Справа № 2- 96,    2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

03.04.2007р.    Володарський районний суд Київської області
у складі:

головуючого
судді Ярмоленко Г.Л.,

при
секретарі Демиденко О.В.,

з участю
адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в селищі Володарка справу
за позовом

ОСОБА_1 до Володарської
районної державної адміністрації Київської області третя особа:ОСОБА_3

про стягнення
втраченого    заробітку за час    вимушеного прогулу, розрахунку та моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду у лютому 2007 року надійшов вказаний позов,
в якому позивач вказує, що рішенням Тетіївського районного суду Київської
області від 29.11.2005 року , визнано незаконним розпорядження голови
Володарської районної державної адміністрації № 130 від 18.04.2005 року про
його звільнення з посади заступника голови Володарської районної державної
адміністрації та головного архітектора району. Цим же рішенням його поновлено
на роботі і в цій частині рішення підлягало негайному виконанню. Рішення втупило
в законну силу, однак, не було виконано. ІНФОРМАЦІЯ_1 він досяг пенсійного віку
і вийшов на пенсію.

Позивач зазначає, що у період з 29.11.2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 він
знаходився у вимушеному прогулі з вини відповідача і одночасно перебував на
обліку в центрі зайнятості. З 16.10.2006 року отримує пенсію.

Посилаючись на ст. 124 Конституції, ст.ст. 83, 116, 117, 232, 233, 236-238
КЗпП України та Закон України "Про державну службу" позивач просив
суд стягнути з Володарської районної державної адміністрації на його користь :

-   заборгованість по розрахунку - 47582,81
грн.,

середній заробіток за період затримки розрахунку-11907
грн.;

відшкодування моральної шкоди - 277830 грн.; витрати
понесені по оплаті

юридичної допомоги - 16865 грн.

Всього
-354184,81 грн.

В судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги,
посилаючись на обставини викладені у позові . Погодившись із розрахунком
наданим відповідачем (а.с. 76) , позивач просив суд стягнути з відповідача на
його користь :

25780 грн. 37
коп. - середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу;

18000 грн. - 10
місячних посадових окладів при виході на пенсію;

5909 грн. 40
коп. - компенсація за невикористану відпустку;

2210 грн. -
матеріальна допомога по оздоровленню за 2004 - 2006 p.p.;

2

13230 грн. -    середньомісячний заробіток за 5 місяців
затримки проведення

розрахунку;

257800 грн. -
моральна шкода;

16865 грн. -
витрати по оплаті послуг адвоката.

Одночасно позивач просив суд врахувати, що за час обліку
його в центрі зайнятості він отримав протягом періоду з 29.11.2005 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1. суму 6319 грн.59 коп., яку слід відрахувати від суми боргу
відповідача. А також те, що за час розгляду справи в суді, відповідач розпочав
проводити йому виплати і станом на 01.04.2007 року виплачено 5225 грн. з суми
10 посадових окладів та 3409 грн. 63 коп. за час вимушеного прогулу, всього
8634 грн.63 коп.

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково. Не заперечував
проти стягнення з Володарської РДА 25780 грн. 37 коп. - середньомісячний
заробіток за час вимушеного прогулу та 18000 грн. - 10 місячних посадових
окладів позивача належних йому при виході на пенсію. При цьому просив
врахувати, що станом на день розгляду справи позивачу розпочато виплати , що
становить 8634грн.63 коп. У задоволенні решти позовних вимогах просив суд
відмовити, вказуючи на їх безпідставність, посилаючись на письмові заперечення,
які приєднані до матеріалів справи (а.с. 77-79).

Третя особа - виконуючий обов'зки
голови Володарської РДА ОСОБА_3повністю погодився з позицією представника
Володарської РДА, щодо часткового визнання позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників процесу , дослідивши
письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи
із наступних міркувань.

По справі встановлено, що рішенням Тетіївського районного суду Київської
області від 29.11.2005 року , визнано незаконним розпорядження голови
Володарської районної державної адміністрації № 130 від 18.04.2005 року про
звільнення позивача ОСОБА_1 з посади заступника голови Володарської районної
державної адміністрації та головного архітектора району (а.с. 28) . Цим же
рішенням його поновлено на попередній роботі, на посаді заступника голови
Володарської районної державної адміністрації та головного архітектора району.
Вирішено стягнути з Володарської районної державної адміністрації 3220 грн. за
вимушений прогул з 18 квітня 2005 року на користь позивача. Рішення в частині
поновлення на роботі підлягало негайному виконанню. Ухвалою колегії суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від
11.04.2006 року (а.с. 29) рішення залишено без змін і набрало законної сили.

