Справа №2-104 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14
березня 2007 року                                                                            Совєтський
районний суд

Автономної
Республіки Крим

у складі:        головуючого                                                    - судді Кордик
С.В.

при
секретарі                                                 -
Коль Н.О.

за
участю представника позивача              -
ОСОБА_1

представника
відповідача                            -
ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Совєтський справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 суми боргу за договором позики, та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 06 грудня 2006 року звернувся до суду з позовом до відповідачки про
стягнення суми боргу в розмірі 11 355 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим,
що 10 жовтня 2006 року відповідачка уклала з позивачем угоду та отримала від
нього за договором позики відповідно до розписки - 11355 гривень, та була
зобов'язана повернути цю суму в перебіг трьохденного строку після першої
вимоги. 25 жовтня 2006 року позивач письмово повідомив відповідачку про
повернення суми боргу, але та у встановлений строк борг не повернула та ухиляється
від грошового зобов'язання, у зв'язку з чим просив позов задовольнити.

ОСОБА_4 звернулося до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання
договору позики від 10 жовтня 2006 року укладений між нею та ОСОБА_3 на суму
11355 гривень недійсним. Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що вона з
ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах та працювала оператором ігрового залу
та допустила формальну нестачу, так як на лічильнику грального апарату вказала
більше грошових коштів, ніж вони поступили до каси. Розписка нею була написана
під тиском інкасаторів ОСОБА_3 в зв'язку з нестачею на робочому місці, грошові
кошти за розпискою насправді не були нею одержані від позикодавця. Згодом
ОСОБА_3 її звільнив.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд
його задовольнити, пояснив, що дійсно відповідачка працювала оператором
гральних апаратів приватного підприємства „Велком Гейм", директором якого
він перебуває, в жовтні 2006 року вона звернулася до нього с проханням позичити
гроші, він погодився та з особистих коштів в присутності двох свідків,
працівників підприємства, передав 11355 гривень ОСОБА_4 а вона власноручно
написала та передала йому розписку про одержання від нього вказаної суми
грошей. Після одержання позики відповідачка перестала виходити на роботу, в
зв'язку з чим він 25 жовтня 2006 року пред'явив вимогу позичальникові про
повернення грошових коштів, але встановлений строк за договором зобов'язання
повернути позику були не виконані, і він був вимушено звернутися до суду.
Зустрічну вимогу за позовом ОСОБА_4 він вважає не спроможною, та такою яка не
підлягає задоволенню так як вона не підтверджується якимись доказами.

Представник позивача підтримав позовні вимоги позивача,
та вказав на те що договір позики був укладено між сторонами у відповідності до
вимог цивільного законодавства, і на підтвердження укладення договору та
посвідчення передачі позикодавцем визначеної суми, ОСОБА_4 була власноруч
написано розписка, та скріплена її підписом. У зустрічному позові ОСОБА_4
просила відмовити, так як останньою не наведено жодного доказу що вона

насправді
не одержувала грошей за договором позики, та того що розписку вона писала під
психологічним впливом або іншим насильством. Не найшов свого підтвердження і
той факт що сума позики за договором в розмірі 11355 гривні, дійсно складає як
суму нестачі на робочому місці, крім того відповідачка сама підтверджує те що
за період її праці документальні ревізії в яких відображались нестачі не
проводились.

Відповідачка за первісним позовом вимоги заявлені до неї
не визнала та пояснила, що в борг грошей від позивача не отримувала. У зв'язку
з тим, що вона перебувала з позивачем у трудових відносинах, повідомила, що у
неї за період праці сталося декілька формальних недостач на велику суму, в
наслідок того що вона на лічильнику ігрового автомату відобразила більш коштів,
невже поступили до каси, якийсь шкоди підприємству вона не спричиняла. Розписку
про те, що позичала у ОСОБА_3 гроші вона написала під впливом тиску зі сторони
інкасаторів позивача, так як вважала що вони її з приміщення не випустять поки
вона не напишіть розписку. В правоохоронні органи по поводу написання розписки
вона не зверталась, та згодом думала цей конфлікт врегулювати з ОСОБА_3, але
була звільнена. Також пояснила що за два місяця праці на підприємстві у неї
було три чи чотири нестачі, і кожен раз вона писала розписки про позику на суму
нестачі, при написанні останньої розписки попередні розписки були в її
присутності знищенні. В зв'язку з наведеним наполягала на задоволенні
зустрічного позову про визнання договору позики недійсним.

Представник відповідача - ОСОБА_2, вважав, що позов
заявлений до ОСОБА_4 є необгрунтованим з тих підстав, що відповідачка не
позичала у ОСОБА_3 11355 гривень, сторони знаходились у трудових
правовідносинах та сума позики є сумою недостачі, оскільки відповідачкою
насправді від позивача грошові кошті одержані не були, у задоволені позову про
стягнення суми боргу за договором позики необхідно відмовити, та признати
договір позики недійсним.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків,
дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню, а в зустрічному позові належить відмовити з наступних
підстав: відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові
кошти або цінні речи, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж якості. При цьому договір позики є
укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими
ознаками.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2006 року між сторонами було укладено
договір позики, за умовами якого позивач передав у власність відповідачки 11355
гривень, які остання повинна була повернути у триденний строк після першої
вимоги.

