року                                                            м.
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Добропілля Донецької області про відшкодування моральної шкоди за касаційною
скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в                          м. Добропіллі
Донецької області на рішення Добропільського
міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2006 року та  ухвалу Апеляційного суду Донецької  області
від 25 грудня 2006 року,
в с т а н о в и л а:
року ОСОБА_1.  звернулася до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що у січні 2004 року під час виконання
трудових обов'язків вона отримала травму.
висновком медико-соціальної експертної комісії від                      7 березня 2006 року їй
вперше встановлено 10 % втрати професійної
працездатності у зв'язку із вказаним каліцтвом.
права порушеними, просила стягнути з відповідача на його користь на
відшкодування моральної шкоди 7 000 грн.
Рішенням Добропільського   міськрайонного суду
Донецької області від 31 жовтня 2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного
суду Донецької  області  від 25 грудня 2006 року,  позов задоволено частково: постановлено
стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропіллі
на користь              ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 2 500 грн., у задоволенні
решти вимог відмовлено.

У обгрунтування касаційної скарги зазначене відділення
посилається на невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне
застосування судами норм матеріального права
та ставить питання про скасування зазначених судових рішень і ухвалення
нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна
скарга  підлягає задоволенню з таких
підстав.

Задовольняючи
частково позов, суд першої інстанції та апеляційний суд, погоджуючись з ним,
виходили з того, що ушкодженням здоров'я ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоди,
обов'язок відшкодування якої Законом України “Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” покладено на
відділення Фонду.

Проте
з такими висновками суду погодитися неможливо.

Частиною
3 ст. 34  Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності” встановлено, що моральна
(немайнова) шкода, заподіяна умовами виробництва, яка не спричинила втрати
потерпілим професійної
працездатності,  відшкодовується  Фондом
соціального страхування від нещасних випадків за заявою потерпілого з
викладом характеру  заподіяної  моральної (немайнової) шкоди та за поданням
відповідного висновку медичних органів.

Судами
встановлено, що згідно з висновком медико-соціальної
експертної комісії від  7 березня 2006
року позивачці вперше встановлено 10 % втрати професійної  працездатності в зв'язку з трудовим
каліцтвом, отриманим у  2004 році.

Відповідно
до п. 27 ст. 77 Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік”  дію абзацу 4 статті 1, підпункту “е” пункту 1
частини першої статті 21, частини 3 статті 28 та частини 3 статті 34 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності” в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам
їх сімей на 2006 рік зупинено.

Як
вбачається з матеріалів справи, заперечуючи проти позову, відповідач посилався
саме на п. 27 ст. 77 Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік”.

Проте
судами першої й апеляційної інстанцій ці заперечення відповідача не прийнято,
неправильно застосовано норми матеріального права та не враховано, що
призупинення дії закону не дає підстав для його застосування.

За таких обставин  ухвалені у
справі судові рішення підлягають скасуванню з постановленням нового рішення про
відмову в задоволенні позову на підставі п. 27 ст. 77 Закону України “Про
Державний бюджет України на 2006 рік”.

Керуючись ст.
ст.  336, 341 ЦПК України, колегія суддів
Судової  палати у цивільних справах
Верховного Суду України

в
и р і ш и л а:

Касаційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в  м. Добропіллі Донецької області задовольнити.

Рішення
Добропільського   міськрайонного суду
Донецької області від 31 жовтня 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду Донецької
області  від 25 грудня 2006 року
скасувати.

Постановити нове рішення, у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий

Ярема А.Г.

Судді Верховного Суду України

Левченко Є.Ф.

Лихута
Л.М.

Охрімчук Л.І.  Романюк Я.М.