Справа
Категорія - 23                                                             Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

5 лютого 2007 р. Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді:                        Бугрим Л.М.

суддів:                                                        Рецебуринського Ю.Й.

Зінов'євої А.Г.

при секретарі:           Іванові В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Краматорського міського суду від 21 листопада
2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням
Краматорського міського суду від 21 листопада 2006 р. були частково задоволені
позовні вимогиОСОБА_1: з ОСОБА_2 на користь позивача було стягнуто матеріальну
шкоду у розмірі 4529 грн. 08 коп., судові витрати у вигляді оплати: експертизи
- 333 грн., судового збору - 77 грн. 86 коп., інформаційно-технічного
забезпечення - 30 грн. та грошову компенсацію у рахунок відшкодування моральної
шкоди - 1700 грн. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з
рішенням суду, ОСОБА_1 приніс апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду
скасувати як таке, що не відповідає вимогам діючого законодавства та фактичним
обставинам справи, яким суд дав неправильну правову оцінку. Просили постановити
нове рішенням, яким задовольнити його вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування
доводів апеляційної скарги позивач посилався на те, що суд розглянув справу у
відсутності відповідачів і, стягуючи шкоду з неповнолітнього відповідача, не
з'ясував чи має останній свій доход і за рахунок яких коштів він буде
сплачувати йому шкоду. Оскільки неповнолітній керував автомобілем без законних
на то підстав, то просив стягнути шкоду у повному обсязі з його батьків.

У судовому
засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити у
повному обсязі.

Відповідачі до
судового засідання не прибули, про день, час та місце слухання справи
повідомлені належним чином.

Заслухавши
доповідача, позивача, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду скасуванню з направленням справи на новий судовий
розгляд за таких підстав.

Задовольняючи частково позовні
вимогиОСОБА_1 і стягуючи на його користь матеріальну та моральну шкоду з
неповнолітнього, суд виходив з того, що відповідно до вимог ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці
від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею
шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої
особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода
відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками
(усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було
завдано не з їхньої вини. Оскільки, позивачем не було надано доказів
відсутності майна у неповнолітнього ОСОБА_2, то суд вважав за можливе стягнути
всю шкоду з останнього.

Між тим, такі висновки суду є передчасними.

2

Як вбачається з матеріалів справи, суд
розглянув справу у відсутності відповідачів, яких не було належним чином
повідомлено про день, час та місце слухання справи, чим позбав останніх можливості надати відповідні докази щодо
заявленого позову. Таким чином, судом були порушені вимоги ст. 10 ЦПК
України (змагальність сторін), оскільки обов'язки про надання доказів, які б
спростовували вимоги позивача, були покладені на останнього.

Розглядаючи справу у відсутності відповідачів, суд вважав, що їх про
слухання справи було повідомлено належним чином і суд вважав за можливе ухвалити
заочне рішення. Але такі доводи суду не відповідають дійсності.

Порядок вручення судових повісток передбачено ст.ст.
74,76 ЦПК України.

Зокрема,
відповідно до вимог ч.1 та 2 ст. 76 ЦПК України, судові повістки, адресовані
фізичним особам, вручаються їм під розписку. Розписка про одержання судової
повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали,
повертається до суду.

Згідно ч.9 ст.
74 ЦПК України, відповідач, місце проживання (перебування чи роботи) або
місцезнаходження якого позивачеві невідоме, навіть після його звернення до
адресного бюро і органів внутрішніх справ, викликається в суд через оголошення
у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається
повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило
частини четвертої цієї статті.

Згідно ст. 169
ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі неявки в судове
засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь
у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки.

Такі ж вимоги
щодо вручення повістки пред'являються і в разі ухвалення судом заочного рішення
(ст. 224 ЦПК України).

Крім того,
відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №52 від 25 січня 2006 р.
„Про порядок визначення друкованого засобу масової інформації, у якому
розміщуються оголошення про виклик до суду відповідачів. третіх осіб, свідків,
місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме", оголошення про виклик
до суду вищевказаних осіб публікується в установлені законодавством строки у
друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження
(„Урядовий кур'єр") та в друкованому засобі масової інформації місцевої
сфери розповсюдження за останнім місцем проживання (перебування) на території
України відповідачів, третіх осіб, свідків.

Як вбачається, в
матеріалах справи відсутні відомості з адресного бюро чи органів внутрішніх
справ. Оголошення хоча і було опубліковано, але строки його опублікування та
друковані засоби не у повній мірі відповідають діючому законодавству.

Таким чином, в
матеріалах справи відсутні передбачені законодавством дані про належне
повідомлення відповідачів про день, час та місце слухання справи. Вказані
обставини, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 311 ЦПК України, являються
безумовною підставою для скасування рішення суду з направленням на новий
судовий розгляд.

При повторному
розгляді справи суду необхідно усунути вказані недоліки, з'ясувати та
перевірити надані сторонами докази і в залежності від встановленого вирішити
питання по суті позовних вимог.

На підставі
викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 303-304, 307, 311 ч.1 п.3, 313, 314
ч.1 п.2, 315 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Краматорського міського суду від 21 листопада 2006 р. скасувати і справу
повернути на новий розгляд у той же суд в іншому складі суддів.

Ухвала
набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в

касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання чинності.