АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16 травня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

Сегеди СМ.,
Виноградової Л.Є., Гайворонського СП.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди,
завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_2, на рішення апеляційного суду Запорізької області від 14 вересня 2004 року,

встановила:

01 березня 2003 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок
ДТП, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.08.2000
року відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем ІЖ-2715 у с. Балки
Василівського району виїхав на смугу>
зустрічного руху та скоїв наїзд на автомобіль "Фольксваген", у якому
був пасажиром позивач. В результаті ДТП йому були завдані тілесні пошкодження - перелом ступні
лівої ноги, перелом стегна лівої ноги, перелом колінного суглобу лівої ноги,
перелом ^зап'ястя лівої руки, струс головного мозку. Дані травми викликали в
нього емоційне та душевне страждання, тому просив стягнути з відповідача на
його користь 10 000 грн.

Рішенням місцевого Васильківського районного суду
Запорізької області від 24.05.2004
року позов ОСОБА_1 задовбяенйй частково та стягнуто моральну шкоду з
ОСОБА_2 у розмірі 2000 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій зазначив, що суд постановив рішення без належної перевірки
фактичних обставин справи, належної оцінки доказів, які впливають на розмір
заявлених позовних вимог, та просив рішення суду скасувати, а справу направити
на новий розгляд.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 також подав
апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати, а
провадження по справі закрити, посилаючись на те, що його вина у завданні
позивачу моральної шкоди відсутня.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Запорізької області від 14 вересня 2004 року зазначене
судове рішення було скасоване та постановлене нове рішення, яким стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 4000 грн.

В касаційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про
скасування рішення суду апеляційної інстанції та направлення справи на новий
розгляд через порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Головуючий у першій інстанції: Мовчан А.Г.

Доповідач: Сегеда
С.М,

Справа № 33ц-3102007 р.

Категорія ЦП:
37

2.

Колегія судців дійшла висновку, що підстави для перегляду
судового рішення апеляційної інстанції відсутні, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про часткове задоволення позовних вимог
ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив із того, що позивачем не надані суду докази щодо
переконливості стверджень в частині наявності інвалідності, яка настала через
ушкодження, отримані внаслідок ДТП.

З таким висновком обґрунтовано не погодився суд
апеляційної інстанції, оскільки зазначені у позові пошкодження, які отримав
позивач внаслідок ДТП, стали причиною його довготривалого лікування, в
результаті чого він був визнаний інвалідом 2-ї групи та став непрацездатним. Всі ці обставини вказують
на те, що звичні життєві зв'язки позивача на довгий час були порушені,
внаслідок чого він поніс важкі фізичні, психічні та емоційні страждання.

Отже, враховуючи наведені обставини, апеляційний суд
Запорізької області вмотивовано визнав грошову компенсацію за завдану моральну
шкоду несправедливою, а тому, керуючись вимогами чинного цивільно-процесуального
законодавства, обґрунтовано скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив
нове рішення, яким стягнув з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1
моральну шкоду у розмірі 4000 грн.

Згідно ч. 2
ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої
або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або та вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що
оскаржуване судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду,
підстави, передбачені ст. 338
ЦПК України для скасування судового рішення відсутні.

Касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване
судове рішення залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 332,
336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Одеської області

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 14 вересня 2004 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді