АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа  №
дня колегія суддів судової палати з цивільних справ  апеляційного
суду  Дніпропетровської  області
головуючого:                     Михайлів Л.В.
суддів:                                КарнаухВ.В.,БратіщевоїЛЛ.
при  секретарі                    ЧубінійА.В.
за  участю  представника
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кривому
Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Кривому Розі на рішення Дзержинського районного суду
м.Кривого Рогу від 5 липня
20о6 року по справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Кривому Розі про перерахунок щомісячних страхових
В березні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі
(далі - Відділення Фонду) про перерахунок щомісячних страхових виплат,
посилаючись на те, що він працював підземним бурильником, прохідником
ш.Північна РУ ім.Кірова з 198 5 року по 1994 рік, а також підземним бурильником
ш.Батьківщина ВАТ «КЗРК» з 1984 року по 1985 рік у шкідливих умовах праці. В
зв'язку з чим його здоров'ю спричинена шкода, він захворів через професійне захворювання.
Висновком МСЕК з 03.01.1996
року йому встановлено вперше 30%
втрати професійної працездатності.
року встановлено 60%
втрати професійної працездатності,
а  з  01.01.1998  року  -
визначено і виплачувалось
відшкодування  шкоди  здоров'ю.
Вважає, що йому неправильно розрахували середній
заробіток, що  потягло  недоплату
сум  відшкодування  шкоди.
Крім того, середній заробіток був відшкодований не на всі
коефіцієнти  росту  тарифних
Навівши розрахунок, починаючи з 1996 року, позивач
просив стягнути суми недоплат з відділення Фонду, починаючи з 1.04.2001 року по 1.02.2006 року у сумі
6891грн.68коп. і зобов'язати відповідача сплачувати щомісячно, починаючи з 1.02.2006 року
страхові  виплати  у
Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 05 липня  2006  року  позов  ОСОБА_1   задоволено.

Стягнуто  з  виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі на користь
ОСОБА_1 заборгованість
по страхових виплатах за період з 1.04.2001
року по 1.02.2006 року у
сумі 6891грн.68коп. та щомісячно по 811грн.61коп.,   починаючи  з  1.02.2006  року.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про
скасування рішення суду і направлення справи на новий розгляд, посилаючись на
порушення норм матеріального і процесуального права, а саме, суд безпідставно
залучив відділення до участі по справі як відповідача, а не третьої особи,
необґрунтовано відкоригував суми відшкодування шкоди на коефіцієнти росту
тарифних ставок і окладів, стягнув суми недоплати за строк, що перевищує  три
роки.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та заявлених в суді першої інстанції позовних
вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає
частковому  задоволенню  з
наступних  підстав.

Відповідно до ст.30
9 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є: п.4 порушення або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального  права.

Матеріалами справи встановлено, що позивач під час роботи
у шкідливих умовах праці отримав професійне захворювання, що підтверджено актом
розслідування профзахворювання від 11.12.1995
року. Відповідно до відпрацьованого часу, вина РУ ім. Кірова склала   90%,   а
ВАТ  «КЗРК»  -   10%.

3

В зв'язку з професійним захворюванням ОСОБА_1 втратив
професійну  працездатність.

З 03.01.1996
року висновком МСЕК йому встановлено 30%
втрати професійної працездатності. В подальшому відсоток втрати
профпрацездатності змінювався, а з 1.01.1998
року йому встановлено 4
0% втрати професійної працездатності який до теперішнього  часу
не  змінився.

Наказом НОМЕР_1по РУ
ім.Кірова (а.с.17) ОСОБА_1 було визначено і
нарахована сума відшкодування шкоди, виходячи із його особистого середнього
заробітку за жовтень-грудень   1995
року  у  сумі
5 96грн.77коп.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1 про перерахунок
суми відшкодування шкоди і стягнення заборгованості з відділення Фонду за
період з 1.04.2001 року по 1.02.2006 року, суд дійшов
висновку, що середній заробіток позивача був обчислений неправильно, і це
потягло в подальшому неправильне нарахування
суми  відшкодування  шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду. Судом
вірно розраховані суми відшкодування шкоди, виходячи із середнього  заробітку
у  сумі   951грн.63коп.

Третя особа -
РУ ім.Кірова - не
оспорює рішення районного суду щодо розрахунку середнього заробітку і
визначення розміру відшкодування
шкоди  здоров'ю.

