Справа 22ц-317/07                                              Головуючий
Категорія - цивільна                                               Корзюк Т.П.
Доповідач - суддя Горобець Т.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 лютого 2007
року АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у

складі:

Головуючого судді                                                                 Бойко О.В.

Суддів:                                                          Горобець Т.В., Шевченка В .М.

При секретарі                                           Пільгуй Н.В.

З участю
ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представників відповідачів Ковальчука В.А.,
Курбанова О.М.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Коропського районного суду
Чернігівської області від 21 грудня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1до
Понорницької загальноосвітньої школи І-ІП
ступенів та відділу освіти Коропської райдержадміністрації про стягнення заробітної
плати

Встановив:

В апеляційній
скарзі на зазначене рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 просить його
скасувати та ухвалити нове рішення з задоволенням її вимог. Оскаржуваним
рішенням розглянуті вимоги ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати, позов задоволено
частково. Суд вирішив дирекції Понорницької загальноосвітньої школи І-ІІІ
ступенів привести кількість педагогічного навантаження в неділю на 2006-2007
навчальний рік до рівня навантаження в неділю 2005-2006 навчальному році. В решті позовних вимог відмовлено.

Доводами апеляційної скарги
позивачки є посилання на неправильне застосування судом норм матеріального
права, зокрема, що суд застосував закон, який не підлягав застосуванню і не
застосував закон, який регулює спірні правовідносини. Крім того зазначається,
що судом не правильно визначена суть спірних правовідносин та що висновки суду
не відповідають фактичним обставинам справи. Так, в конкретному випадку суд
помилково визнав що мала місце зміна норм праці та застосував ст. 86 КЗпП
України, в той час, як зменшенням педнавантаження було змінено істотні умови її
праці позивачки, отже підлягала застосуванню ст. 32 КЗпП України. В скарзі
також вказується на суперечливість висновків суду першої інстанції щодо
правомірності дій відповідачів стосовно зміни педагогічного навантаження.

В судовому засіданні
позивачка та її представник апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі.

Представник
відповідача - Понорницької
школи, в запереченнях посилається на відсутність
можливості забезпечити позивачці 18 годин педнавантаження, виходячи з загальної
кількості навчальних годин предмету біології в школі та кількості працюючих
педагогів, які теж не мають повного педнавантаження. Крім того зазначив, що про
зміну умов праці зі зменшенням педнавантаження позивачка фактично була
поінформована.

В судовому
засіданні представники відповідачів просять апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Судом першої
інстанції встановлено, що на 2006-2007
навчальний рік позивачці було зменшено педнавантаження і своєчасно про це
її не було повідомлено, що є порушенням ст. 86 КЗпП України і з цих підстав вимоги в частині зміни
педнавантаження підлягають задоволенню.

Вислухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, оскаржуване рішення
скасуванню з направленням справи на новий розгляд, виходячи з наступного.

Із змісту
позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що нею заявлялись для вирішення в суді
вимоги про визнання недійсним та скасування наказу по Понорницькій школі
НОМЕР_1. Також,
позивачка просила зобов'язати директора школи видати наказ про встановлення їй
педнавантаження обсягом 18
навчальних годин, стягнути з відділу освіти суму недоодержаної заробітної
плати за період з 01 вересня 2006 року до дня
розгляду справи, зобов'язати відділ освіти нарахувати та виплачувати позивачці
заробітну плату виходячи з педнавантаження 18 годин.

Проте, по жодній
із конкретно заявлених позивачкою вимог рішення судом не прийняте, а зміст
судового рішення суперечить вимогам ст. 215
п.4 ЦПК України.

Хоча з протоколу
судового засідання (а.с. 42)
та змісту судового рішення вбачається, що судом розглядались вимоги про
стягнення заробітної і зазначається, що ці вимоги задоволені частково, але
фактично питання про стягнення заробітної плати в будь якій частині судом не
вирішено. Вимоги щодо визнання недійсним та скасування
наказу НОМЕР_1 виходячи з протоколу судового
засідання (а.с. 42)
та вступної частини судового рішення, судом не розглядались, отже рішення в
частині цих вимог не прийняте взагалі.

Абзац другий
резолютивної частини рішення від 21
грудня 2006 року є
не конкретним, без уточнення особи на яку покладено обов'язки зміни педнавантаження
в школі та без зазначення особи (осіб чи колективу вцілому), стосовно яких таке
рішення ухвалене.

Відповідно до ст. 311 ч.І п.5 ЦПК України рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо
суд розглянув не всі вимоги і цей недолік
не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги. В той же час суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм
процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування судового
рішення.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід усунути допущені порушення, уточнити остаточні вимоги позивачки, повно і
всебічно дослідити обставини, на які посилаються
сторони та ухвалити судове рішення з неухильним дотриманням вимог ст. 215 ЦПК України щодо його змісту, з врахуванням положень ст. 1, 10, 25, 26, ЗУ „Про загальну середню освіту", п.2, 47 Положення про загальноосвітній
навчальний заклад.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 311 сі п.5, 315, 317, 319,
324 ЦПК України, апеляційний суд

Ухвалив: Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково. Рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 21 грудня 2006 року скасувати, справу повернути на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути оскаржена
в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з
дня набрання законної сили.