Справа №2-315 /07
РІШЕННЯ іменем
України

6 лютого
2007 року                                                                                           м.
Харків

Орджонікідзевський
районний суд м. Харкова в складі :

головуючого - судді Лігус С.М. при
секретарі -  Міняйло В.В.
розглянувши   у   відкритому
судовому   засіданні   цивільну
справу   за   позовом
відкритого акціонерного товариства „Роганський м'ясопереробний
завод" до ОСОБА_1про
визнання ордеру недійсним та виселення з наданням іншого жилого приміщення, -

встановив: ВАТ „Роганський м'ясопереробний завод"
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1.
про визнання недійсним ордеру НОМЕР_1(без дати видачі) виданого на ім'я
відповідача про надання кімнат № НОМЕР_2, НОМЕР_3гуртожитку ВАТ „РМПЗ",
розташованого по АДРЕСА_1в м. Харкові, та виселення з наданням іншого жилого
приміщення - кімнати №НОМЕР_2 цього ж гуртожитку. Вказаний гуртожиток э
власністю позивача. Позивач посилається на те, що відповідач мешкає в кімнатах
№ НОМЕР_2, НОМЕР_3гуртожитку ВАТ "Роганський м'ясопереробний завод",
але належних документів на заняття цих приміщень відповідачем немає.

Відсутні рішення адміністрації підприємства та профспілкового комітету.
Ордер не відповідає вимогам діючого законодавства, відсутня дата, серія,
посилання на протокол № НОМЕР_4року не відповідає дійсності. Відповідач не є
особою, якої може надаватися додаткова житлова площа, відповідач ОСОБА_1. на час видачі
ордеру не працював на ВАТ "Роганський м'ясопереробний завод", ордер
підписано посадовою особою, яка не має на повноважень.

Представник
позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов не визнав, він
та його представник дали суду пояснення, що відповідач з 1979 року працював на
підприємстві „Харківський м'ясокомбінат". ІНФОРМАЦІЯ_1р. йому був виданий
ордер на кімнати НОМЕР_2-НОМЕР_3гуртожитку. В 2000 році за ордером він не ходив,
його видала адміністрація. Вважає, що займає жилу площу законно, а 3-річний
термін позовної давності для виселення скінчився. Ліквідатор повинен передати
гуртожиток до комунальної власності і тому не є власником цього гуртожитку і
належним позивачем. В спірні кімнати прописався в 1997 році. В позові просить
відмовити.

Вислухавши
сторони та їх представників, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінив надані
сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені
такі факти та відповідні їм правовідносини. Спірними є кімнати №НОМЕР_2,
НОМЕР_3в будинку № АДРЕСА_1в м. Харкові, якій в якості гуртожитку належить на
праві власності ВАТ „Роганській м'ясопереробний завод", що підтверджується
копією Витягу з реєстру прав власників нерухомого майна. На день прийняття
судом рішення передача гуртожитку на баланс територіальної громади не здійснена
і тому ВАТ „Роганський м'ясопереробний завод", як власник гуртожитку є
належним позивачем.

Вказані кімнати №НОМЕР_2, НОМЕР_3гуртожитку фактично займає відповідач,
який мешкає в них на підставі ордеру НОМЕР_1(без дати видачі).

Як вбачається з матеріалів справи, ордер НОМЕР_1(без дати
видачі) виданий на ім'я ОСОБА_1про
вселення до кімнат №НОМЕР_2, НОМЕР_3виданий з порушенням діючого житлового
законодавства, а саме, ордер містить завідомо неправдиву інформацію

про працю відповідача у ВАТ
„ХМК". (а.с.10). Як вбачається з копії трудової книжки на ім'я
відповідача, на час видачі ордеру відповідач вже 6 місяців не працював у ВАТ
„ХМК". Більш того, він не працював і в ВАТ „Роганський м'ясопереробний
завод". (а.с. 19-20).

Згідно ст. 127
Житлового кодексу України, гуртожиток призначений для проживання робітників у
період їх роботи.

Згідно ст. 128
ЖК України жила площа у гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації
підприємства та відповідного профспілкового комітету. В самому ордері вказано,
що він виданий на підставі рішення адміністрації, без будь-яких посилань на
рішення профспілкового комітету. В архіві підприємства відсутнє рішення
профспілкового комітету та адміністрації про надання ОСОБА_1. вказаного житла.

Ордер підписаний
не керівником підприємства, прізвище якого зазначено в ордері, а іншою особою,
яка не мала повноважень на підписання ордерів, що підтвердив в судовому
засіданні свідок ОСОБА_2., який працював головним бухгалтером та виконуючим
обов'язки голови правління.