Вирішуючи даний спір суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо застосування коефіцієнтів підвищення заробітної плати
1,33 - з 1.11.1995 року та 2,5 - з 1.12.1995 року для
розрахунку середнього заробітку а також коефіцієнту 1,178 - з 1.01.1998  року  до  суми
відшкодування  шкоди.

Таким чином суд першої інстанції правильно визначив розмір
місячного відшкодування шкоди на 1.04.2001
року у сумі 403грн.57коп.

Доводи відповідача про незаконність позовних вимог
позивача щодо застосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок і окладів,
безпідставні, оскільки згідно з п.2 8 обз.5 Правил відшкодування власником
підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків (далі Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів
України від 23 червня 1993 року № 472, які діяли на момент         виниклих   між
сторонами   правовідносин, розмір
відшкодування шкоди перераховується у разі кожного підвищення тарифних ставок
(посадових окладів) на підприємстві. Перерахунок проводиться шляхом множення
розміру відшкодування шкоди на фактичні коефіцієнти підвищення тарифних ставок
(посадових окладів)   відповідним  працівникам
підприємства.

4

Відповідач не надав суду доказів зміни структури
заробітної плати, у зв'язку з чим суд дійшов правильного висновку щодо
застосування  коефіцієнтів.

Задовольняючи вимоги позивача в межах, які перевищують
строк позовної давності, суд виходив із вимог п.48 Правил, ст.238 КЗпП України і
роз'яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № б від 27 березня 1992 року «Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»,
якщо особам, які мають право на відшкодування шкоди, з вини власника своєчасно
не нараховані або не виплачені суми такого відшкодування, ці суми виплачуються
без обмеження будь яким терміном.

Однак, на думку колегії суддів, такий висновок є
помилковим. Суд не звернув уваги на норми ст. 71 ЦК 1963
року (з урахування правила п.б Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 року) та на
роз'яснення викладені у пунктах 1,1-1,
1-2, 22 Постанови Пленуму
Верховного  Суду  України
№  6  від  27.03.1992  року.

Всупереч зазначеним роз'ясненням, суд стягнув недоплачені
страхові виплати за весь період, тобто з 1.04.2001
року по 1.02.2006 року,
тоді як позивач звернувся до суду 23.03.2006
року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що
стягненню підлягають суми заборгованості за період з 23.03.2003 року, тобто за
час, що не перевищує трьох останніх років, які передували  моменту
звернення  ОСОБА_1
до  суду.

Рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про стягнення суми страхових платежів в межах
трьохрічного  строку.

Районний суд вірно розрахував суми страхових виплат,
застосувавши, починаючи з 1.03.2002
року коефіцієнти зростання в попередньому календарному році середньої
заробітної плати у галузях національної економіки, відповідно до постанов
правління Фонду  соціального  страхування
від  нещасних  випадків.

На  користь  ОСОБА_1   підлягає  стягненню
сума  недоплати:

-    за            період     з
23.03.2003      року     по
1.03.2004      року 1308грн.45коп.    (33,66  +
115,89  х  11  міс);

-    за
період   з   1.03.2004   року   по   1.03.2005   року   -   1602,24грн. (133,52   сума  недоплат
в  місяць   х   12
міс);

-    за
період   1.03.2005   року  по   1.02.2006   року   (згідно
позовних вимог)   -
1818,41грн.    (165,31   х
11),

а  разом  4729грн.10коп.

Щомісячно починаючи з 1.02.2006 року, на користь ОСОБА_1 слід стягувати з
відділення Фонду по 811грн.61коп. до зміни обставин, що тягнуть перерахунок,
виходячи з наступного розрахунку.

5

403,57грн.(сума
страхових виплат на 1.04.2001
року)х коефіцієнти зростання в попередньому календарному році середньої
заробітної плати у галузях національної економіки: 1,193 (1.03.2002 рік)х 1,182 (1.03.2003 рік) х 1,152 (1.03.2004 рік) х 1,238    (1.03.2005
рік).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309п.4, 313,
316  ЦПК  України,
колегія  суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Кривому Розі задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 05 липня  2006  року
скасувати  і  ухвалити нове рішення.

Позов  ОСОБА_1  задовольнити
частково.

Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі на користь ОСОБА_1 заборгованість по
страхових виплатах у сумі 4729грн.10коп. і щомісячно,
починаючи з 1.02.2006 року по
811грн.61коп., до зміни
обставин, що тягнуть перерахунок страхових
виплат  або  припинення
виплат.

Судові
витрати  покласти  за
рахунок  держави.

Рішення набирає законної сили з дня оголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом  двох
місяців  з  дня
набрання  законної  сили.

Головуючий

Судді: