Справа №2-241/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

4 квітня 2007
року                      Корсунь-Шевченківський
районний суд Черкаської області   в
складі:

головуючого -  судді   Кіхтенко Н.І., при секретарі   Сміян А.В,

за участю представника позивача - ОСОБА_3, представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши  у    попередньому   відкритому
судовому    засіданні  у залі
суду   у   м.
Корсунь-Шевченківський цивільну
справу  за  позовом
ОСОБА_1 до  ОСОБА_2, за  участю третьої особи на стороні  відповідача без  самостійних вимог:  Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної
контори про визнання удаваного договору недійсним, - суд

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2007
р. позивач звернувся до Корсунь - Шевченківського районного суду з даним позовом і просить ухвалити рішення,
яким визнати удаваний договір дарування будинку за АДРЕСА_1 , що укладений між ним та відповідачкою по справі - недійсним. Визнати
укладення між сторонами фактично
договору купівлі -
продажу  вказаного
будинку.

Свій позов позивач мотивує тим, що 21 лютого .2006 р. між ним та відповідачкою по справі в нотаріальному порядку було укладено
договір дарування   вказаного вище
будинку.

А фактично між сторонами був укладений договір купівлі - продажу і покупець передав продавцю 5 тисяч грн. На
даний час у позивача виникли неприємності через дані обставини, а тому він
звернувся до суду з даним позовом і просить визнати  даний
договір удаваним.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_4 підтримала даний позов і дала пояснення, викладені вище, доповнивши
їх тим, що при укладенні договору дарування сторонам було роз'яснено, що так
буде набагато дешевше для них, ніж при укладенні договору купівлі-продажу, а
тому ними і був вчинений договір дарування будинку. Оскільки по справі надані
всі необхідні докази для розгляду по суті, то представник позивача просить суд
ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні.

Представник відповідача - ОСОБА_3 позов визнала і
не заперечує проти його задоволення, пояснивши, що дійсно за проданий будинок,
що вказаний у позові, було одержано гроші в сумі 5 тисяч грн. і, що дійсно при укладенні договору дарування даного будинку
фактично було вчинено договір купівлі-продажу. А тому вона не заперечує проти
задоволення позову і не заперечує на проведення відповідачкою всіх необхідних
доплат, які потрібно було проводити при вчиненні договору купівлі-продажу та
просить суд стягнути ці суми по рішенню суду і ухвалити рішення у попередньому
судовому засіданні.

Третя особа на стороні відповідача - державний
нотаріус Гончаренко Ю.І. направила до суду заяву в якій просить суд слухати
справу у відсутність представника нотаріальної контори, ніяких заперечень щодо
позову немає.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає,
що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до наданих суду доказів судом встановлено, що між сторонами 21 лютого 2006
р. відбулася угода, відповідно до якої відповідач ОСОБА_2
продала, а позивач ОСОБА_1 купив будинок з надвірними спорудами, що знаходиться
у АДРЕСА_1, який розташований на приватизованій продавцем земельній ділянці площею 0.3308 га. Покупець передав, а продавець одержав 5 тисяч грн. за проданий будинок, тобто відповідно до вимог ч. 2 ст. 717 ЦК України це не є договір дарування, так як був обов'язок вчинити покупцем
в користь продавця дію майнового характеру - передачу грошей
за вартість проданого будинку, який сторони оцінили в сумі 5 тисяч грн. і така сума була передана продавцю покупцем.

Тобто укладений між сторонами і посвідчений у нотаріальному порядку договір
дарування приховав справжній характер відносин сторін - договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1
ст. 235 ЦК України удаваним є
правочин, який вчинено сторонами для приховування іншого правочину, який вони
насправді   вчинили.

Відповідно до наданих суду доказів встановлено, що між сторонами був
вчинений саме удаваний правочин, так як під договором дарування було приховано
договір купівлі -
продажу будинку, бо відбулася передача грошей, а при
договорі дарування  оплата коштів не
проводиться.

Відповідно до ч. 2
ст. 235 ЦК України якщо буде
встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами
щодо правочину ,
який сторони насправді вчинили. Такі ж роз'яснення дає
Пленум Верховного Суду України у своїй
постанові за №3  від 28.04.1978 р. « Про практику в справах про визнання угод
недійсними».

Оскільки сторони вчинили договір дарування будинку з метою приховування
договору купівлі-продажу, щоб сплатити
менші суми різних зборів і
це  підтвердили у суді їх
представники, тому суд вважає

2

необхідним визнати даний договір дарування удаваним, та визнати, що між
сторонами 21
лютого 2006 р. відбувся договір
купівлі-продажу даного будинку.

При оформленні договору дарування сторонами було сплачено 1% держмита в дохід держави від інвентарної вартості будинку, яка становить 34382 грн., про що мається відмітка нотаріуса на самому договорі, а тому даний
збір з відповідача не стягується.

Крім того, при сплаті держмита відповідач, який взяв на себе всі витрати по
оформленню даного договору, так пояснила у суді представник відповідача,
повинен сплатити ще 1%
від вказаної інвентарної оцінки збору до пенсійного
фонду, який становить 343
грн. 82 коп. і дана сума
стягується з відповідача відповідно до вимог Закону України від 15.07.1999 р.»
Про збір на обов'язкове пенсійне страхування».

Стягнення 13%
податку за продане майно з продавця в дохід держави,
судом не проводиться, так як на час вчинення даної угоди таких вимог закону не
було.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,57,58,59,60,212,213,214,215
,130 ЦПК України, ст.ст. 235,

717,655  ЦК  України,

суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи на стороні
відповідача без самостійних вимог: Корсунь-Шевченківської державної
нотаріальної контори про визнання удаваного договору недійсним.

Визнати недійсним удаваний договір дарування будинку з надвірними
спорудами, що знаходиться поАДРЕСА_1, який розташований на приватизованій
земельній ділянці розміром 0.3308 га., що був укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
та посвідчений 21 лютого 2006 р. у Корсунь-Шевченківській державній
нотаріальній конторі за р №1-381.

Визнати, що 21 лютого 2006 р. між ОСОБА_1, який проживає у с. Квітки
Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, продавцем, і ОСОБА_2, яка
проживає у с.Квітки Корсунь-Шевченківського району Черкаської області,
покупцем, вчинений правочин - договір купівлі-продажу житлового будинку з
надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 на приватизованій продавцем
земельній ділянці розміром  0.3308 га.,
за 5 тисяч грн., інвентарною оцінкою - 34 382 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь управління Пенсійного фонду України в
Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області 343 грн. 82 коп. збору на
обов'язкове державне пенсійне страхування.

Рішення суду набирає законної сили ,якщо протягом 10 днів після його проголошення не буде подано заяви про його оскарження до
Апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області
шляхом подачі заяви до Корсунь-Шевченківського районного суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а представником третьої особи, в той же
строк, з часу одержання копії даного рішення, або подачі в цей же строк скарги
таким же чином.

Апеляційна скарга на дане рішення суду може бути подана таким же чином,
протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження даного
рішення.