Надання
відповідачу в гуртожитку 2-х кімнат житловою площею 17, кв.м. та 11,3 кв.м. не
відповідає нормам надання житла в гуртожитку, які складають не менш 6 кв.м. на
1 особу. Надання двох кімнат однієї особі в гуртожитку взагалі діючим
законодавством не передбачене.

Ордер не
відповідає вимогам діючого законодавства, а саме „Примірному положенню про
гуртожитки", затвердженим Постановою Ради Міністрів УРСР №208 від 03.06.86
р. - ордер виконаний не на бланку суворої звітності, відсутні дата його видачі,
серія, посилання на рішення профспілкового комітету, попередження про дійсність
протягом 30-діб, не зазначено дати його отримання.

Отримання житла
в відомчому гуртожитку без отримання рішення про це адміністрації в особі
керівника та профспілки, всупереч встановленому порядку і в порушення діючого
житлового законодавства вважається самоуправним. Згідно ст. 116 ЖК України
особи, які самоуправно зайняли жиле приміщення, виселяються без надання їм
іншого жилого приміщення.

Оскільки
відповідач був звільнений з підприємства за п. 1 ст. 40 КЗпП України, в зв'язку
зі скороченням штату, згідно ст. 132 Житлового кодексу України, йому необхідно
надання іншого жилого приміщення. Надання відповідачу кімнати №НОМЕР_3, жилою
площею 11,3 кв.м. не суперечить встановленим нормам поселення в гуртожитки.

Доводи
представника відповідача, позивачем порушені строки позовної давності не може
бути визнано обґрунтованими та вважати їх правовою підставою для відмови в
задоволенні позовних вимог, оскільки гуртожиток відноситься до тимчасового
житла, правовий режим його інший ніж з житлом постійним.

Крім цього,
згідно п. 19 „Примірного положення про гуртожитки" переселення мешканців в
разі необхідності здійснюється за рішенням адміністрації та профспілки з
видачею нового ордеру, тобто без звернення до суду і без застосування строків
позовної давнини. Але в зв'язку з тим, що 10.05.2000 року адміністрацією в
порушення чинного законодавства було видано ордер про залишення відповідача
проживати в двох кімнатах, цей ордер може бути визнано в суді недійсним.

Надання
відповідачу приміщень № НОМЕР_2, НОМЕР_3гуртожитку з порушенням встановленого
порядку не породжує ніяких прав для нього на користування спірними приміщеннями.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про
те, що повноважним посадовим особам (адміністрації заводу) та громадським
формування (профспілковому комітету) було достовірно відомо про видачу
неповноважною особою ордеру НОМЕР_1про залишення відповідача проживати в
кімнатах №НОМЕР_2, НОМЕР_3.

Зібрані по
справі докази свідчать про те, що про факт надання одноособово відповідачу
кімнат №НОМЕР_2, НОМЕР_3став відомий позивачеві при здійсненні процедури
ліквідації у 2005 році.

Відповідно до
ст. 261 ЦК України,
початок строку позовної давності рахується зі дня коли особа дізналася чи
змогла дізнатися про порушення свого права.

Тому суд вважає,
що строк позовної давності по вказаним правовідносинам при зверненні до суду
порушений не був.

Відповідно до ст.
8 8 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1.
слід стягнути на користь позивача судові збори по сплаті держмита в сумі 8
гривен 50 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 7
гривен 50 копійок.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 127-132 ЖК України, ст.ст. 13, 15, 57, 208, 209,
212-215, 292 ЦПК України, „Примірним положенням про гуртожитки",
затвердженим Постановою Ради Міністрів УРСР №208 від 03.06.86р., суд, -

ВИРІШИВ:

Позов відкритого
акціонерного товариства „Роганський м'ясопереробний завод" до ОСОБА_1про
визнання ордеру недійсним та виселення з наданням іншого жилого приміщення
задовольнити.

Ордер
НОМЕР_1(без дати видачі) виданий на ім'я ОСОБА_1на
вселення у кімнати №НОМЕР_2, НОМЕР_3гуртожитку ВАТ „Роганський м'ясопереробний
завод", розташованого по АДРЕСА_1в м. Харкові визнати недійсним.

Виселити
ОСОБА_1з кімнати №НОМЕР_2 гуртожитку ВАТ „Роганський м'ясопереробний
завод", розташованого по АДРЕСА_1в м. Харкові, в кімнату №НОМЕР_3цього
гуртожитку.

Стягнути з
ОСОБА_1на користь відкритого акціонерного товариства „Роганський
м'ясопереробний завод" судові витрати по сплаті держмита в сумі 8 гривен
50 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 7 гривен 50
копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання в 10-дений строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження рішення суду та
апеляційної скарги поданої протягом 20-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова до
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області.