Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м.Сімферополя від 8 лютого 2006
року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 24 липня 2007
ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про визнання угод недійсними, посилаючись на те, що 22 квітня 2003 року на
підставі довіреності, яка була видана нею 31 травня 2002 року ОСОБА_1, остання
подарувала ОСОБА_2 будинок АДРЕСА_1, однак довіреність була видана нею не з
метою відчуження будинку, а лише як гарантія забезпечення угоди, яку вирішив
укласти її брат. Позивачка просила визнати недійсними довіреність та договір
Рішенням Київського районного суду м.Сімферополя від 8
лютого 2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від              24 липня 2007 року, позов
задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять скасувати
ухвалу апеляційного суду, змінити рішення суду першої інстанції та відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що задовольняючи
позов, суд виходив із того, що довіреність видавалась позивачкою без наміру
створити юридичні наслідки, тому вона є недійсною; у зв'язку з наведеним є
недійсним і договір дарування, укладений ОСОБА_1 від імені ОСОБА_3 на підставі
довіреності.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом          ОСОБА_3 до ОСОБА_1 ОСОБА_2 про
визнання угод недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення
Київського районного суду м.Сімферополя від 8 лютого 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 24 липня 2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1,
ОСОБА_2

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                 Ю.Л.Сенін