Справа
Категорія 23 (1)      Доповідач
УХВАЛА

Іменем   України

2007 року квітня 10 дня колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі: головуючого:
судді Неклеси В.І. суддів: Карнаух В.В., Братіщєвої Л.А. при секретарі -Чубіній
А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому
Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від 20 вересня 2006 року за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Кредо», Криворізької філії Закритого
акціонерного товариства -акціонерного банку «Приватбанк» про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
відповідачів з позовом про стягнення заборгованості
у розмірі 34 590 грн. 56 коп., де 27 913,07 грн. - основний борг, 2 288,93 грн. - сума інфляції, 1674,82 грн. - сума річних, 2113,07 грн. - сума пені згідно п.7.4.3. договору страхування наземного
транспорту від 18.03.2004. далі - Договір» , 600 грн. -витрат на правову допомогу, суму сплаченого держмита у розмірі 482,98 грн., а також моральної шкоди у розмірі 15 000 грн., у зв,язку з дорожньо-транспорною пригодою.

20 вересня 2006 року представник позивача звернувся
до суду з додатковими позовними вимогами, просив стягнути з відповідачів на
користь позивача солідарно борг у розмірі 34 590 грн. 56 коп., де 27 913 грн. 74 коп. - основний борг, 2 288 грн. 93 коп. -сума інфляції, 1674 грн. 82 коп. - сума річних, 2113 грн. 07 коп. - сума пені, 600 грн. -витрати на юридичну допомогу та 15 000 грн. - моральної шкоди.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого
Рогу від 20 вересня 2006 в задоволені позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про
скасування рішення суду, оскільки воно постановлено в
порушення норм матеріального та процесуального законодавства, а саме: суд необгрунтовано послався на п. 6.1.1. «Договору» як на навмисні дії страхувальника , або особи, якій довірено
транспортний засіб, спрямовані на настання страхового випадку; судом не встановлено порушення від порушення
відповідачами умов договору, зокрема п.5.2 та п. 5.9.2. «Договору»; суд помилково дійшов висновку про те, що
даний випадок відповідає п.6.1.2. «Договору»; в порушення ст., ст.. 185,
213 ЦПК України, судом покладено в основу
рішення Правила страхування наземного транспорту крім залізничного, який не
був предметом розгляду у судовому засіданні та постановити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 18 березня 2004 року між позивачем ОСОБА_1 страхувальник , товариством з додатковою
відповідальністю «Кредо» страховик і Криворізькою філією
«Приватбанку» вигододобувач, яка виступила в якості страхового агента товариства з додатковою відповідальністю «Кредо», був
укладений договір страхування наземного транспорту - мікроавтобуса
«Форд-Транзит», реєстраційний номер НОМЕР_3, згідно
якого страховик в особі страхового агента -

Криворізької філії «Приватбанку»,
зобов,язався у разі настання страхового випадку сплатити позивачу страхову суму
у розмірі 27 913 грн. 74 коп.

Згідно п. З.1.1. даного договору автомобіль був
застрахований від пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
противоправних дій третіх осіб, стихійного лиха, падіння
дерев та інших предметів, пожежі, вибуху...

24 серпня 2004 року, приблизно о 01. год. 45 хв. під час керування автомобілем на підставі довіреності від імені позивача застрахованим
автомобілем ОСОБА_3, сталася дорожньо-транспортна
пригода, внаслідок якої 3 особи загинуло, інші отримали тяжкі тілесні ушкодження, а автомобіль позивача одержав
технічні пошкодження.

Вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28 лютого 2005 року ОСОБА_3 було засуджено за ч.З
ст. 286
КК України до 7 років позбавлення волі.

Після чого позивач звернувся до відповідача з повідомленням про спричинення
йому збитку внаслідок ДТП і заявив вимогу про
виплату йому страхового відшкодування. Але
відповідач своїм листом № НОМЕР_1 повідомив про призупинення
розгляду страхового випадку до набрання чинності вироку Миколаївського районного суду, а потім листом № НОМЕР_2 відмовив
у виплаті страхового відшкодування.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. ст.
626,627, 979, 991, 1167 ЦК України, Правил
страхування наземного транспорту, Закону України Про страхування», дійшов правильного висновку про відмову в задоволені
позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з
відповідачів на його користь заборгованості по виплаті страхових сум та моральної шкоди, оскільки автомобіль позивача
отримав технічні ушкодження в результаті винних дій ОСОБА_3,
якими є груба необережність страхувальника.

Доводи представника позивача про те, що судом не встановлено порушення відповідачами умов договору страхування, що висновки суду
суперечать обставинам справи та про те, що судом
покладено в основу рішення документ, що не був предметом розгляду у судовому
засіданні, а саме - Правила страхування наземного
транспорту крім залізничного, спростовуються
матеріалами справи та висновками суду. Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі представника позивача, не можуть бути взяті
до уваги колегією суддів, оскільки не мають юридичного значення і
висновків суду не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що при ухвалені оскаржуваного
рішення суд першої інстанції в достатньо
повному обсязі встановив права і обов,язки осіб, які приймають участь у справі,
обставини справи, перевірив доводи і дав їм правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону, у
зв,язку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги і
скасування рішення суду не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308,
313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20 вересня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з
дня набрання нею законної сили.