У х в а л а

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

03 жовтня 2007 року                                                                    м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.

суддів:

Балюка М.І.,                       Григор'євої Л.І.,
Гуменюка В.І.,
Данчука В.Г.,  -

розглянувши
у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до КСП ім. Щорса с. Мануїлівка,
Мануїлівської сільської ради, третя особа: Маловисківська районна державна
адміністрація Кіровоградської області про визнання права на земельну частку
(пай),

в с т а н о в и л
а:

У квітні 2002 року ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом, посилаючись на
те, що з 24 травня 1986 року по 30 листопада 1995 року перебував у трудових
відносинах з колгоспом ім. Щорса, після реорганізації колгоспу працював у КСП
ім. Щорса, був членом колгоспу, а потім членом КСП. 23 травня 1995 року КСП ім.
Щорса було видано Державний акт на право колективної власності на землю. Його
було включено до первинних списків на земельні паї.  Але дані списки перероблялись і доповнювались
на протязі 1996-1997 років і його пропустили в списках. На протязі 2000-2002
років він неодноразово звертався до земельної комісії, але до часу звернення до
суду сертифікату він не отримав. Просив поновити пропущений строк для звернення
до суду, визнати за ним право на земельну частку (пай) в розмірі 6,53 умовних
кадастрових гектарів, кадастровою вартістю 58 450 грн., розміщеного на
території Мануїлівської міської ради Маловисківського району та зобов'язати
Маловисківську райдержадміністрацію видати сертифікат на право на земельну
частку (пай), включивши його у списки осіб, що є додатком до Державного акту на
право колективної власності на землю.

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18
грудня 2003 року у задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено за недоведеністю та
закінченням строку позовної давності до пред'явлення позову.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 25 березня 2004 року
рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня
2003 року скасовано і винесено нове рішення. Визнано за ОСОБА_1. право на
земельну частку (пай) розміром 6,53 кадастрових гектара в колективній власності
на землю КСП ім. Щорса. Зобов'язано Маловисківську районну державну
адміністрацію та Мануїлівську сільську раду надати ОСОБА_1 земельну ділянку.
Стягнути з ліквідаційної комісії КСП ім. Щорса на користь ОСОБА_1. 58 грн. 45
коп. сплаченого державного мита.

У касаційній скарзі КСП ім. Щорса просить скасувати рішення апеляційного
суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 213 ЦК України рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх
вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому
засіданні.

За правилами статей 20, 21, 24 Закону України “Про
власність” суб'єктами права колективної власності на землю є колективні
сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи,
садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому
числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських
підприємств.

У майні, що належить кооперативу (колгоспу), визначаються
частки членів цього кооперативу (колгоспу).

Згідно статті 5 Закону України “Про колективне
сільськогосподарське підприємство” членство в підприємстві ґрунтується на праві
добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу зі складу
його членів.

Як убачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 являвся
членом колгоспу ім. Щорса з червня 1986 року. У лютому 1995 року колгосп
реорганізувався у КСП ім. Щорса. Члени колгоспу переходили в члени КСП шляхом
подачі заяв з вирішенням цього питання на загальних зборах членів колгоспу. 23
травня 1995 року КСП ім. Щорса отримало Державний акт про право колективної
власності на землю. Позивач як член КСП став співвласником земельної ділянки
(паю) і був внесений до списку, що додавався до Державного акту.

Крім того, відповідно до статті 71 ЦК УРСР (1963 року)
загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено
(позовна давність), встановлюється в три роки.

Перебіг строку позовної давності починається з дня
виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналась
або повинна була дізнатися про порушення свого права ( статті 76 ЦК УРСР(1963
року)).

Судом встановлено, що члени КСП, в тому числі і батько
позивача, отримавши сертифікати на земельні паї у 2000 році, тому позивач
дізнався про порушене право у 2000 році, а до суду з даним позовом звернувся у
2002 році.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов
правильного висновку про те, що ОСОБА_1 трирічний строк на звернення до суду не
пропустив і, як член КСП на час отримання господарством Державного акту на
землю, мав право на отримання земельної частки (паю).

У відповідності до частини 1 статті 335 ЦПК України під час розгляду справи
в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні або вирішені ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Згідно статті 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення
ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом апеляційної інстанції досліджено обставини справи повно, зібраним
доказам дана оцінка.

Доводи скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його зміни або скасування не встановлено.

Керуючись
статтями 333, 335-337, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу колективного сільськогосподарського
підприємства           ім. Щорса
відхилити.

Рішення
апеляційного суду Кіровоградської області від 25 березня 2004 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                        А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                                   М.І. Балюк

Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук