АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа №
22ц-321/07                Головуючий у 1 інстанції- Якименко Л.Г.
Категорія 44                               Доповідач Болгунова Л.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2007 року Колегія суддів судової палати по цивільним справам
апеляційно­го суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді: Петренко І.О. суддів: Болтунової Л.М., Лаченкової О.В. при секретарі: Сидоренко А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську, цивільну
справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 на ухвалу судді
Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 ве­ресня
2006 року про забезпечення позову ,-

встановила:

У вересні 2006 року до суду
звернулася ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2, третя особа виконавчий комітет Амур-Нижньодніпровської
районної ради м. Дніпропетров­ська про усунення перешкоди у користуванні нею
земельною ділянкою, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1 з боку ОСОБА_2 шляхом заборони вчинення
будь-яких дій з боку останньої по відношенню до земельної ділянки. (а.с. 4)

Ухвалою судді
від 14 вересня 2006 року з метою забезпечення позову була накладена заборона на
вчинення будь-яких дій щодо земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1. Дані ухвали для виконання напра­влені Дніпропетровській міській раді, Інспекції
державного архітектурно-будівельного конт­ролю м. Дніпропетровська, Головному
архітектурно-планувальному управлінню м. Дніпро­петровська та
Дніпропетровському міському управлінню Дніпропетровської регіональної філії
Центру державного земельного кадастру..(а.с.47)

Не погодившись
із зазначеною ухвалою представник відповідачки ОСОБА_2 -ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу судді скасувати в
частині забо­рони вчинення будь-яких дій щодо
земельної ділянки по АДРЕСА_2.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді в межах заявлених
вимог і до­водів скарги, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала судді скасуванню
з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції
посилався на положення ст.ст. 151-153 ЦПК України, вказуючи, що не вжиття
заходів щодо забезпечення позову може перешкодити або взагалі зробити
неможливим виконання рішення суду.

Між тим, з таким висновком колегія
суддів погодитися не може.

Як вбачається зі справи, 13 вересня 2006 року ОСОБА_3 фактично звернулася до суду з заявою, в якій просила забезпечити позов, назвавши її „ позовна
заява „про усу­нення перешкод у користуванні земельною ділянкою."(
а.с.2-4)

2

Відповідно до ч.4 ст.151 ЦПК України за заявою заінтересованої особи суд
може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушення
тільки права інтелектуальної власності.

Зазначені вимоги закону суддею не були прийняті до уваги, а подана позовна
заява, яка не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України не була
уточнена.

Крім того, суд не звернув уваги на те, що в матеріалах справи відсутні
документи, що стосуються відведення земельних ділянок сторонам.

Також направляючи копії ухвал про забезпечення позову на адресу Дніпропетровсь­кою
міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м.
Дніпропет­ровська, Головному
архітектурно-планувальному управлінню м. Дніпропетровська та Дніп­ропетровському
міському управлінню Дніпропетровської регіональної філії Центру держав­ного земельного кадастру, суддя не врахувала, що дані
організації не були залучені до участі в справі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що ухвала судді не може
залиша­тися в силі і підлягає скасуванню,
оскільки постановлена з порушенням норм процесуаль­ного права і є
передчасною.

Керуючись ст.ст. 304,307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська
від 14 вересня 2006 року скасувати і в задоволенні
заяви ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про
забезпечення позову відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
але мо­же бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців до Верховного Суду України.