РІШЕННЯ іменем
України

Справа №2-109/2007

28 лютого 2007 року
Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при
секретарі Воробей М.М., з участю
позивачки ОСОБА_1, представниці відповідачів ОСОБА_4,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на
спадкове майно, -

УСТАНОВИВ:

У січні 2007 року до суду
звернулася ОСОБА_1 з позовними вимогами до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поділ майна,
що у спільній сумісній власності, визначення часток співвласників та
встановлення права на спадкове майно, які у процесі судового розгляду уточнила
і просила визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається з
частки приватизованої квартири, що належала померлому чоловікові ОСОБА_5.

Представниця
відповідачів позовні вимоги визнала повністю, пославшись на те, що її
довірителі не претендують на спадкове майно і відмовилися від прийняття
спадщини після свого батька.

Позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва
про право власності на житло від 15.07.94
p., виданого органом приватизації - ВО „Чорнобильська
АЕС", копія якого долучена до справи, квартира за адресою: АДРЕСА_1, належить на
праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5. Право спільної сумісної
власності на квартиру було зареєстровано у Славутицькому МБТІ, реєстраційний НОМЕР_1 від 24.10.94 p..

Відповідно до
ст. 12 Закону
„Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня 1992 року № 2482-ХІІ (далі
Закон № 2482-ХИ)
власник приватизованого майна має право розпоряджатися квартирою на свій
власний розсуд: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, укласти інші
угоди, не заборонені законом.

Відповідно до ч.
2 ст. 8 Закону № 2482-ХІІ
передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або
часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які
постійно мешкають у цій квартирі (будинку), у тому числі тих, що тимчасово
відсутні і за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого
власника квартири (будинку).

Оскільки Законом
№ 2482-ХІІ не
визначено умов, за яких один із членів сім'ї матиме більшу або меншу частку в
приватизованому житлі, то частка кожного є рівною.

Виходячи з
кількості співвласників спірної квартири, кожен з них має право на одну другу
частку приватизованої квартири.

Згідно свідоцтва
про смерть, виданого відділом РАЦС Славутицького міського управління юстиції,
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
актовий запис НОМЕР_2 від 12.07.2006 p..

Відповідно до
ст. 1226 ЦК України
частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

2

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

З матеріалів спадкової
справи НОМЕР_3 до майна
померлого ОСОБА_5 видно, що заповіту він не залишив, а його спадкоємцями за
законом першої черги є дружина -ОСОБА_1,
- позивачка у
справі, та діти - ОСОБА_2
та ОСОБА_3, - відповідачі
у справі. Спадкове майно складається, зокрема, з частки спадкоємця у праві
спільної сумісної власності на спірну квартиру.

Спадкове майно,
на яке нотаріусом не видано свідоцтво про право на спадщину за законом,
складається з однієї другої частки спірної квартири.

З матеріалів
спадкової справи видно, що діти спадкоємця, - відповідачі у справі, відмовилися від прийняття спадщини
на користь своєї матері, -
позивачки у справі.

Таким чином за
позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно ОСОБА_5, яке
складається з однієї другої частки спірної квартири.

Стягненню з
відповідача ОСОБА_2
на користь держави підлягає судовий збір, від сплати якого позивачку та
відповідачку ОСОБА_3
слід звільнити на підставі ст. 4
п. 18 Декрету
КМУ „Про державне мито".

Від присудження судових витрат позивачка відмовилася.

Керуючись ст. 209,215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що складається з однієї другої
частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яке належало
померлому ОСОБА_5.

Стягнути з
ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 130 гривень.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом десяти днів з дня проголошення. Апеляційна скарга подається
протягом двадцяти днів після подання заяви.

Суддя