РІШЕННЯ

Іменем України

12 вересня 2007 року                                                                             м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.

суддів :

Балюка М.І.,

Гуменюка В.І.,

Барсукової В.М.,

Данчука В.Г.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в м. Шахтарську Донецької області про стягнення
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2006 року ОСОБА_1.
звернувся з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Шахтарську Донецької області, посилаючись на те, що, перебуваючи в
трудових відносинах на різних підприємствах вугільної  промисловості, він отримав каліцтво під час
виконання своїх трудових обов'язків.

Висновком МСЕК від 04 травня 2006
року йому було встановлено 25 % втрати професійної працездатності безстроково.

Оскільки втратою професійної
працездатності позивачу завдано моральну шкоду, просив стягнути з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Шахтарську Донецької
області на його користь 18 750 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 19 жовтня
2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від
10 січня 2007 року, позов задоволено частково. Стягнуто з  відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Шахтарську на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10
000 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

У касаційній скарзі  відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Шахтарську просить
скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким
відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм
процесуального права.

Касаційна
скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, ОСОБА_1. з січня 1975 року перебував у трудових
відносинах на різних підприємствах вугільної промисловості. Останній час
працював на ВАТ “Комсомолець Донбасу”, звідки звільнився 04 липня 2006 року за
власним бажанням. Свої трудові обов'язки позивач виконував в умовах важкої
фізичної праці, піддавався дії підвищеної концентрації вугільно-породного пилу.

Відповідно до висновку МСЕК від 04 травня 2006 року йому встановлено   25 % втрати професійної працездатності
безстроково.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що позов підлягає частковому
задоволенню з підстав, передбачених статтями 21, 28 та 34 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності”.

З такими висновками суду першої інстанції погодився і апеляційний суд.

Проте, з такими висновками судів
погодитися не можна.

Відповідно до пункту 27 статті 77
Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” дію абзацу четвертого
статті 1, підпункту “е” пункту 1 частини першої статті 21, частини третьої статті
28 та частини третьої статті 34 Закону України “Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей зупинено на 2006
рік.

За таких обставин вважати
обґрунтованими висновки щодо задоволення вимог по відшкодуванню моральної шкоди
немає підстав.

Апеляційний суд на наведене уваги не
звернув, у порушення вимог статті 303 ЦПК України, не перевірив усі доводи
апеляційної скарги.

Відповідно до статті 341 ЦПК України
суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення і ухвалити нове
рішення або змінити рішення, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці
правовідносини, чи не застосовано закон, який підлягав скасуванню.

Враховуючи викладене, рішення
Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 19 жовтня 2006 року та
ухвала апеляційного суду Донецької області від 10 січня 2007 року підлягають
скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Керуючись статтями 336, 341, 344,
346 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Шахтарську Донецької області задовольнити.

Рішення Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від
19 жовтня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 10
січня 2007 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Шахтарську Донецької області про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                        А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                                   М.І.
Балюк

В.М.
Барсукова

В.І. Гуменюк

В.Г.
Данчук