Справа № 2-471-2007
МІСЬКРАЙОННИЙ   СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2007 року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської
області в складі:

головуючого судді                                 Горбунова В.Г

при секретарі                                         Полатайко
О.Ю

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Олександрії цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3

про стягнення боргу та відсотків за користування боргом та зустрічного
ОСОБА_3 і ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про визнання
угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності, -

встановив:

що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишок
боргу за проданий будинок, а також стягнути з них за користування несплаченим
боргом відсотка.

В зустрічному позову ОСОБА_3 і ОСОБА_2 просять визнати
угоду купівлі-продажі житлового будинку дійсним та визнати за ними право
власності на будинок.

ОСОБА_1 свої вимоги мотивує тим, що в жовтні місяці 1999
року вона з відповідачем домовились про продаж будинку, який розташований в АДРЕСА_1,
Олександрійського району.

Обумовлена ціна будинку була в 9000 грн. Договір купівлі-продажу в
нотаріальній конторі оформлено не було, оскільки відповідачі сплатили тільки
7000 грн. Існувала домовленість про те, що відповідачі будуть користуватися
будинком, а потім при сплаті залишку буде оформлено договір.

Перейшовши в будинок відповідачі по різним причинам
ухилялися від своєчасного оформлення будинку, борг не повертали, мотивуючи це
відсутністю у них необхідних коштів.

Не дивлячись на неодноразові звернення про сплату боргу відповідачі борг не
заперечували, але з часом стали стверджувати, що борг сплачено. Коли звернулись
до сільської ради, то попередньо домовились, що після сплати боргу буде
написана розписка про одержання всієї суми. Але коли розписка була написана
відповідачка вирвала її з рук та втікла з нею.

Про одержання 7 тисяч гривен розписка не була написана,
оскільки ще був борг за ними. З жовтня 1999 року відповідачі проживають в їх
будинку без документів і не вимагали жодного разу про необхідність договору
купівлі-продажу. За сім років проживання позивач не наполягає на сплаті
квартирних, а тільки просить стягнути борг в сумі 2000 гривен, а також 10
відсотків за користування боргом на протязі семи років. Позов ОСОБА_3 і ОСОБА_2 визнає і
погоджується на визнання дійсним договору купівлі-продажі і не заперечує проти
визнання права власності на будинок за ними.

ОСОБА_3 позов
ОСОБА_1 не визнає і пояснює, що дійсно була укладена угода, згідно якої ОСОБА_1
продала, а вона з чоловіком купили будинок по АДРЕСА_1. Ціна була обумовлена в
7000 гривен, які вони сплатили. Перейшли в будинок, в якому проживають і на
сьогоднішній день. Землею біля будинку не користувались. Оформили договір
купівлі-продажі не змогли, оскільки у ОСОБА_1 для нотаріуса не були готові
документи і їй необхідно було ще звертатись до суду. Після цього вони декілька
раз намагались оформити договір, але по тій чи іншій причині це не могли
зробити. Розписку про одержання обумовленої суми ОСОБА_1 не писала, а потім
взагалі говорила, що вона може сказати, що грошей не отримувала. Коли зібрались
в сільській раді, то існувала домовленість про те, що в сільській раді ОСОБА_1
покине розписку про одержання всієї суми, а вони оформлять договір
купівлі-продажу. Коли ОСОБА_1 написала розписку, то вона її забрала. Просить в
позові ОСОБА_1 відмовити, бо вона з нею розрахувалась, визнати дійсним договір
купівлі-продажі будинку дійсним та визнати за нею право власності на будинок,
який вона купила у ОСОБА_1.

Суд заслухавши сторони, свідків та проаналізувавши матеріали справи вважає,
що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
і ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а позов ОСОБА_3 і ОСОБА_2 до ОСОБА_1 підлягає
задоволенню.

Так, відповідно до наданих суду документів ОСОБА_1 являється власником
житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1.

Відповідно до чинного законодавства договори купівлі-продажі житлових
будинків повинні посвідчуватись нотаріально і в письмовій формі.

Суд вважає доведеним той факт, що сторони виявили бажання здійснити угоду,
згідно якої ОСОБА_1 продає, а ОСОБА_3 і ОСОБА_2 купують будинок
по АДРЕСА_1, власником якого на час продажі являється ОСОБА_1.

Сторони не
запечерують, що існувала усна домовленість про купівлю-продаж.

Ціна будинку встановлюється за домовленістю сторін і така
домовленість існувала, оскільки сім"я ОСОБА_3 після цього перейшла в
будинок та стала користуватись ним.

Суд вважає, що обумовленою сумою була 9000 грн, оскільки це підтвердили в
судовому засіданні свідки.

Так, свідок ОСОБА_4 підтвердила, що ОСОБА_1 декілька разів зверталась до
сільської Ради з тим, щоб ОСОБА_3 сплатила їй борг за будинок. Коли останній
раз зійшлись в сільській раді, то ОСОБА_1 під диктовку ОСОБА_2 писала розписку
про те, що вона отримала в ОСОБА_2 суму, але ОСОБА_2 вихопила у ОСОБА_1 розписку,
грошей не сплатила та вибігла із сільради. Знає, що будинок було продано за
9000 грн, а який залишок боргу не пам"ятає.

Свідок ОСОБА_5 також підтвердила, що будинок було продано
за 9000 гривен хоча сам будинок стільки не коштував.

Свідок ОСОБА_6 також підтвердила, що будинок було продано за 9000 грн і
знає, що ОСОБА_3 віддавала шпильовій 7000 гривен, але свідком цього не була і
точно не може сказати скільки і чи винна ОСОБА_2 ОСОБА_1 якісь кошти за
будинок.

Свідок ОСОБА_7 підтвердила, що вона була присутня в сільській Раді як
ОСОБА_1 писала розписку, але потім вони чогось не порозумілись. Що в розписці
було написано не читала.

Те, що ОСОБА_3 мала борг перед ОСОБА_1 підтверджує і той
факт, що ОСОБА_3 тривалий час претензій до ОСОБА_1 не заявляла, її зустрічна
заява надійшла до суду тільки після виклику їх до суду в якості відповідачів.

Таким чином суд вважає, що сторони домовились про
продаж-купівлю будинку

за 9000 грн.

Суд також вважає
доведеним і той факт, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 обумовленої суми
не сплатили, залишок боргу складав 2000 грн, що і було перешкодою для
оформлення договору в нотаріальній конторі.

Як колишнє так і нині діюче законодавство передбачає обов"язкове
посвідчення договорів купівлі-продажу будинків нотаріусом. Суд вважає, що
обов'язок нотаріального посвідчення такого виду договорів покладається як на
продавця так і на покупця.

Договір було укладено усно, сторони цього факту не заперечують, ОСОБА_3 і
ОСОБА_2 користуються
купленим будинком більше семи років. ОСОБА_1 відмовляється повернути ОСОБА_3
одержану від неї суму 7000 грн, мотивуючи це тим, що вони користувались
будинком уже тривалий час.

Перелічені вище обставини свідчать про те, що з метою вирішення спору слід
визнати договір купівлі-продажу будинку дійсним та визнати ОСОБА_3 і ОСОБА_2 право власності
на цей будинок, а з них стягнути непогашену ним суму 2000 грн.

Вимоги ОСОБА_1 про стягнення відсотків за користування боргом в сумі 2000
грн на думку суду, не можуть бути задоволені, оскільки сторони не виконали при
заключенні договору вимоги закону.

Керуючись ст. ст.. 655,
657, ч.2 ст.220, ст..ст. 328-334 ЦК
України, ст.. З, 10,
209, 212-215 ЦПК України,суд,-

Р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за будинок та
стягнення відсотків за користування сумою боргу задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_1 2000 (дві
тисячі) грн. не сплаченого боргу за проданий нею будинок.

В частині позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення відсотків за
користування сумою несплаченого боргу - відмовити.

Позов ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу
будинку дійсним та визнання права власності на будинок задовільнити.

Визнати договір купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно
якого ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_3 і ОСОБА_2 купили будинок в АДРЕСА_1,
Олександрійського району дійсним.

Визнати заОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності в порядку купівлі-продажу на
будинок, який розташований поАДРЕСА_1, Олександрійського району Кіровоградської
області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд
Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.