Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
березня 2007 року                                                                                м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі головуючого - судді:                                   Барашкова В.В.

при секретарі:                                                       Шевчук І.Ю.

за участю сторін: Країло Р.Я. - представник позивача, ОСОБА_1 - відповідач, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську цивільну справу за позовом Івано-Франківського міського
центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд ,-

встановив:

Івано-Франківський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1. про стягнення заборгованості.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив
задоволити позов в повному обсязі з мотивів зазначених в ньому.

Відповідач заперечив проти задоволення позову, пояснив суду, що після
укладання договору щодо професійного навчання
безробітного, він почав відвідувати заняття по підвищенню кваліфікації в ПТУ № 15 м. Івано-Франківська. Проте рівень
фахової підготовки, на думку відповідача,
не міг забезпечити йому рівня знань, необхідних для отримання спеціальності слюсар з ремонту автомобілів. Тому перестав
відвідувати заняття, вважав, що позивачем буде припинено
фінансування його навчання . Вважає, що продовження
позивачем проплати за його перекваліфікацію , суперечить
укладеному договору.

Заслухавши сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Суд встановив,
що 05.02.2004 року ОСОБА_1. був зареєстрований в Івано-Франківському міському центрі зайнятості як шукаючий роботу, а
12.02.2004 року отримав статус
безробітного відповідно до ст. 2 Закону України "Про зайнятість
населення" і розпочато виплату допомоги по безробіттю.

14.09.2005р. гр. ОСОБА_1. написав заяву про направлення на підвищення
кваліфікації в ПТУ № 15 за спеціальністю слюсар з
ремонту автомобілів. Цього ж дня між громадянином та
Івано-Франківським міським центром зайнятості був підписаний договір № 00602 щодо професійного навчання
відповідача. Відповідно до наказу №192 від 15.12.2005р. Професійно-технічного
училища №15, про відрахування -з 15.12.2005р. зі складу слухачів групи №6, слюсаря з ремонту автомобілів
ОСОБА_1за невідвідування занять без поважних причин.

Відповідно до п.3.1.2 договору від 14.09.2005р. у разі самовільного
припинення навчання без поважних причин або
відмови працювати за професією, набутою в результаті

2

професійного навчання з громадянина стягується загальна сума витрат на
професійне навчання, витрати на проїзд до місця
навчання і назад та витрати на проживання.

Згідно п. 3 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", у разі припинення навчання без поважних причин з громадянина стягується загальна сума витрат на професійну
підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації".

Згідно листа обласного центру зайняте №0113 - 68/01-39/15 від 12.01.06р.
витрати на навчання відповідача становлять 162,42 грн.

24.02.06 р. та 10.03.06р. гр. ОСОБА_1. надсилалися листи з пропозицією
добровільно відшкодувати Івано-Франківському
міському центру зайнятості затрачені кошти на навчання в сумі 162,42
грн., проте добровільно боржник кошти не повернув.

Належних і допустимих доказів існування перешкод у здійсненні
перекваліфікації, поважності причин пропуску занять відповідачем суду не
надано.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 36, ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування випадок
безробіття" , ст. ст. 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовну заяву Івано-Франківського
міського центру зайнятості - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Івано-Франківського міського центру зайнятості
162 грн.42 коп. заборгованості.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подано протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження через суд першої інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подачі заяви на
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було
подано.

У разі подання заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не
була подана у строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку.