Справа №2-1901
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2007
року   Вишгородський районний суд
Київської області в складі:

головуючого
судді -                       Заріцького
С.М.

при секретарі                  -              Смілянець А. В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді справу за позовною заявою ОСОБА_1
до Вишгородської районної державної адміністрації та Вишгородського районного
комунального підприємства «Вишгородтепломережа» про відшкодування моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом про відшкодування моральної шкоди, в якому просив
зобов'язати відповідачів спростувати недостовірну інформацію, подану до
Київської обласної державної адміністрації та адміністрації Президента України
і стягнути 2500 грн. завданої моральної шкоди.

На обґрунтування
своїх вимог позивач зазначив, що в провадженні Вишгородського районного суду
перебуває цивільна справа за його позовом до РКП «Вишгородтепломережа» про неналежне виконання зобов'язань
з приводу порушення прав споживача та необґрунтованого нарахування плати за
спожиту теплову енергію.

Представник РКП «Вишгородтепломережа»
в судовому засіданні наполягав на проведенні додаткових експертних
дослідженнях. Суд доручив ОСОБА_1 звернутись до державних органів з приводу
отримання досліджень. Доручення суду ОСОБА_1 виконав, але вчасно не отримав
досліджень і в зв'язку з цим він звернувся до Президента України як гаранта
Конституції України.

В ході
проведення перевірки Вишгородська районна державна адміністрація на лист
Київської обласної державної адміністрації дала відповідь, в якій на думку
позивача викладалася завідомо недостовірна інформація про нього, а саме
повідомлялося, що «після отримання експертної оцінки інституту
«Укрдіпроцивільсільбуд» в березні 2002 року, позивач відмовився від судового
засідання, мотивуючи тим, що він не готовий до розгляду справи».

Позивач вважає,
що Вишгородська районна державна адміністрація своїм листом порушила його
конституційні права.

В судовому
засіданні позивач збільшив розмір позовних вимог і просив стягнути з
відповідачів 25000 грн. завданої йому моральної шкоди.

Представник
Вишгородської районної державної адміністрації позову не визнала і пояснила, що
інформацію щодо розгляду справи за позовом ОСОБА_1 вони отримали від
Вишгородського РКП «Вишгородтепломережа».

Представник
Вишгородського РКП «Вишгородтепломережа»
позову не визнав і пояснив, що дійсно під час розгляду справи мали місце факти,
коли ОСОБА_1 просив суд надати йому час для ознайомлення із висновками
інституту, який проводив експертне дослідження правомірності нарахування за
спожиту теплову енергію.

Заслухавши
пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши письмові докази
по справі, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких
міркувань.

Відповідно до
ч.1 ст. 7 ЦК України
в редакції 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин
громадянин або організація вправі вимагати по суду спростування відомостей , що
не відповідають дійсності або викладені неправдиво, які пророчать їх честь і
гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди їх інтересам, якщо той, хто
поширив такі відомості, не доведе, що вони відповідають дійсності.

З роз'яснень п.
3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами
законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян
та організацій» від 28.09.19990р. №7(зі змінами, внесеними постановами від
04.06.1993р. №3, від 31.03.1995р. №4, від 25.12.1996р. №14, та від 03.12.1997р.
№12) вбачається, що при розгляді цивільних справ, порушених у порядку ст. 7 ЦК, суди повинні з'ясувати,
чи поширені відомості про спростування яких пред'явлений позов, чи порочать
вони честь, гідність і ділову репутацію позивача та чи відповідають дійсності.

Судом
встановлено, що в травні 2002 року на ім'я заступника голови Вишгородської
районної державної адміністрації надійшов лист, в якому директор Вишгородського
комунального підприємства «Вишгородтепломережа» повідомляв про розгляд судом
справи за позовом ОСОБА_1 і серед іншого вказано, що: « по даній позовній заяві
судове засідання проводилося в грудні 2001 року та січні 2002 року, але рішення
не було прийнято через відсутність незалежної експертизи, яку вимагав позивач.
Після отримання експертної оцінки інституту «Укріпроцивільсільбуд» в березні
20002 року, позивач відмовився від судового засідання, мотивуючи тим що, він не
готовий до розгляду справи».

Вишгородська
районна державна адміністрація
вищезазначену інформацію з приводу розгляду справи за позовом ОСОБА_1 направила
на адресу Київської обласної державної адміністрації.

В судовому
засіданні обставин з приводу того, що ОСОБА_1 відмовився від судового
засідання, мотивуючи тим, що вінт не готовий до судового засідання не знайшли
свого підтвердження.

Разом з цим, в
судовому засіданні не доведено, що поширена відповідачами інформація стосовно розгляду
цивільної справи за позовом ОСОБА_1 порочить честь, гідність і ділову репутацію
позивача, оскільки позивач не навів обставин, які вказували б на те, що
поширена інформація принижує його честь, гідність і ділову репутацію в
громадській думці чи думці окремих громадян з точки зору додержання ним
законів, загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі.

Також позивач не
довів, що поширеною інформацією йому завдано моральної шкоди, яку він оцінив у
25000грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не
обґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 7 ЦК України редакції
1963 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами
законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян
та організацій» від 28.09.19990р. №7(зі змінами, внесеними постановами від
04.06.1993р. №3, від 31.03.1995р. №4, від 25.12.1996р. №14, та від 03.12.1997р.
№12), на підставі ст. ст. 60,213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позову ОСОБА_1 до ВишгородськоТ районної державної адміністрації  та
Вишгородського  районного   комунального   підприємства   «Вишгородтепломережа»   про

відшкодування
моральної шкоди - відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.