У х в а л а

17 жовтня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,   Прокопчука Ю.В., Костенка А.В.,  Пшонки М.П., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Кіровоградської області від 6 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, посилався
на те, що 31 травня 2005 року відповідачі біля його двору затіяли з ним сварку,
принижували його, палицями та руками заподіяли йому тілесні ушкодження,
пошкодили одяг. У зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідачів
завдану йому моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Рішенням Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 19
вересня 2006 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 6 грудня           2006 року рішення районного суду
скасовано і прийнято нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Стягнуто на користь позивача з кожного відповідача по 500 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

У касаційній скарзі відповідачі ставлять питання про скасування рішення
постановленого апеляційною інстанцією та залишення в силі рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню
частково, а судові рішення - скасуванню з направленням справи на новий розгляд,
виходячи з наступного.

Постановляючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив із того, що факт побиття відповідачами позивача не
підтверджено доказами.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення,
апеляційний суд послався на постанову Олександрійського районного суду
Кіровоградської області від 24 лютого 2006 року, в якій вказано, що відповідачі
не заперечували проти застосування до них Закону України “Про амністію”, а отже
вони визнали свою вину в заподіянні ОСОБА_1 тілесних ушкоджень.

Проте з такими висновками судів погодитися не можна.

Відповідно до ст. 213 обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх
вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому
засіданні.

Суд першої інстанції на підставі оглянутих в судовому засіданні доказів,
дійшов передчасного висновку про недоведеність факту побиття відповідачами
позивача. Залишилося не з'ясованим, чому відповідачі погодилися на застосування
до них акту амністії, а усупереч пункту 10 підпункту 2-1 розділу ХІ “Прикінцеві
та перехідні положення” ЦПК України суд, дослідивши наявні у матеріалах по
скарзі приватного звинувачення
(а.с.49) докази не зазначив їх реквізити та зміст, до справи їх не
додав.

Також суд зробив посилання на акт судово-медичної експертизи           № 117 від 2 червня 2005 року, який
відсутній в матеріалах справи.

Висновок апеляційного суду не ґрунтується на положеннях глави             5 розділу І ЦПК України, оскільки
у доведеність вини відповідачів апеляційний суд зіслався тільки на постанову
Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2006
року.

Таким чином, рішення ухвалені не на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, їх не можна визнати законними і обґрунтованими, а  тому судові рішення як постановлені з
порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи і відповідно до вимог ч. 2 ст. 338 ЦПК України
підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись статтями 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 19
вересня 2006 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 6
грудня 2006 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка