Справа №   1626,
Головуючий 1 інстанції
УХВАЛА

Іменем України

13 лютого 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Курило В.П. суддів  Санікової О.С., Шамрило Л.Г. при секретарі
Личкатій В.В.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на
рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 4 грудня 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства „Добропіллявугілля" про скасування наказу,
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
і відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2006 року ОСОБА_1
звернувся в суд з вказаним позовом до відповідача. Він посилався на те, що
працював на шахті „Добропільська" з 1976
року. У 1981 році був
травмований на виробництві і висновком МСЕК йому було заборонено працювати в
підземних і нічних умовах праці. Саме тому він був переведений з посади
гірничого майстра добичної дільниці на майстра технологічного комплексу на
поверхні.

15 лютого 1994
року адміністрація підприємства без попередження перевела його у нічну
зміну, порушивши його законні права і інтереси.

На
березень 1994 року
адміністрація також склала графік виходу на роботу і

вказала
йому нічні зміни. Тому він з 22
березня 1994 року
перестав виходити на роботу і

перебував
у вимушеному прогулі.

Наказом НОМЕР_1 від 28 червня 1995 року
адміністрація підприємства звільнила його з роботи за прогули без поважних
причин. Він вважає звільнення незаконним. Просив поновити строк для звернення у
суд, скасувати наказ НОМЕР_1 від 28
червня 1995 року про
його звільнення, відшкодувати моральну шкоду, заподіяну приниженням його честі
і гідності у розмірі 500
мінімальних заробітних плат.

Ухвалою судді
Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 37 квітня 2006 року у відкритті
провадження по справі було відмовлено у зв"язку з тим, що є таке, що
набрало законної сили рішення суду між тими ж сторонами, про той же предмет і з
тих же підстав.

Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 2
червня 2006 року
ухвала Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17 квітня 2006 року скасована,
справа направлена до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття
провадження по справі.

2

У липні 2006 року позивач
доповнив свої позовні вимоги і просив суд поновити строк на звернення до суду,
скасувати наказ НОМЕР_1 від 28
червня 1995 року про
його звільнення з роботи, стягнути середній заробіток за час вимушеного
прогулу, відшкодувати заподіяну моральну шкоду, стягнувши з відповідача на його
користь по 10 тис.
грн. за кожен місяць вимушеного прогулу з 22
березня 1994 року.

У листопаді 2006 року позивач
уточнив свої вимоги, посилаючись на те, що 1 грудня 1994
року Добропільський районний суд Донецької області розглядав заявлений ним
спір про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу. В задоволені його позовних вимог було відмовлено. Вказане рішення суду
набуло законної сили. Він вважає, що рішення суду було незаконним, оскільки
воно грунтувалось на недостовірній інформації, що надана відповідачем про
займану ним спеціальність. Він просить суд переглянути це рішення за ново
виявленими обставинами оскільки рішення суду грунтувалось на фальшивих
запереченнях відповідача з вказівкою фальшивих відомостей про його трудову
діяльність і відшкодувати заподіяну моральну шкоду у розмірі по 10 тисяч гривень за
кожний місяць вимушеного прогулу (а.с. 78-81).

Рішенням
Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 4 грудня 2006 року в
задоволені позову ОСОБА_1 до
Відокремленого підрозділу шахта „Добропільська" Державного підприємства
„Добропіллявугілля" про перегляд рішення Добропільського міського суду
Донецької області від 1 грудня 1994 року відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового
рішення про скасування рішення місцевого суду від 1 грудня 1994 року за
нововиявленими обставинами. Рішення суду від 1 грудня 1994
року грунтується на фальшивих запереченнях і доказах, що надані
відповідачем.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивача, перевіривши матеріали
справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає
задоволенню, рішення суду -
скасуванню з поверненням справи на новий розгляд у суд першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відмовляючи в
задоволені вимог ОСОБА_1
про скасування рішення суду від 1
грудня 1994 року,
суд першої інстанції виходив з того, що у компетенції місцевого суду не
знаходяться питання про скасування рішення місцевого суду через те, що ст. 303 ЦПК України це
віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції.

Але з таким
висновком суду погодитися не можливо через те, що він суперечить вимогам закону.

