Справа
№ 2-561/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28
березня2007року                                                                                        м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді                            Барашкова В.В.

при секретарі:                            Шевчук І Ю.

за участю
сторін та представників сторін: ОСОБА_1 - представник позивачки
адвоката на стороні позивачки - ОСОБА_2, ОСОБА_3 -відповідач.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в місті Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, згідно з яким
позивачка просить постановити рішення про поділ квартири №АДРЕСА_1 в м.
Івано-Франківську та визнати за нею право власності на 1/2 частину вищевказаної квартири, мотивуючи свою
позицію тим, що 05.11.1967 року вона зареєструвала
шлюб з відповідачем. З відповідачем у шлюбі вони прожили майже 40 років. 17.02.2006 року шлюб між ними було розірвано. За
час перебування в шлюбі ними була придбана кооперативна трьохкімнатна
квартира № АДРЕСА_1 в м .Івано-Франківську.
Вартість квартири вони сплачували на протязі 1978-1998 років, що підтверджується довідкою ЖБК № 11
від 17.06.2006 року, а також квитанціями.
15.01.2004 року відповідачу по даній справі ОСОБА_3. було видано свідоцтво
про право власності  на спірну квартиру,
суд ,-

встановив:

Під час
судового засідання представник позивачки уточнив позовні вимоги і просив суд: визнати
частково недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно -квартиру
№АДРЕСА_1 в м. Івано-Франківську, що видане 15.01.2004 року на ім.»я
ОСОБА_3, в частині визнання за ним права власності на всю квартиру.

Визнати за ОСОБА_4 право власності
на 1/2 частину квартири №АДРЕСА_1
в м. Івано-Франківську.

Відповідач в судовому засіданні
позов визнав в повному обсязі, про що подав суду письмову заяву і не заперечив проти його задоволення.

Окрім пояснень сторін судом досліджені наступні письмові докази:

1 .Довідка ЖБК №11 від 17.06.2006року.

2. Висновок експерта.

3.Копія Довідки від 06.04.2006 року.

4.
Копія Технічного паспорту на будинок.

5.
Копія Ордеру від 01.12.1983 року.

б.Копія Свідоцтва про право власності на нерухоме майно. 7.Копія Витягу
про реєстрацію права власності на нерухоме майно. 8. Копія Повідомлення. 9.Копія
Свідоцтва про розірвання шлюбу.

2

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Відповідно до
ст.ст. 10, 11 ,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим
Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам,
які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або
не вчинення процесуальних дій
і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору
на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб,
які не мають цивільної процесуальної дієздатності),
в інтересах яких заявлено вимоги. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини,
які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Під час провадження по справі судом встановлено, що
05.11.1967 року між позивачкою ОСОБА_4. та
відповідачем по даній ОСОБА_3. було зареєстровано шлюб. 17.02.2006 року шлюб
між сторонами по даній справі було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу. За час
перебування в шлюбі сторонами була придбана кооперативна трьохкімнатна квартира № АДРЕСА_1 в м Івано-Франківську.
Ордер на квартиру було видано 1.12.1983 року, Виконавчим комітетом Івано-Франківської
міської Ради народних депутатів. Вартість квартири сторони сплачували на протязі 1978-1998 років, що підтверджується
довідкою ЖБК № 11 від 17.06.2006 року, а також квитанціями. 15.01.2004 року відповідачу по даній справі ОСОБА_3.
було видано свідоцтво про право власності на спірну квартиру.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 60
СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба, тощо ) самостійного заробітку ( доходу).
Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального
користування , є об»єктом права спільної сумісної*
власності подружжя.

Згідно ст. 63 СК України, дружина
та чоловік мають рівні права на володіння користування і розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності, якщо
інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.70.СК. України у
разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не передбачено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

Відповідно до ч.4.ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, визнання відповідачем
пред»явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Виходячи з вищенаведеного відповідно до ч.1,2 ст. ст.60, ст.ст. 63, 69,
70 СК України та керуючись  ст.ст. 10,11, 60,
ч. 4.ст. 174 208, 209,212-218, ЦПК України, суд

3

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_4 - задоволити.

Визнати частково недійсним
Свідоцтво про право власності на нерухоме майно -квартиру №АДРЕСА_1 в м.
Івано-Франківську, що видане 15.01.2004 року на ім.»я ОСОБА_3, в частині
визнання за ним права власності на всю квартиру.

Визнати за ОСОБА_4 право власності
на 1А частину квартири №АДРЕСА_1 в м. Івано-Франківську

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подано протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через суд першої інстанції.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подачі заяви на апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

У разі подання заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга
не була подана у строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення
цього строку.