АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 22ц-10 2482007                                        Головуючий в 1 інстанції Грищенко Н.М.
Категорія 21 3                                                  Доповідач Митрофанова Л.В.
РІШЕННЯ Іменем   України

11 січня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду

Дніпропетровської
області в складі:

головуючого:
судді Михайлів Л.В.

суддів:      Митрофанової Л.В., Карнаух В.В.

при секретарі:
Юровській О.Ю.

за участю:
позивача - ОСОБА_1, представника позивача -ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Кривому Розі на рішення Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від 05 липня 2006 року за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому
Розі про відшкодування моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі надалі Фонд
соціального страхування про відшкодування моральної шкоди. Свої позовні
вимоги обґрунтував тим, що з 20.04.2005 року по
14.11.2005 року працював ІНФОРМАЦІЯ_1 де був
травмований. Згідно висновку МСЕК від 16.11.2005
року йому встановлено 70% втрати професійної працездатності та другу групу
інвалідності, з переоглядом у грудні 2006 року, тому просив суд стягнути з
відповідача 70 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 липня 2006
року позов задоволений частково, з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі на користь ОСОБА_1 стягнуто у
відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. В решті позову - відмовлено.

В апеляційній
скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
ставить питання про скасування рішення суду та відмову позивачу в задоволенні
позовних вимог, оскільки при ухваленні рішення судом порушені норми матеріального і процесуального права. Рішення
суду ґрунтується на недоведених та неповно
з'ясованих обставинах, позивачем не наданий висновок МСЕК про наявність факту спричинення моральної шкоди та не
встановлено, якими неправомірними діями

заподіяна
моральна шкода, Фонд соціального страхування є неналежним відповідачем по даній
справі, оскільки шкода заподіяна з вини роботодавця.

В судовому засіданні позивач та його представник просили апеляційну скаргу відхилити,
рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду - зміні, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. з 20.04.2005 року по 14.11.2005 року працював ІНФОРМАЦІЯ_1 де був травмований, про що
складений акт № 9 форми Н-1 від 26.07.2005 року. Згідно висновку МСЕК від 16.11.2005 року йому встановлено 70% втрати професійної працездатності та другу групу інвалідності, з
переоглядом у грудні 2006 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовано керувався ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасних випадків на виробництві і профзахворювань, що призвели втрату працездатності», яка передбачає відшкодування
Фондом моральної" шкоди за наявності факту його спричинення.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв'язку з травмуванням та професійним захворюванням, встановлений в судовому
засіданні. Йому протипоказана фізична праця, психо-емоційне
навантаження. Він повинен постійно проходити медикаментозне лікування, курсові лікування в стаціонарі,
санаторно-курортне лікування, нестача коштів на це викликає у
нього сильні моральні страждання, він позбавлений нормальних
життєвих зв'язків.

Інші доводи відповідача про незаконність стягнення моральної шкоди на
користь позивача є безпідставними.

Однак, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом
без урахування роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір
відшкодування моральної (немайнової) шкоди
суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних
страждань, з урахуванням в кожному конкретному
випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я
потерпілого, тяжкість захворювання, істотність
вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по
справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. Суд при постановленні рішення не врахував характер
професійного захворювання позивача -пошкодження двухглавового м'язу лівого
плеча, контузія судинно-нервового пучка, пост травматична нейропатія лівого променевого нерву, порушення функції
лівої верхньої кінцівки значного
ступеня, пов'язаних з ним фізичних і моральних страждань позивача, тривалість і тяжкість захворювання, істотність
вимушених змін у його життєвих і виробничих
стосунках, конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили.

За таких обставин, враховуючи, що Законом України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, що призвели до
втрати працездатності",( надалі - Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування..."), не встановлений конкретний розмір моральної шкоди в разі стійкої втрати професійної працездатності,
колегія судців, з огляду на розмір моральної шкоди,
встановлений ст. 34 вказаного Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування..." для випадків
тимчасової втрати працездатності, беручи до уваги, що
позивачу встановлена стійка втрата професійної працездатності, конкретні
обставини по справі, характер професійного захворювання, і пов'язані з ними фізичні і моральні страждання позивача,
інтенсивність і довготривалість фізичних і психічних страждань
позивача, істотність вимушених змін у його життєвих і

виробничих стосунках, і наслідків,
що наступили, вважає необхідним змінити рішення суду, зменшити розмір стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь
позивача з 50 000 грн. до
30 000 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 307,309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія судців, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі - задовольнити частково.

Рішення
Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 липня 2006 року -змінити, зменшити розмір моральної шкоди з 50 000 грн. до 30 000 грн.

Рішення набирає законної сили с моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.