Як видно з заяви
ОСОБА_1, що
знаходиться на а.с. 78-81,
він просив переглянути судове рішення від 1 грудня 1994
року за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч.
1 ст. 363 ЦПК України
рішення суду переглядається у зв"язку з нововиявленими обставинами судом,
який ухвалив рішення.

Відповідно до ч.
2 цієї ж статті
ухвала суду апеляційної або касаційної інстанції, якою було відхилено скаргу на
рішення суду першої інстанції, в разі перегляду рішення у зв"язку з
нововиявленими обставинами втрачає законну силу.

Отже, питання
перегляду рішення суду у зв"язку нововиявленими обставинами відповідно до
вказаної норми закону віднесені у даному випадку до компетенції суду першої
інстанції. Тому висновок суду про те, що ці питання є компетенцією Апеляційного
суду помилкові.

Крім того, як
видно з заяви ОСОБА_1, що на
а.с. 78-81 одночасно
з вимогами про перегляд рішення суду у зв"язку з нововиявленими
обставинами, він також заявляв вимоги і про відшкодування моральної шкоду за
приниження гідності у розмірі 10
тис. грн., за кожний місяць вимушеного прогулу.

Вказані вимоги
суд взагалі не розглядав.

3

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 311 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо
суд розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і не міг бути усунений
ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції.

Враховуючи, що
суд першої інстанції не розглянув заявлені ОСОБА_1 вимоги про перегляд рішення
суду у зв"язку з нововиявленими обставинами і про відшкодування моральної
шкоди, і цей недолік не може бути усунутий шляхом винесення додаткового
рішення, і у відповідності з п. 5
ч. 1 ст. 311 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню з поверненням справи на новий розгляд у суд
першої інстанції.

Приймаючи заяву ОСОБА_1 по перегляд
рішення суду від 1 грудня 1994 року у
зв"язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції не перевірив,
чи не розглядались раніше такі вимоги заявника. Між тим на а.с. 66 є ксерокопія
ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 14 листопада 2005 року, з якої
видно, що заява ОСОБА_1 про
перегляд рішення суду від 1
грудня 1994 року у
зв"язку з нововиявленими обставинами була предметом розгляду суду першої
інстанції.

За таких
умов суд мав більш ретельно перевірити, чи дійсно заявник звертався суд

з такими
вимогами , чи були
вони розглянуті по суті і чи підлягають розглядові нові

вимоги ОСОБА_1 про перегляд
рішення суду від 1 грудня 1994 року у
зв"язку з ново

виявленими
обставинами.                                             ,

Відповідно до п.
3.3.3. Інструкції
з діловодства"Ы місцевому
загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України
від 27 червня 2006 року №68 матеріали щодо
розгляду заяви про перегляд у зв"язку з нововиявленими обставинами рішення
суду, що набрало законної сили, підшиваються до відповідної цивільної справи і
зберігаються в ній. У разі скасування судового рішення за ново виявленими
обставинами облік і перереєстрація справи виконується в загальному порядку.

Розглядаючи
заяву ОСОБА_1 про
перегляд рішення суду у зв"язку з нововиявленими обставинами, суд першої
інстанції не прийняв до уваги вказані положення Інструкції з діловодства,
порушив по заяві окреме провадження, у той час, як мав розглядати її у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1
про скасування наказу і поновлення на роботі.

Крім того,
відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦПК України за
результатами розгляду заяви про перегляд рішення суду у зв"язку з
нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виносить ухвалу, якою або
задовольняє заяву і скасовує рішення, або відмовляє у її задоволенні у разі її
необґрунтованості.

Між тим, суд
першої інстанції на порушення вимог вказаної норми закону ухвалив рішення
замість ухвали.

За таких умов
рішення суду є незаконним, підлягає скасуванню, а справа -поверненню на
новий розгляд у суд першої інстанції.

Керуючись ст. 304, 307, 3011 ЦПК України,
апеляційний суд

УХВАЛИ В:

Апеляційну
скаргу відхилити. Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області
від 4 грудня 2006 року скасувати.
Справу на новий розгляд повернути у той же суд, іншому складі суддів.

Ухвала суду
апеляційної інстанції набирає законної сили з часу її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня проголошення ухвали суду апеляційної інстанції.