АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

1 березня 2007
року                          Колегія
суддів судової палати в цивільних

справах апеляційного суду
Тернопільської області в складі:

Головуючого
Козака І. О.

Суддів
Ходоровського М.В.,Демковича Ю.Й.

при секретарі
Стець І.В.

з участю сторін
та адвокатів ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Чортківського районного суду від 17 січня 2007 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третьої особи - приватного нотаріуса
Чортківського районного нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсними
договорів дорування будинковолодіння та присадибної земельної ділянки,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2006 року ОСОБА_3 пред'явила позов до ОСОБА_4,
третьої особи - приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального
округу ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування будинковолодіння, що
знаходиться у АДРЕСА_1, який посвідчений 19 квітня 2006 року приватним
нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу ОСОБА_5

Позивачка зазначила, що оскільки є непрацездатною,
інвалідом 2 групи, отримує мінімальну пенсію, якої не вистачає на придбання
ліків та оплати комунальних послуг, вона домовилась із своїм сином ОСОБА_4 -
відповідачем у справі про укладення договору довічного утримання.

Однак, насправді приватний нотаріус посвідчив не договір
довічного утримання, який вона мала на увйзі і який відповідав її бажанню, а
договір дарування, що не відповідає домовленості із сином та її волевиявленню.

Справа№22а-238                                                 Головуючий
1 інстанції Парфенюк В.І.

Категорія
12                                                          Доповідач
Ходоровський М.В.

Посилаючись на те, що при укладенні договору вона
помилялася щодо юридичної природи договору а син ОСОБА_4 її обманув і замість
договору довічного утримання уклав договір дарування, після укладення договору
догляду за нею не здійснює, позивачка просила її вимоги задовольнити.

У січні 2007 року позивачка доповнила свої вимоги та
просила із вищезгаданих підстав визнати недійсним й договір дарування
присадибної земельної ділянки, що знаходиться у АДРЕСА_1, який посвідчений 19
квітня 2,006 року приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального
округу ОСОБА_5

Рішенням Чортківського районного суду від 17 січня 2007 року у задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове
рішення, яким її вимоги задоволити, посилаючись на неповне з"ясування
судом обставин справи. Зокрема вона зазначила, що суд дав невірну оцінку
доказам по справі, не оцінив всі докази, що привело до постановления незаконного
рішення.

У судовому засіданні апелянт пославшись на доводи апеляційної скарги
просила її задовольнити, а відповідач її відхилити, оскільки рішення суду є
законне.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників
апеляційного розгляду справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Постановляючи рішення, суд виходив з того, що позивачкою
не доведено укладення угод внаслідок помилки, допитані в судовому засіданні
свідки не підтвердили обставини, на які позивачка посилалася як на підставу
свого позову.

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він зроблений без
оцінки всіх наявних доказів у справі і неналежної оцінки доказів, на які
зіслався суд. Зокрема, як вбачається з наявних у матеріалах справи письмових
доказів -довіреності від 4 вересня 2006 року, листа приватного нотаріуса за №36
2-24 від 20 вересня 2006 року ОСОБА_4. уповноважив ОСОБА_3 продати належні йому
житловий будинок та земельну ділянку, що є предметом оскаржених договорів, а 5
вересня 2006 року цю довіреність скасував. Однак, всупереч ст. 212 ЦПК України
місцевий суд не дав оцінки цим обставинам, їх взаємному зв"язку з іншими
доказами в їх сукупності.

Згідно ст.309 ЦПК України зазначені обставини є підставою для скасування
рішення суду і ухвалення нового рішення.

Відповідно
до положень ст. 229 ЦК України,
якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин може бути визнаний судрм недійсним. Під помилкою слід
розуміти таке неправильне сприйняття стороною суб"єкта, предмета чи інших
істотних умов угоди, що вплинуло на її волевиявлення, при відсутності якого за
обставинами справи можна вважати, що угода не була б укладена.

Судом встановлено,
що позивачка ОСОБА_3 є мамою відповідача ОСОБА_4.

ОСОБА_3 будучи непрацездатною, інвалідом другої групи,
являючись власником будинковолодіння та земельної ділянки, що знаходиться у
АДРЕСА_1 домовилась із ОСОБА_4 про укладення договору довічного утримання, за
яким вона передає йому у власність житловий будинок і земельну ділянку, взамін
чого син зобов "язується забезпечувати її утриманням та доглядом довічно.

19 квітня 2006 року приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального
округу ОСОБА_5 посвідчено укладені між ОСОБА_3 і ОСОБА_6, яка діяла від імені
ОСОБА_4. договори дарування будинковолодіння та земельної ділянки, що
знаходиться у АДРЕСА_1.

При укладенні цих договорів ОСОБА_3 помилялася щодо їх юридичної природи, а
тому замість договору довічного утримання, що мала на увазі і що відповідало її
бажанню, підписала договори дарування.

Зазначені обставини стверджуються показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та наявними в
матеріалах справи письмовими доказами.

Так, із змісту показань зазначених свідків вбачається, що між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 була домовленність про те, що вона передає йому у власність будинок а
він зобов"язується
доглядати її довічно.

Як видно із довіреності від 4 вересня 2006 року, листа приватного нотаріуса
за №36 2-24 від 20 вересня 2006 року, ОСОБА_4. уповноважив ОСОБА_3 продати
належні йому житловий будинок та земельну ділянку, власність на що він набув
внаслідок оскаржених договорів дарування, а 5 вересня 2006 року цю довіреність
скасував.

На думку колегії суддів такі дії відповідача ОСОБА_4.
свідчать про домовленність з позивачкою на укладення договору довічного
утримання, а не договору дарування.

Тому колегія вважає, що обставини, на які вказують ці
докази, повністю узгоджуються із обставинами зазначеними позивачкою, а тому суд
вважає, що позивачка вчинила оскаржувані договори під впливом помилки, що є
підставою для задоволення її позовних вимог.

Посилання
апелянта ОСОБА_3 на те, що договір дарування будинковолодіння повинен бути
визнаний недійсним також із-за допущеної нотаріусом помилки у її прізвищі в
договорі дарування(замість ОСОБА_3 написано ОСОБА_3) є необгрунтовані. Із договору вбачається, що ця помилка
допущена лише в одному місці договору і із його змісту зрозуміло хто є
сторонами угоди. Та окрім цього Зазначена в апеляційній скарзі обставина не
була предметом судового дослідженя, оскільки не з цієї підстави
пред"явлено позов.

Колегія суддів також із вищезгаданої підстави не погоджується з доводами
представника апелянта про визнання договорів дарування недійсними із-за
нікчемності довіреності від 3 лютого 2005 року, посвідченої приватним
нотаріусом ОСОБА_5, за якою
ОСОБА_4. уповноважив ОСОБА_6 отримувати в дар будинок та інше майно. Окрім
цього на час посвідчення оскаржуваних договорів довіреність була і є чинною.

Керуючись ст. ст. 307,309,316 ЦПК
України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Чортківського районного суду від 17 січня 2007 року скасувати і
постановити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати недійсними договори дарування будинковолодіння та земельної
ділянки, що знаходяться у АДРЕСА_1, які укладені між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, що
діяла від імені ОСОБА_4 та посвідчені 19 квітня 2006 року приватним нотаріусом
Чортківського районного нотаріального округу ОСОБА_5

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення,
однак може

може бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду
України протягом

двох
місяців.