УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007  року лютого місяця
13  дня колегія суддів
судової палати цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим у складі:

головуючого судці

Новікова Р.В.,

суддів:

Берещанської І.І., Сокола B.C.

при секретарі:

Урденко
Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного комітету Російської Федерації з рибальства, Архангельської бази
тралового флоту, Фонду соціального страхування Російської Федерації про
стягнення додаткових витрат на медичну допомогу, викликаних пошкодженням
здоров'я при виконанні трудових обов'язків за апеляційною скаргою Фонду
соціального страхування Російської Федерації на заочне рішення
Красноперекопського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 07 грудня 2005 року,

ВСТАНОВИЛА:

15 листопада
2002 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вище вказаним позовом. Вимоги мотивовані тим, що працюючи ІНФОРМАЦІЯ_1
31.05.1977 року йому було заподіяне трудове каліцтво, що призвело до отримання
інвалідності першої групи з втратою працездатності у розмірі 100% безстроково.
Рішенням Верховного Суду АРК від 04.02.1998
року йому присуджені щомісячні страхові виплати. У зв'язку із наслідками
перенесеного він, ОСОБА_1, потребує додаткових медичних витрат, які за
2001-2002 роки склали суму 31 585 грн., тому відповідно до Постанови Уряду
Російської Федерації № 332 від 28.04.2001 р. „Про затвердження порядку сплати
додаткових витрат на медичну, соціальну та професійну реабілітацію осіб,
постраждалих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійних
захворювань" просив стягнути вказану суму з Фонду соціального страхування
Російської Федерації.

Заочним рішенням Красноперекопського міськрайонного суду
АРК від 07 грудня 2005 року позовні
вимоги задоволено. Стягнуто з Фонду соціального страхування Російської
Федерації, розташованого за адресою: 107139,
м. Москва, Орликів пер., будинок За, на користь ОСОБА_1 додаткові
витрати на медичну допомогу в сумі 31585
грн., що складає -
180 350 руб. 35 коп. розподілено судові витрати.

На вказане заочне рішення суду Фондом соціального
страхування Російської Федерації подано апеляційну скаргу, в якій ставиться
питання його про скасування. Доводи скарги зводяться до того, що судом неповно
з'ясовані обставини, що мають значення до справи, а також порушені норми
матеріального і процесуального права. Зокрема, при розгляді даної справи суд
повинен   був   застосувати норми законодавства Російської
Федерації, яке не

Справа №
22-ц-438/2007 р.

Головуючий суду першої інстанції Зіньков В.І.

Доповідач  Сокол B.C.

передбачає компенсацію витрат при самостійному придбанні
санаторно -курортної
путівки, неправильний розмір додаткових медичних витрат, суд разом з копією
позову не надіслав на їх адресу надані позивачем докази, а саме копію висновку № 2091 Республіканської
МСЕК №2, що
позбавило відповідача надати відповідні заперечення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи
і доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 303
ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду
справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або
порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Безперечною підставою для скасування рішення суду і
передачі справи на новий розгляд згідно п. 4 ст. 311
ЦПК України є вирішення судом питання про права та обов'язки осіб, які не
брали участь у справі.

Розглядаючи справу суд першої інстанції припустився
процесуальної помилки і не прийняв до уваги наступне.

Відповідно до наданих суду ОСОБА_1 листів НОМЕР_1 від 05 січня 2004 року (а.с. 120) та НОМЕР_2 від 19 січня 2004 року (а.с.121)
Фонд соціального страхування РФ
повідомляв, що забезпечення застрахованих осіб по обов'язковому соціальному
страхуванню від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань, які
виїхали на постійне місце проживання за межі Російської Федерації, з 01 грудня 2002 року здійснює
Московське обласне регіональне відділення Фонду. Аналогічне  роз'яснення міститься і в листі Міністерства
праці і соціального розвитку РФ (а.с.66). Суд всупереч зазначеному у
встановленому процесуальним законом порядку не притіг до участі у справі
відповідачем Московське обласне регіональне відділення Фонду соціального
страхування РФ, тобто
вирішив питання про права та обов'язки особи, яка не брала участь у справі.

Крім того матеріали справи вказують, що спір вирішений за
участю відповідача Державного комітету Російської Федерації з рибальства.

В число сторін по справі Державний комітет Російської
Федерації з рибальства включений з порушенням процесуального закону, оскільки
ніхто із сторін відповідного клопотання не заявляв і суд не постановляв
відповідної ухвали.

Наряду з вказаною процесуальною помилкою суд першої
інстанції в рішенні, як на підставу в задоволенні вимог позову, послався на
висновок експертизи Республіканської МСЕК №
2 АРК від 17 серпня 2004 року.

Апелянт зазначає, що даний висновок, як доказ, для
підготовки заперечень на позов, йому не було надано. Матеріали справи вказують,
що висновку експертизи Республіканської МСЕК № 2 АРК від 17
серпня 2004 року
немає. Справа (а.с. 155)
містить лист НОМЕР_3,
який Республіканська МСЕК №
2 АРК 17 серпня 2004 року надіслала
на ухвалу суду від 09 березня 2004 року про
призначення по справі судової медико-соціальної експертизи (а.с. 136). Тобто призначена
по справі експертиза проведена не була.

За таких підстав рішення суду в порядку ст. 213 ЦПК України не
може бути визнане законим і обгрунтованим, оскільки суд оцінював по справі
недопустимий доказ, тому що матеріальний закон - Закон РФ
від 24 липня 1998 року № 125-ФЗ „Про
обов'язкове соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань", „Порядок оплати додаткових витрат на медичну,
соціальну і професійну реабілітацію осіб, які постраждали в результаті нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань" , затверджений
Постановою Уряду РФ від 28 квітня 2001 року № 332, вказує, що оплата додаткових
витрат на медичну, соціальну і професійну реабілітацію постраждалої особи
проводиться за рішенням страховщика, прийнятому відповідно до висновку установи
державної служби медико-соціальної експертизи про вид допомоги, забезпечення чи
уходу, яких потребує постраждала особа, і термінах їх надання.

За зазначених вище підстав рішення суду першої інстанції
в порядку п. 4 ст. 311 ЦПК України
підлягає скасування з передачею справи на новий судовий розгляд. При новому
розгляді суду необхідно врахувати вище вказане, в порядку ст. 33 ЦПК України
залучити співвідповідачем Московське обласне регіональне відділення Фонду
соціального страхування РФ і вирішити спір відповідно до закону.

На підставі вказаного і керуючись статтями 303, 307, п. 4 ст. 311, 313, 314, 315, 317, 319, 324,
325 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Фонду соціального страхування
Російської Федерації задовольнити частково.

Рішення Красноперекопського міськрайонного суду
Автономної Республіки Крим від 07
грудня 2005 року
скасувати, справу передати на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили.