Справа
№ 22-323/2007 р.       Головуючий
суддя 1 інстанції:
Суддя-доповідач : Демянчук С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

13 березня 2007 року                                                                                                    м.Рівне

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді:
Василевича B.C. суддів :
Демянчук СВ.,
Шеремет A.M. при секретарі:
Чалій Н.О.

з участю представників сторін,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської
області від 13 вересня 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зняття з
реєстраційного обліку в квартирі НОМЕР_1
по АДРЕСА_1 в м.
Рівне та визнання втративши право користування жилим приміщенням та позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи, що втратила право користування жилим
приміщенням у зв'язку з відсутністю понад шість місяців та зняття з
реєстраційного обліку.

Заслухавши
доповідача, пояснення осіб, що з'явились у судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів, -

встановила:

Рішенням
Рівненського міського суду Рівненської області від 13 вересня 2006 року в позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зняття з
реєстраційного обліку в квартирі НОМЕР_1
по АДРЕСА_1 в м.
Рівне та визнання втративши право користування жилим приміщенням та позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи, що втратила право користування жилим
приміщенням у зв'язку з відсутністю понад шість місяців та зняття з реєстраційного
обліку відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Не погодившись з
рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що оскаржуване рішення
прийняте з порушенням норм процесуального права, оскільки при розгляді справи в
судових засіданнях ОСОБА_3 та ОСОБА_4 участі не приймали.

2

Вказує, що суд
першої інстанції не вияснив усіх обставин по справі, не вивчив всі докази, не
надав доказам належної оцінки, допустив процесуальне порушення.

Зазначає, що
ОСОБА_2 є громадянкою двох держав, Греції та України, що категорично заборонено
Законом України про громадянство.

Крім того,
відповідно до висновку, наданого Рівненським MB УМВС
України від 04.12.2005 року,
зазначено, що ОСОБА_2 в Греції змінила собі та дітям прізвища на ІНФОРМАЦІЯ_1 в
1996 році,
дати та місце народження та громадянство.

Також суд першої
інстанції не встановив дійсне місце проживання ОСОБА_2

Просив скасувати
рішення Рівненського міського суду від 13
вересня 2006 року в
частині позовних вимог ОСОБА_1, а решту залишити в силі.

В апеляційному
суді ОСОБА_5 представник ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі.
Просила її задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_6 предстаник
ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав. Просить апеляційну скаргу відхилити, а
рішення суду в частині заявлених вимог ОСОБА_2 скасувати у зв'язку з
відсутністю ОСОБА_1 в житловому приміщенні понад 6 місяців без поважних причин та усунути перешкоди в
користуванні житловим приміщенням.

Перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції,
правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відмовляючи в
позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зняття з реєстраційного обліку
в квартирі НОМЕР_1 по
АДРЕСА_1 в м.
Рівне та визнання втративши право користування жилим приміщенням та позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи, що втратила право користування жилим
приміщенням у зв'язку з відсутністю понад шість місяців та зняття з
реєстраційного обліку суд першої інстанції виходив із встановлених обставин, що
ОСОБА_2 тимчасово виїжджала за межі України, а після повернення в м. Рівне
намагалась вселитись в спірну квартиру НОМЕР_1
в будинку НОМЕР_2 по
АДРЕСА_1, однак не змогла цього зробити, у зв'язку з проживанням в квартирі
інших осіб.

Щодо даного
висновку, суд першої інстанції навів відповідні мотиви і докази, з якими
погоджується і апеляційна інстанція.

Будь-яких
доказів, які б спростовували зазначений висновок суду та беззаперечно вказували
на те, що ОСОБА_2 з дітьми не проживали в спірному житловому приміщенні понад
шість місяців підряд і

3

без поважних причин ОСОБА_2 не надав. Так, з матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_2 тривалий час перебувала на заробітках за
кордоном, однак періодично проживала, потім вона змушена проживати в різних
місцях через неможливість вселитися в спірну квартиру.

Оскільки доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують, та, враховуючи, що суд
першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і
процесуального права, та зважаючи, що не може бути скасоване правильне по суті
і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань, судова колегія не
вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 307,
308, 313-315, ЦПК

України колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Рівненського міського суду Рівненської області від 13 вересня 2006 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
чинності.