АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1048-2007р.                                                   Головуючий
сімейних                                                               Колода
правовідносин                                                                         Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"5" червня 2007 р. Колегія
судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого                Храпко В.Д.

суддів                           Ювшин В.І., Захарова А.Ф.

при секретарі               Наконечній М.М.

з участю
адвоката       ОСОБА_1

з                     участю   ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 11 квітня 2007р. по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини,-

встановила:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3. про
стягнення аліментів на утримання дочки, посилаючись на те, що з 1986 по 2006 рік вона
перебувала з відповідачем у шлюбі, від шлюбу мають дочку ОСОБА_4. Після
розірвання шлюбу дитина залишилась проживати в позивачки і перебуває в неї на
утриманні.

Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає періодично, лише
на її прохання, хоча має хороші прибутки, і має можливість надавати таку
допомогу. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки,
ОСОБА_4, до досягнення нею повноліття 1А частину всих його прибутків щомісячно.

Рішенням Придніпровського районного суду від 11 квітня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3. на користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітньої дитини аліменти в сумі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до
досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення
Придніпровського районного суду м.Черкаси від 11 квітня 2007
року змінити, так як на думку апелянта висновки суду не відповідають
дійсним обставинам справи та постановити нове рішення, яким стягнути з
відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, а в процентному відношенні до
його доходів.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та
перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно
до ст. 180 СК
України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Виходячи з даної норми закону, визначено, що обоє батьків зобов'язані
утримувати дитину. СК України не має чітких визначення розміру аліментів у
частці від заробітку батьків, але при визначенні розміру аліментів повинні бути
враховані обставини, визначені у ст. 182 СК України. Право визначення розміру
аліментів, що будуть стягуватись у частці від заробітку чи твердій грошовій
сумі належить суду, а не сторонам по справі в залежності від обставин,
визначених у ст. 182 СК
України.

Відповідач по справі ОСОБА_3, має заробіток від здійснюваною ним
підприємницької діяльності, підприємницькою діяльністю займається і позивачка
по справі. Від отриманого прибутку, який ОСОБА_3 отримує, він оплачує
житло-комунальні послуги всієї сім'ї, так як після розірвання шлюбу вони
залишились проживати в одному будинку, та сплачує кредити перед банками, які
він взяв на розвиток свого бізнесу. При таких обставинах суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що вказані обставини мають істотне значення, що це
вказує на нерегулярний, мінливий дохід і провів стягнення аліментів в твердій
грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, що являється достатнім внеском
одного батьків на нормальний розвиток дитини.

Крім того, відповідач надав дані про те, що він
добровільно несе додаткові витрати, необхідні для відповідного розвитку дитини.

Також рішенням Придніпровського районного суду від 01 грудня 2006 року, яким було
проведено розірвання шлюбу між сторонами, місце проживання дитини не було
визначено і дочка, ОСОБА_4, проживає в одному спільному будинку з обома батьками.ОСОБА_2
не надано суду першої інстанції доказів про щомісячний заробіток ОСОБА_3., а
тому згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування щомісячного заробітку відповідача
не може ґрунтуватись на припущеннях. Надання доказів покладається на сторони.

Вірно встановивши факти і відповідні їм правовідносини, встановивши
наявність порушеного права, за захистом якого спрямоване звернення до суду,
постановивши судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального
права, суд першої інстанції постановив правильне рішення, яким частково
задоволив позовні вимоги позивачки.

Доводи апелянта про те, що висновки суду не відповідають
дійсним обставинам справи грунтуються на суб'єктивному сприйнятті даних
обставин і припущеннях, а тому не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Придніпровського районного суду
м.Черкаси від 11 квітня 2007 року,-
відхилити, а рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 11 квітня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності
негайно після її проголошення, але може бути оскаржено до суду касаційної
інстанції на протязі двох місяців починаючи з дня її проголошення.