Справа №22-149                                                                     Голов, в 1 інст-Ковтунович М.І.
Категорія - Ц-23                                                                              Доповідач-Василевич B.C.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

6 березня 2007 року                                                                                      м.Рівне

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в
складі:

Головуючого судді-Василевича B.C. Суддів Шеремет A.M.., Гордійчук
C.O. при секретарі Колесовій Л.В. з участю
представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Кузнецовського міського суду від 10 листопада 2006 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди та за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової і моральної шкоди та зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, заподіяної внаслідок шляхово-транспортної пригоди,-

встановила:

Рішенням Кузнецовського міського суду від 10 листопада
2006 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Стягнуто із
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 14064 грн.34 коп. на відшкодування матеріальної та
4000 грн. - моральної шкоди.

В задоволенні інших позовів відмовлено.

Не погодившись з
рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій доводить про невідповідність
висновків суду матеріалам справи.

Не встановивши
місця зіткнення автомобілів, а відтак хто з водіїв допустив порушення Правил
дорожнього руху суд необгрунтовано поклав на нього відповідальність за шкоду.

2

Апелянт вважає, що матеріалами справи доведено настання
шляхово-транспортної пригоди на смузі руху його автомобіля, тому його вина виключається.

При ухваленні рішення суд не дав належної оцінки показанням свідків та висновку судової автотехнічно-автотрасологічної
експертизи.

По наведених підставах просить про скасування рішення з ухваленням нового
про відмову в задоволенні пред"явлених до нього позовних вимог.

ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились.
Про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи та як це встановлено судом першої інстанції, 29 жовтня 2002 року біля 18 год.30 хв. у
м.Кузнецовську в зоні перехрестя головної та другорядної доріг на відрізку
автошляху автовокзал-АТЦ Рівненської АЕС
трапилась автотранспортна пригода.

ОСОБА_3, керуючи автомобілем ВАЗ-21013 та здійснюючи маневр повороту
наліво, в порушення п.16.13 Правил дорожнього руху не дав дорогу керованому
ОСОБА_1 автомобілю "Фольксваген-Пассат", що рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі, що призвело до зіткнення вказаних автомобілів, а також і автомобіля
"Форд", що рухався позаду за автомобілем ВАЗ під
керуванням ОСОБА_4.

Зазначені обставини стверджені поясненнями сторін, матеріалами проведеної органом дізнання перевірки, постановою
Кузнецовського міського суду від 4 вересня 2003
року, якою встановлено обставини шляхово-транспортної пригоди та яка є чинною і
іншими матеріалами справи.

Оскільки є доведеною вина ОСОБА_3 в заподіянні матеріальної та моральної
шкоди, суд першої інстанції, оцінивши докази у справі з дотриманням правил ст.212 ЦПК України, підставно задовольнив вимоги ОСОБА_1

Доводи апеляційної
скарги правильності висновків суду першої інстанції
щодо вини ОСОБА_3 в шляхово-транспортній пригоді та заподіянні внаслідок цього ОСОБА_1 матеріальної
та моральної шкоди не спростовують.

Разом з тим, обговорюючи питання про розмір матеріальної шкоди, колегія суддів знаходить за можливе зменшити її розмір.

З поданих представником ОСОБА_3 довідок видно, що ОСОБА_3 не  має  постійної
роботи,   його  діти
навчаються,   донька-у  вищому

3

навчальному закладі, а син - в 11 класі загальноосвітньої
школи, дружина хоча і працює, проте має невисокий заробіток.

Відповідно до
ч.4 ст.1193 ЦК України
суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно
від її матеріального становища. Тому, виходячи з наведеного, колегія суддів вважає
за необхідне зменшити розмір матеріальної шкоди із 14064 грн.34 коп. до 12000
грн.

Підлягає зменшенню також і моральна шкода.

Виходячи із
встановлених ст.3 ЦК України
засад справедливості, добросовісності та розумності з урахуванням обставин, за
яких трапилось заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди колегія суддів знаходить за
можливе зменшити розмір морального відшкодування з 4000 грн. до 2000 грн.

Враховуючи
наведене, колегія суддів, керуючись ч.3 ст.3,ч.3 ст.23, ч.4 ст.1193, п.3 ч.1
ст. 307,ст.309, ст.ст.313-314,ст.316 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення
Кузнецовського міського суду від 10 листопада 2006 року змінити, зменшивши розмір стягнутої із ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 матеріальної шкоди із 14064 грн.34 коп. до 12 000 грн.та моральної
шкоди із 4000 грн. до 2000 грн. В решті рішення залишити без зміни.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним чинності.