Справа №2-109/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

21 березня 2007 року                      Збаразький районний суд
Тернопільської області

в складі:

головуючого
суду                  Гудими І.В.

при
секретарі                         Жиляк
Н.Я.

з участю
позивачки - відповідачки
ОСОБА_1, представника позивачки -
адвоката ОСОБА_3, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на
стороні позивачки ОСОБА_4, відповідача-позивача ОСОБА_2, представника
відповідача-позивача адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування
житловою площею та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення у
житлове приміщення та усунення перешкод в користуванні житлом,

встановив:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що
втратив право користування житловою площею у комунальній квартирі АДРЕСА_1. Свої позовні
вимоги позивачка мотивує тим, що вона разом з двома своїми дітьми ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 зареєстровані і проживають у спірній квартирі. Разом з ними в даній
квартирі також зареєстрований ОСОБА_2, який фактично там не проживає на протязі
останніх 20-ти років. В зв'язку з цим позивачка просить суд визнати ОСОБА_2
таким, що втратив право на користування житловою площею у спірній квартирі по
причині тривалого, більше шести місяців, не проживання у ній.

Із зустрічною позовною заявою звернувся ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення у
спірне житлове приміщення та усунення перешкод в користуванні житлом. Свої
вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що він є квартиронаймачем однокімнатної квартири АДРЕСА_1 і
зареєстрований в даній квартирі з 16.10.1984
року. Після вселення в 1987
році в вищевказану квартиру ОСОБА_1 зі своїми неповнолітніми дітьми, він
був змушений перейти для тимчасового проживання на квартиру до своєї знайомої.
В подальшому ОСОБА_1 поміняла замки в квартирі, що позбавило його можливості
доступу до житла, постійно влаштовувала скандали, заявляючи, що дана квартира
належить їй, чим і зумовлений факт його тривалого не проживання у вищевказаній
квартирі.

В судовому засіданні позивачка-відповідачка ОСОБА_1 підтримала свої позовні
вимоги та не визнала позовних вимог ОСОБА_2, при цьому вона послалась на ті ж
обставини, що і в позовній заяві.

2

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні
позивачки ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 та
просив суд задовольнити позов.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивачки ОСОБА_6 в судове засідання
не з'явився, однак на адресу суду поступила від нього заява, в якій він просить
суд слухати справу у його відсутності.

В судовому засідання відповідач-позивач ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не визнав та
просив суд задовольнити його позовні вимоги. При цьому він послався на ті ж
обставини, що і в своїй позовній заяві. Поряд з цим ним в судовому засіданні
було подано заяву про продовження строку збереження за ним спірного житлового
приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1,
оскільки він не проживав у квартирі з поважних причин.

Заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши наявні докази у їх сукупності,
суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а в
позові ОСОБА_2 слід відмовити.

При цьому судом
встановлено.

Спірна житлова квартира АДРЕСА_1 є
власністю Збаразького міського комунального підприємства «Збараж» і на даний
час не приватизована. В даній квартирі зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та
ОСОБА_2. Вказані обставини знайшли своє підтвердження довідками за НОМЕР_1 від 25.01.2007 року та за НОМЕР_2 від 24.01.2007 року, виданими
МКП "Збараж" (а.с.23, 24)
та не заперечуються сторонами по справі.

ОСОБА_1 разом з синами ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з 1987 року постійно проживають в житловій квартирі АДРЕСА_1, що
стверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем-позивачем
ОСОБА_2.

ОСОБА_2 в спірній житловій квартирі не проживає з 1987 року, що
стверджується показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
актами обстеження квартири АДРЕСА_1:
від 19.05.2005 року
(а.с.25); від 17.11.2006
року (а.с.28); від 25.01.2007
року (а.с.22); від 27.01.2007
року (а.с.29), відповіддю за НОМЕР_3
від 29.01.2007 року МКП
«Збараж» (а.с.26) та не заперечується ОСОБА_2.

Згідно ст. 71 ЖК
України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними
зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі поважності причин
відсутності відповідача понад встановлені судом строки, суд може продовжити
пропущений строк.

В ході судового засідання судом не встановлено причин
передбачених ст.71 ЦК України,
при яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем понад
шість місяців.

Посилання ОСОБА_2 на те, що він не проживає у спірній
квартирі з поважних причин, оскільки позивачка-відповідачка ОСОБА_1 чинила йому
перешкоди у користуванні даною квартирою, суд не приймає до уваги, оскільки
дані факти не знайшли свого підтвердження. Крім того сам ОСОБА_2 не заперечив
того, що з вимогами про вселення та про усунення перешкод в користуванні
квартирою він до суду не звертався на протязі всього періоду його не проживання
у спірній квартирі.

Суд не приймає до уваги пояснення свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 про те,
що ОСОБА_1 чинила ОСОБА_14 перешкоди у вселенні у спірну квартиру, оскільки їх
покази не є конкретизованими і носять загальний характер.

3

Будь-яких інших доказів на підтвердження поважності
причин відсутності у спірній квартирі ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.ст.10,11
ЦПК України не подав.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність
визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, таким, що втратив право користування житловою площею в
квартирі АДРЕСА_1,
внаслідок його відсутності понад шість місяців у спірній квартирі без поважних
причин.

З цих самих підстав суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_2 у задоволенні
його позовної заяви про вселення у житлове приміщення та усунення перешкод у
користуванні житлом.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 215, 218, 292 ЦПК
України, ст.ст.71, 72 ЖК
України,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, таким, що втратив право користування житловою площею в
квартирі АДРЕСА_1.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення у житлове приміщення та усунення
перешкод в користуванні житлом відмовити.

Дане рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Тернопільської області через Збаразький районний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі
апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у вищевказаний двадцятиденний строк, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги вказане
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.