідно до ч.1 ст.59 ЦПК України суд не бере
до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

В обґрунтування
обраного варіанту поділу будинку суд послався на висновки додаткової експертизи
від 28 серпня 2006 р.

Відповідно до
ч.1 ст. 150 ЦПК
України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може
бути призначена додаткова експертиза, яка призначається тому самому або іншому
експерту. Проте судом додаткова експертиза не призначалася.

Відповідно до
СТ..212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановлено значення.

Із матеріалів
справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду. м. Запоріжжя від
21 червня 2005 р. спадковим
майном визнано жилий будинок „А, погріб „Г" паркани № 1,4, замощення
.відповідно до висновків експертизи від 15.05.2006
р. вартість його складає 21861
грн.. ОСОБА_1 у спадковому
майну належить 1/4 частина (
а.с. 11-14) .Проте
вартість долі , яка
належить відповідачу , визначена
у сумі 12865 грн. як
1/4 від вартості всього домоволодіння .
Проте зазначені обставини залишені судом без уваги і оцінка не дана
приведеному у висновках від 28
серпня 2006 р.
розрахункам , що
призвело до помилкового стягнення компенсації.

3

районний суд роз'яснив рішення
суду, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину жилого будинку А,
погребу з шийкою Г, парканів № 1,4, водогону №3
, замощення 1.

Посилаючись на
те, що поділ будинку А в натурі не проводився , угоди пре спосіб виділення її
частки із спадщини не досягнуто , відповідач користується приміщеннями буд.
літ. А, кімнатою 12,8 , кімнатою
9,6 кв.м.,
кухнею 6,8 кв.м . коридором 5,4 км. ,ванною
кімнатою 2,8 кв.м. , фактично він користується частиною будинку , що перевищує
його частку спадщини та усією земельною ділянкою, чим перешкоджає її
користуванню будинком , земельною ділянкою, просила суд поділити спадщину
згідно часток , встановити порядок користування земельною ділянкою, а також
змінити частки в домоволодінні.

Рішенням
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволені.

Розділено
житловий будинок під.літ.А по АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, визнано за ними
право власності :

ОСОБА_1 у буд.
літ. А : в
житловому будинку частину кімнати пл.. 1,8
кв.м. 9 у
подальшому користуванню під прихожу), частину кімнати 1-4 пл. 6,0 ( у подальше
користування під кухню) кімнату 1-5
пл. 7,5 кв.м , частину 1-4 і частину
кімнати 1-6 сумісної
пл.. 10,00 кв.м. , всього виділити
площі 18,8 кв.м
,вартістю 6826 грн.,
1/4 частину воріт вартістю 114
грн., 1/4 частину замощення вартістю 171
грн. Всього виділено ОСОБА_1 майна на суму 7111 грн., що складає 7/50
частини домоволодіння і менше належного на 5754 грн. і на цю частку визнано право власності.

ОСОБА_2 : у буд. під літ.
А. кімнату 1-3 пл. 12,8 кв.м. , частину кімнати 1-6 пл.14,7 кв.м., всього площі
27,5 кв.м. , вартістю 9985
грн., в прибудові літ. А виділити коридор 1-1 пл. 5,2
кв..м , ванну 1-2 пл. 2,8 кв.мю, кухню 1-7 пл 6,5 ,а всього виділити
площі 14,5 кв.м
вартістю 7604 грн,
козирок до прибудови літ. А вартістю 62
грн, крильце до прибудови під літ. А вартість 124 грн.

У житловому
будинку Б , який
складається з кімнати пл.. 12,6 кв.м., кімнати 1-3 пл. 12,1 кв.м., що складає
сумісно 24,7 кв.м., вартістю 2993 грн., гараж літ. Д, вартістю8548 грн,
смотрову яму у гаражі літ. Д вартістю 328 гр, погреб з шейкою під літ. Г.
Вартістю 424 грн., вбиральню під літ. Е., вартістю 1008 грн., навес під літ. Ж.
Вартістю 223, навес під літ. З вартістю 51 грн., забор № 1 вартістю 320 грн.,
3/4 частини воріт вартістю 341 грн., 3/4 частини замощення вартістю 514 грн.
всього виділити майна на суму 44349 грн., що складає 43/50 від домоволодіння,
визнано за нею право власності на цю частку, що більше належного на суму 5754
грн.

Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_15754 грн компенсації.

У будинку під
літ. А. суд зобов'язав провести провести переобладнання : ОСОБА_2 : закласти дверний
пройом між кухнею пл.. 6,0 кв.м. і кімн. 1-3 пл.'12,8 кв.м., переобладнання
вхідній двері у прихожу 6 кв.м., ОСОБА_1 : знести перегородки між кімнатою пл..
10 кв.м. , установити нові
перегородки згідно схеми -
плану, прорубати
вікно у кухні.

Розділено
земельну ділянку : виділина
ОСОБА_2 на 3/4 частини
житлового будинку земельна ділянка S-1 площею 415
кв.м., ОСОБА_1
на 1/4 частину будинку виділина ділянка 8-2
площею 131 кв.м.

Апеляційне
провадження порушено за скаргою ОСОБА_1

4

У справі
відсутні висновки органів держпожнагляду про допустимість переобладнань у
будинку.

Зазначені
порушення не дозволяють залишити рішення в силі та відповідно до п.5 ст. 311
ЦПК України є підставами для його скасування з направленням справи на новий
розгляд.

Керуючись ст.ст 307,
311 ,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від «13» грудня 2006 р. скасувати , справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення ,
проте може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців..