У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 жовтня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у
складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Романюка Я.М.,

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний
нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання угод
недійсними та переведення прав покупця за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва від 7 вересня 2006 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 27 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2005 року ОСОБА_1. звернулася в суд з доповненим та уточненим в
подальшому позовом до ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_4. про визнання недійсним в
частині покупця укладеного 18 липня 2000 року ОСОБА_4. та ОСОБА_6 з ОСОБА_2
договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та переведення прав покупця за цим
договором на неї та ОСОБА_3. і визнання за нею права власності на 12 частку
зазначеної квартири, посилаючись на те, що фактично квартира придбана за її з
ОСОБА_3. кошти, в період їх шлюбу та для потреб їх сім'ї, однак шляхом її
обману зі сторони ОСОБА_3. квартира була оформлена на його батька ОСОБА_2. З цих
же підстав позивачка просила визнати недійсними укладені в подальшому 28 липня
2000 року та 7 лютого 2001 року договори дарування квартири між ОСОБА_2та
ОСОБА_3.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 7 вересня 2006 року позов задоволено частково. Договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 18 липня 2000 року ОСОБА_4. та
ОСОБА_6 з ОСОБА_2в частині покупця визнано недійсним та переведено права
покупців за цим договором на ОСОБА_1. та
ОСОБА_3. Визнано недійсними договори дарування зазначеної квартири,
укладені 28 липня 2000 року ОСОБА_2з ОСОБА_3., а 7 лютого 2001 року ОСОБА_3. з
ОСОБА_2За ОСОБА_1. визнано право власності на ½ частку квартири.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 27 грудня 2006 року рішення суду
першої інстанції змінено та визнано право власності на іншу ½ частку квартири за ОСОБА_3.

В касаційній скарзі ОСОБА_2. просить скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову в позові,
посилаючись на їх необгрунтованість та порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд серед
іншого вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції
виходив з того, що договір купівлі-продажу квартири було укладено    ОСОБА_2 шляхом обману позивачки ОСОБА_3.,
оскільки придбавалася квартира за кошти подружжя ОСОБА_1. та ОСОБА_3. та для
потреб їх сім'ї. Подальші договори дарування квартири суд визнав недійсними з
підстав, передбачених ст. 58 ЦК Української РСР 1963 року.

Змінюючи зазначене рішення, апеляційний суд погодився з правовими
підставами визнання недійсним в частині покупця договору купівлі-продажу
квартири та уточнив правові підстави визнання недійсними подальших договорів її
дарування, визнавши ці угоди мнимими.

Однак, з такими висновками погодитися не можна.

Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦК Української РСР угода, укладена внаслідок обману,
може бути визнана недійсною за позовом потерпілого або за позовом державної або
громадської організації.

Пленум Верховного Суду України в пункті 12 постанови “Про судову практику в
справах про визнання угод недійсними” від 28 квітня 1978 року № 3 роз'яснив, що
під обманом у таких випадках слід розуміти умисне введення в оману учасника
угоди шляхом повідомлення відомостей, що не відповідають дійсності, або
замовчування обставин, які мають істотне значення для угоди, що укладається.

Судом встановлено, що за договором купівлі-продажу квартира насправді була
куплена не ОСОБА_2., зазначеним покупцем у договорі, а подружжям ОСОБА_1. та
ОСОБА_3. за їх кошти та для потреб їх сім'ї. Зазначені обставини не є обманом в
розумінні ст. 57 ЦК Української РСР, а свідчать про удаваність угоди в частині
покупця, тобто про підстави визнання угоди стосовно покупця недійсною,
передбачені ч. 2 ст. 58 ЦК Української РСР.

Уточнивши позовні вимоги, позивачка
просила визнати оспорені нею угоди саме удаваними (а.с. 117). Однак, ні суд
першої інстанції, ні апеляційний суд на зазначене уваги не звернули та на
порушення вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України визнали недійсними угоди з правових
підстав, якими позивачка не обгрунтовувала свій позов.

Крім того, суди визнали покупцями за договором купівлі-продажу квартири
нарівні з позивачкою і ОСОБА_3., а апеляційний суд визнав за ним і право
власності на ½ частку квартири, хоча сам ОСОБА_3 такої вимоги до суду не
пред'являв і по справі є відповідачем.

Таким чином, судами допущено порушення норм процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення справи і відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК
України є підставою для скасування судових рішень з передачею справи на новий
розгляд. Оскільки зазначено порушення допущено судом першої інстанції і не
усунуто апеляційним судом справу слід передати на новий розгляд суду першої
інстанції.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 336, ч. 2 ст. 338, п. 2 ч. 1 ст. 344 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 7 вересня 2006 року та
рішення апеляційного суду м. Києва від 27 грудня 2006 року скасувати і передати
справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Г. Ярема

Судді:
Є.Ф. Левченко

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

Ю.Л.
Сенін