У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Яреми А.Г.,

Левченка Є.Ф.,

Романюка Я.М.,

розглянувши  в попередньому судовому
засіданні у м. Києві 16 липня    2007
року цивільну справу  за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про поділ будинку, встановлення порядку користування земельною
ділянкою та усунення перешкод в користуванні власністю за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 4 жовтня
2007 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні  2005 року ОСОБА_1.   звернулася до суду із позовом, посилаючись
на те, що їй на праві власності належить 3/5 частин будинку, а відповідачу -
2/5.

Останнім часом відповідач почав самовільно будувати другий поверх будинку
над його частиною, а на земельній ділянці, що прилягає до будинку, самовільно
побудував огорожу, перекривши їй доступ до надвірних споруд та  цистерни з водою.

Вважаючи, що добровільно провести поділ будинку і встановити порядок
користування земельною ділянкою відповідно до належних сторонам частин будинку
неможливо, у зв'язку з небажанням ОСОБА_2, просила її позов задовольнити.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 4 жовтня 2007 року, залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2007 року,  позов задоволено, проведено поділ спірного
будинку на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи та
встановлено між сторонами порядок користування земельною ділянкою у
відповідності з варіантом, запропонованим у висновку експертизи.

У
обгрунтування касаційної скарги  ОСОБА_2. посилається на  невідповідність висновків судів обставинам справи,
неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального
права та ставить питання про скасування судових рішень і передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів
дійшла висновку про те, що підстави для  скасування
судових рішень  відсутні.

Відповідно до ч.
1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду  справи  в
касаційному   порядку   суд перевіряє  в
межах  касаційної  скарги
правильність застосування судом першої
або  апеляційної  інстанції
норм  матеріального  чи процесуального  права
і  не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
чи відкинуті   ним,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи
касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.
ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне
рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 4 жовтня 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду Одеської області від 11 квітня 2007 року відхилити і залишити
вказані судові рішення без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

Ярема А.Г.

Левченко Є.Ф.

Романюк Я.М.