РІШЕННЯ

іменем
України.

Справа номер 2-148/2007р.

19 лютого 2007 року Славутицький міський суд, Київської
області, у складі: головуючого
: Малишенко Т.О. при секретарі: Журавській Л.Ф. за участі позивача: ОСОБА_1, відповідача: ОСОБА_2

Розглянувши в попередньому
судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ДО ОСОБА_2 - про
стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

встановив:

Позивач
звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на неповнолітнього
сина ОСОБА_3. Посилається на те, що з відповідачем мають сина, який являється
неповнолітньою дитиною і потребує матеріальної допомоги, але відповідач в
добровільному порядку не надає
ніякої матеріальної допомоги, ніде не працює, хоча являється працездатною особою. Тому просить стягувати з
відповідача на утримання сина аліменти
у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень кожен місяць.

В попередньому
судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в повному об'ємі.
Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 400 гривень
кожен місяць.

Відповідач на попередньому судовому
засіданні позовні вимоги визнав повністю. Пояснив, що дійсно вони з позивачкою мають
неповнолітнього сина, який на даний час проживає разом із матір'ю. Він ніде не
працює, і тому згоден надавати постійно матеріальну допомогу за рішенням суду у
розмірі 400 гривень кожен
місяць.

Оскільки відповідач позовні вимоги
визнав в повному об'ємі, то сторони просили розглянути справу по суті, тому при таких
обставинах справи суд вирішив продовжити слухати справу по суті і виходячи з
наведеного суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при
визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж
Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для нього законних підстав ухвалює рішення про задоволення
позову.

В судовому
засіданні було встановлено, що сторони знаходились у шлюбі, який розірвано
25.12.2006 року. Від сумісного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, який
на даний час проживає разом із матір'ю. Батьком дитини в свідоцтві про народження
записаний відповідач.

2

Вислухавши сторони, дослідивши
письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до
вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до повноліття. При
цьому, при визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з
платника, суд повинен враховувати обставини, передбачені ст.ст. 182, 200 Сімейного Кодексу України.

Проаналізувавши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення
аліментів на неповнолітню дитину, так як суд вважає, що позивач в судовому
засіданні довела, що батько неповнолітньої дитини повинен платити аліменти на
утримання їх спільної дитини. Відповідач являється працездатною особою, на даний час
ніде не працює, хоча згідно своїх батьківських обов'язків зобов'язаний
утримувати дитину. Стаття 184 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів у
твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід.
Оскільки відповідач має працездатний вік, і до суду не надійшло відомостей,
що він з поважних причин не працює, то суд вважає, що в даному випадку з
відповідача необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Позивач
просить стягувати аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі 400 гривень кожен
місяць. Суд вважає, що даний розмір аліментів позивач обґрунтувала, оскільки на
день розгляду справи державою встановлено прожитковий мінімум для дітей у
розмірі біля 500 гривень.

Керуючись ст.
ст. 180, 184 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10,11,209,212,214,215,218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого: АДРЕСА_1, не працюючого, аліменти на утримання сина ОСОБА_3 до його повноліття у твердій грошовій сумі у розмірі 400
гривень кожен місяць, починаючи з 30.01.2007
року на користь ОСОБА_1, проживаючої АДРЕСА_2.

Звільнити ОСОБА_2, від сплати Судового Збору на
підставі п.18 Декрету KM України "Про Державне
Мито", стягнути з ОСОБА_2, витрати за інформаційно-технічне забезпечення у сумі 7 гривень 50 копійок.

Допустити негайне виконання рішення у межах платежу аліментів за один місяць.

Рішення суду
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через Славутицький міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження
і подання після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.