Встановлені судом обставини вказують, що рішення
Тетіївського районного суду від 29.11.2005 року щодо поновлення позивача на
роботі не було виконано. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг пенсійного віку та вийшов
на пенсію . Лише розпорядженням Володарської районної державної адміністрації
Київської області № 86 від 13.02.2007 року (а.с. 43) визнано таким, що втратило
чинність розпорядження голови Володарської державної адміністрації від
18.04.2005 року № 130 " Про звільнення ОСОБА_1" .Поновлено ОСОБА_1 з
29.11.2005 року на посаді заступника голови Володарської райдержадміністрації
та головного архітектора району. З ІНФОРМАЦІЯ_1 його звільнено із займаної
посади в зв'язку граничного віку перебування на державній службі.
Одночасно вирішено виплатити йому матеріальну допомогу в розмірі десяти
посадових окладів в межах фонду заробітної плати.

Таким чином, час
вимушеного прогулу позивача у період з 29.11.2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1
становить 10 місяців 16 днів.

3

Наведені вище обставини , в судовому засіданні повністю
визнані представником відповідача і не оспорюються. Одночасно з цим визнаються
відповідачем та грунтуються на законі вимоги позивача щодо стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу, що згідно розрахунку (а.с. 76 ) становить суму
25780 грн. і базується на вимогах ст.ст. 116,236 КЗпП України та стягнення
грошової допомоги при виході на пенсію, яка з урахуванням розміру окладу
позивача, згідно довідки Володарської РДА № 325-6-29 від 20.02.2007 року
(а.с.41) та відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну
службу"   становить суму 18000 грн.

Одночасно суд враховує, що згідно довідки № 546 -6-29 від 30.03.2007 року
наданої відповідачем ( а.с. 75) позивачу розпочато виплату за період вимушеного
прогулу , що становить 3409 грн.63 коп. та розпочато виплату 10 посадових
окладів, сума виплат становить 5225грн. Загальна сума отриманих коштів
позивачем станом на 01.04.2007 р. становить 8634 грн. 63 коп. (5225грн. + 3409
грн.63 коп.) За час обліку позивача в центрі зайнятості він отримав протягом
періоду з 29.11.2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1. суму 6319 грн.59 коп., ( а.с. 40),
яку слід відрахувати із суми названого боргу : 25780 грн. 37 коп. - 6319 грн.
59 коп. - 3409грн.63 коп.= 16051 грн.15 коп.;

18000 грн.- 5225
грн. 00 коп. = 12775грн.63коп.

Відповідно до ч. 1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Ст. 83 КЗпП України вказує, що у разі звільнення працівника йому
виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної
відпустки.

П.2 ст. 82 КЗпП України визначає, що до стажу роботи, що
дає право на щорічну основну відпустку (стаття 75 цього Кодексу), зараховується
час, коли працівник фактично не працював, але за ним згідно з законодавством
зберігалися місце роботи (посада) та заробітна плата повністю або частково (в
тому числі час оплаченого вимушеного прогулу, спричиненого незаконним
звільненням або переведенням на іншу роботу).

Виходячи з того, що з часу незаконного звільнення позивача з роботи, з
18.04.2005 року і до часу виходу його на пенсію тривалість належної йому
щорічної відпустки становить 45 днів, з розрахунку : 20 календарних днів за
2005 рік та 45 календарних днів за 2006 рік.

Матеріали справи вказують, що стаж держаної служби
позивача складає 33 роки 8 місяців 29 днів (а.с. 33 - 40).

Ст. 35 Закону України "Про державну службу" визначає, що
державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних
днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою
допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Державним службовцям, які мають стаж роботи в держаних органах понад 10
років, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю до 15 календарних
днів.

П.п. З п.2 постанови Кабінету Міністрів України " Про упорядкування
структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади,
органів прокуратури, судів та інших органів" № 268 від 09.03.2006 року із
змінами, визначено право керівників відповідних органів надавати працівникам
матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для
оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує
середньомісячної заробітної плати працівника.

Таким чином, з
урахуванням наведених норм права та розрахунків, вимога позивача щодо стягнення
з відповідача 5909 грн. 40 коп. компенсації за невикористану відпустку та 2210
грн. матеріальної допомоги для оздоровлення за 2004 - 2006 p.p. базується на
законі та підлягає задоволенню.

