У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

25 червня 2007 року                                                                                          м.
Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України         в складі:

Левченка Є.Ф.,
Лихути Л.М., Романюка Я.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства “Кіслородмаш” про
поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від
12 грудня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21 лютого
2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У липні 2006
року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до відкритого акціонерного товариства
“Кіслородмаш” про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1968 року вона знаходилась
з відповідачем у трудових відносинах. Наказом НОМЕР_1 була звільнена. Оскільки
позивачка вважає звільнення незаконним, просила суд задовольнити її позов.

Рішенням
Суворовського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2006 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду Одеської області 21 лютого 2007 року, в
задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси
від 12 грудня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21
лютого 2007 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись
на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування судом
норм матеріального права.

Колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування  судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено
з додержанням судом норм матеріального та процесуального права і доводи скарги
їх висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст.
331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України, -

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Суворовського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від 21 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                      Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Я.М. Романюк