Справа № 2-139/07
Рішення
іменем   України

15 лютого 2007 року Рокитнянський районний суд
Київської області у складі:

головуючого     - судді Литвина О.В., при секретарі    - Киричок В.В.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в смт.Рокитне цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання права власності на жилий будинок в порядку успадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому посилається на те, що 18.05.2006 року померла її
мати ОСОБА_3, яка проживала в АДРЕСА_1.
Вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері, оскільки інші спадкоємці
відмовилися від прийняття спадщини. Вона прийняла спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину
за заповітом. Разом з тим, вона не може в нотаріальному порядку оформити
права спадщини на цей будинок з господарськими спорудами через відсутність
правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності
спадкодавця на це майно.

Просить  визнати
за  нею  право
власності   на жилий  будинок з
господарськими спорудами, розташованого в АДРЕСА_1. Будучи належним чином повідомленими про день, час та
місце розгляду справи, сторони у судове засідання не з»явилися та подали заяви,
якими   позивач позов підтримує, а
відповідач визнає та просять розглянути справу у їх відсутності.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.
4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В судовому
засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем після померлої 18.05.2006 року матері ОСОБА_3, яка проживала в АДРЕСА_1. Разом з тим, встановлено, що позивач не може в
нотаріальному порядку оформити права спадщини на цей будинок через відсутність
правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності
спадкодавця на це майно. Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про
смерть НОМЕР_1.

Відповідно до п. 216 «Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України» від 03.03.2004 року № 20/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться
нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Отримати такий документ в
даний час не можливо, тому що власник майна помер, а відповідно до п. 2.З. «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно» від 07.02.2002
року в редакції від 19.05.2005
року реєстрація рухомого майна -може бути здійснена лише за заявою власника
або уповноваженої ним особи. Відповідно до роз»яснень, викладених в п. 8 Постанови
Пленуму Верховного суду України від 24.06.1983
року № 4 « Про
практику розгляду судами України справ про спадкування» та в п. 9 Постанови
Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991
року № 7 «Про
практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян
на жилий будинок», право власності на жилий
будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку
земельній ділянці і прийнятий і експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у
виконкомі місцевої ради.

Відповідно до
ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є   перехід прав та
обов»язків (спадщини) від фізичної особи,
яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців).

За викладених
встановлених обставин суд приходить до висновку, що спадкодавець в особі ОСОБА_3 на час своєї смерті мала право на спадкове
майно.

За викладеного
суд приходить до висновку, що таке право в порядку успадкування  перейшло до позивача.
Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, судом не встановлено.
Таким чином, визнання відповідачем пред»явленого позову не суперечить закону,
не порушує права та свободи чи інтереси
інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Сторони підлягають звільненню від
сплати судового збору.

На підставі
викладеного, керуючись п. 8
Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.06.1983 року № 4 « Про практику
розгляду судами України справ про спадкування» та  п. 9
Постанови  Пленуму   Верховного
суду  України   від  04.10.1991   року  №   7   «Про  практику застосування судами законодавства,
що регулює право власності громадян на жилий будинок» ст.ст. 1216, 1261, 1268 ЦК України, СТ..СТ.. 10, 11.57-60,88, 169, 174, 212-215 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на жилий будинок з господарськими спорудами, розташований в АДРЕСА_1.

Сторони звільнити від сплати судового збору.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.