На підтвердження факту передачі грошей позивач представив до суду розписку
відповідачки від 10 жовтня 2006 року, відповідно до якої ОСОБА_4 зобов'язалася
повернути у триденний строк після першої вимоги ОСОБА_3 11355 гривень, яка у
відповідності до положень ч.2 ст. 1047 ЦК України, уявляє в собі посвідчення
про одержання відповідачкою від позивача вказаної у розписки сумі грошей за
договором позики, та підтверджує обов'язок відповідачки повернути кошти ОСОБА_3
по першій вимоги. Ця розписка виконана власноручно ОСОБА_4, і цій факт у суді
нікім не заперечується.

Приймаючі до уваги, що згідно зі ст. 1051 ЦК України,
позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти
насправді не були ним одержані від позикодавця, а у судовому засіданні
достовірно встановлено, що позивач передав відповідачки за договором позики у
жовтні 2006 року - 11355 гривень, які відповідачка в порушення вимог ст. 1049
ЦК України своєчасно не повернула, у зв'язку з чим вказана сума боргу підлягає
стягненню у судовому порядку.

Доводи відповідача про те, що гроші за договором позики
вона не отримувала від позивача, є неспроможними та не можуть бути спростовані
тільки її поясненнями, а навпаки підтверджується самою розпискою, а також її
підписом в повідомленні позикодавця від 25 жовтня 2006 року про повернення
позики в триденний строк.

з

Показання допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_5
та ОСОБА_6 в частини підтвердження ними факту передачі, від позикодавця
позичальнику, грошових коштів в їх присутності суд не приймає в якості
допустимих доказів так як у відповідності зі ст. 1051 ЦК України якщо договір
позики має бути укладений у письмової формі, рішення суду не може ґрунтуватися
на свідченні свідків для підтвердження того, що гроші насправді не були
одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості,
ніж встановлено договором. З цих підстав суд не приймає до уваги також
показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, яки достовірних доказів тому що за
договором позики відповідачкою гроші не отримувалися, та доказів яки би
свідчили про недійсність договору суду не довили. Однак, суд приймає як належні
докази показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в тім що в приміщенні де складалася
розписка ні яких інкасаторів не було, розписка писалася відповідачкою
власноручно та без якогось тиску та погроз в її бік, та показання свідка
ОСОБА_5 в тім що вона на підприємстві працює бухгалтером - касиром, і вона про
якусь нестачу у ОСОБА_4 нечула, у ревізіях в зв'язку з нестачами участі не
приймала, хоч це її посадові обов'язки і вона в цьому випадку мала про це
знати.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи у
межах позовних вимог і на підставі доказів сторін, тому суд вважає що позивачем
доведені обставини на яки він посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень проти зустрічного позову, зустрічні вимоги відповідачки повністю
спростовуються дослідженими доказами в судовому засіданні, тому суд приходить к
висновку про необхідність задоволення первісного позову та в відмові в
зустрічному позові.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачене позивачем державне мито в сумі
113 гривень 55 копійок, та витрати з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду судової справи у сумі 30 (тридцять) гривень підлягають стягненню на
його користь с відповідача.

Згідно зі ст.ст. 84,88 ЦПК Україні стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені
судові витрати, позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу
представлена довідка про сплату 1000 гривень адвокату ОСОБА_1, розмір цій
сплати суд вважає такою що не відповідає вимогам Постанови Кабінету міністрів
України від 27.04.2006 року №590 про граничні розміри компенсації витрат,
пов'язаних з правовою допомогою стороні у цивільних справах. З урахуванням
складності справи, ціни позову, розміру мінімальної заробітної плати, дійсному
на час розгляду справи, та часу роботи адвоката по справі суд вважає що на
користь ОСОБА_3 необхідно стягнути судові витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги в розмірі 480 гривень.

На підставі викладеного, ст.ст. 1046, 1047, 1049, 1051 ЦК України, п.12
Постанови Пленуму Верховного Суду України про судову практику в справах про
визнання угод не дійсними від 28.04.1978 року №3 зі змінами, керуючись ст.ст.
5, 10, 11, 57, 60, 83, 88, 208, 209, 212-215,218,223 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в рахунок боргу за
договором позики 11355 (одинадцять тисяч триста п'ятдесят п'ять) гривень,
витрати по сплаті державного мита у сумі 113 (сто тринадцять) гривень 55
копійок, витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду судової справи
у сумі 30 (тридцять) гривень, витрати пов'язані з правовою допомогою у розмірі
480 (чотириста вісімдесят) гривень, а усього 11978 (одинадцять тисяч дев'ятсот
сімдесят вісім) гривень 55 копійок.

В іншій частині
позову ОСОБА_3 відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору
позики недійсним - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим шляхом подачі апеляційної скарги через Совєтський
районний суд Автономної Республіки Крим протягом двадцяти днів після подачі
заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом десяти днів з
дня проголошення рішення суду. При цьому апеляційна скарга

4

може
бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через Совєтський районний суд АР
Крим. Рішення набуває чинності після закінчення десятиденного строку,
передбаченого для подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано, та двадцятиденного строку для подання
апеляційної скарги, який вираховується з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.