4

В судовому
засіданні встановлено, що днем звільнення позивача з роботи є ІНФОРМАЦІЯ_1.
На день розгляду справи в суді з позивачем не проведено розрахунок, чим
порушено ст.116 КЗпП України, яка визначає, що при звільненні працівника
виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то
зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення
звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Ст. 117 КЗпП України зазначає, що в разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір,
підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Термін затримки проведення розрахунку становить 5 місяців, сума середнього
заробітку за час затримки становить 13230 грн., із розрахунку 5 місяців X 2646
грн. (середньомісячна заробітна пата).

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо
порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних
життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого
життя.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд вважає суму 257830 грн.
занадто великою, одночасно враховує, що встановленні судом обставини справи
вказують на те, що відповідач грубо порушив вимоги КЗпП України незаконно
звільнивши позивача з роботи, не виконувавши рішення суду про поновлення його
на роботі на попередній посаді протягом тривалого часу, не проводивши з ним
розрахунку належних працівникові при звільненні, що дає суду підстави зробити
висновок про те, що позивач зазнав моральних страждань, втрати нормальних
життєвих зв'язків, що в свою чергу вимагало від нього додаткових зусиль для
організації свого життя. Позивач має сім'ю (а.с. 19) і невиплата належних йому
розрахункових коштів впливало на матеріальний стан родини. Заслуговують на
увагу твердження позивача, що в результаті небажання відповідача поновити його
на роботі він зазнав нервові навантаження, що призвели до погіршення його
здоров'я, що стверджується відповідними письмовими доказами ( а.с. 42, 66).
Позивачу слід було періодично проходити лікування і відсутність належних коштів
також мало негативний вплив на це. Суд звертає увагу і на ту обставину, що
позивач адресував відповідачу, з певним проміжком часу, вісім письмових
звернень з проханням поновити його на роботі , які до лютого 2007 року
залишались без задоволення.

П.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня
1995 року №4 із змінами і доповненнями, визначає, що розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових
втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших
обставин. Зокрема, враховуючи стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених
змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.... При
цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно ст. 76
Закону України " Про Держаний бюджет на 2007 рік" мінімальна
заробітна плата з 01.04.2007 р. становить 420 грн.

5

Враховуючи викладене, та одночасно беручи до уваги час
протягом якого мало місце заподіяння моральної шкоди позивачу зі сторони
відповідача, суд прийшов до висновку, що розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди слід визначити в кратному співвідношенні з мінімальним
розміром заробітної плати, беручи до уваги час душевних та психічних страждань
позивача, який суд обраховує з часу незаконного звільнення з 18.04.2005 року і
що продовжує існувати на час розгляду справи і становить 2 роки, тобто 24
місяці та складає суму 10080 грн. із розрахунку : 420 грн. (мінімальна т
заробітна плата)  X 24
місяці.

Ст. 88 ЦПК України визначає, що стороні , на користь якої ухвалено рішення,
суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати.

Матеріали справи вказують, що позивач поніс витрати на правову допомогу
адвоката у розмірі 16865 грн. (а.с. 44). Суд вважає вказану суму занадто
великою і рахує, що з відповідача слід стягнути 5% від суми задоволених
позовних вимог, що становить 3012 грн.

Керуючись ст. ст. 82 п. 2, 83, 116, 117, 236, 237-1 КЗпП України, ст. 35,
37 Закону України "Про державну службу" , ст. 76 Закону України
" Про Держаний бюджет на 2007 рік" , п.п. З п.2 постанови Кабінету
Міністрів України " Про упорядкування структури та умов оплати праці
працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та
інших органів" № 268 від 09.03.2006 року із змінами, ст.ст. 10, 11, 209,
212, 214- 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 - задовольнити частково. Стягнути з Володарської районної державної
адміністрації Київської області на користь ОСОБА_1 :

16051 грн. 15
коп. - середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу;

12775 грн. - 10
місячних посадових окладів при виході на пенсію з урахуванням

проведених
виплат;

5909 грн. 40
коп. - компенсація за невикористану відпустку;

2210 грн. -
матеріальна допомога для оздоровлення за 2004 - 2006 p.p.;

13230 грн. -    середньомісячний заробіток за 5 місяців
затримки проведення

розрахунку;

10080 грн. -
моральна шкода;

3012 грн. -
витрати на правову допомогу адвоката.

Всього :
63267грн. 55 коп.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення Володарського районного суду Київської області
може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.