апеляційний суд дніпропетровської області
Категорія № 21        2                                            інстанції -Грищенко Н.М.
Доповідач - Карнаух В.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 січня 2007 року                                                                                м. Кривий Ріг

Колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі;

головуючого
судді - Михайлів Л.В.,

суддів - Митрофанової Л.В., Карнаух В.В.,

при секретарі
- ЧубінійА.В.,

за участю - позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника відповідача ДП «РУ
ім.Кірова» Слісаренко О.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України в м. Кривому Розі, Державного підприємства « РУ ім.. Кірова» на рішення
Дзержинського районного суду м, Кривого Рогу від 06 березня 2006 року за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства « РУ їм.. Кірова», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому
Розі про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 06 березня 2006 року позов ОСОБА_1, задоволений: з Державного
підприємства « РУ ім.. Кірова» (далі -ДП «РУ ім.. Кірова») на користь позивача стягнуто
компенсацію втрати частини одноразової допомоги в зв'язку з
порушенням термінів її виплати в сумі 8673,29 гривень, різницю між фактично виплаченою сумами щомісячних виплат відшкодування
шкоди за період з 16.02.1998 року по
01.04.2001 року в розмірі 3023,03 гривень; різницю між належною і фактично виплаченою одноразовою допомогою в сумі 1471,85
гривень.

Крім того, з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі (далі - Відділення Фонду) на
його користь стягнуто одноразову допомогу в розмірі 2452,09 гривень, різницю між належною і фактично виплаченою сумами
щомісячних страхових виплат за період з 01.04.2001 року по 01.01.2006 року в
сумі 11439,35 гривень; щомісячну страхову виплату в сумі
818,07 гривень щомісяця, починаючи з 01.01.2006 року до зміни
обставин.

В апеляційній скарзі ДП «РУ ім.. Кірова» ставить питання про скасування
рішення суду в частині стягнення з нього
сум та направлення справи на новий розгляд, оскільки

суд
не взяв до уваги, що перерахунок сум відшкодування шкоди у зв'язку з пошкодженням здоров'я проводиться одночасно із
підвищенням тарифних ставок (посадових
окладів) не на коефіцієнт їх підвищення, а на коефіцієнт фактичного підвищення заробітної плати, розмір якої фактично
не збільшився, тому висновки суду про
необхідність застосування коефіцієнту 1,97 - з 01 січня 1998 року необгрунтовані. Відповідач також вважає, що суд не
застосував строк позовної давності та необгрунтовано стягнув
компенсацію сум відшкодування шкоди,

Відділення Фонду в своїй апеляційній скарзі також просить скасувати рішення
суду в частині стягнення з нього сум та направити
справу на новий розгляд, оскільки постановляючи рішення, суд першої
інстанції не правильно застосував коефіцієнт підвищення тарифних ставок
(посадових окладів) з 01 січня 1998 року - 1,97, Вважає, що суд стягуючи
одноразову допомогу з Відділення Фонду не з'ясував чи ця сума була виплачена
позивачеві шахтою «Саксагань», в справі не має доказів, що підтверджують ліквідацію
шахти «Саксагансь» без правонаступника.

Перевіривши матеріали справи, законність та обгрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а
рішення суду - скасуванню з таких підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що позивач працював у відповідача підземним прохідником, підземним гірником
очисного вибою, підземним машиністом бурової установки на шахті «Гігант», шахті
«Саксагань» ВО «Кривбасруда», шахті «Північній» ДП «РУ ім..
Кірова» на роботах із шкідливими умовами праці тривалий час, що
стало причиною професійного захворювання

За висновком МСЕК від 25.02,1998 року позивачеві було встановлено 50 % втрати професійної працездатності первинно.

Згідно наказу НОМЕР_1 відповідач ДП «РУ ім..Кірова» призначив позивачеві і виплатив одноразову допомогу в сумі 15 177,16 гривень, щомісячне відшкодування втраченого заробітку
в сумі 151,77 гривень.

Спір між сторонами виник з приводу базового розміру середньої заробітної
плати позивача, яка застосована відповідачем для вирахування сум відшкодування
шкоди, а також коефіцієнтів підвищення тарифних ставок (посадових окладів), які
застосовувалися відповідачем для підвищення сум відшкодування втраченого
заробітку.

Задовольняючи вимоги позивача в межах, які перевищують строк позовної давності, суд першої інстанції виходив із того, що
перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права
на позов, а право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її права (ст. 76 ЦК України в редакції
1963р.).

На думку колегії суддів, такий висновок суду є невірним .

Згідно пункту 41 Правил, якщо заяву на відшкодування
шкоди потерпілий абы заінтересовані особи подали через
три роки з дня визначення МСЕК стійкої втрати працездатності, відшкодування шкоди проводиться з дня подання заяви.

Згідно пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду
України   номер 6 «Про практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування шкоди,

виплати,
призначені, але своєчасно не одержані потерпілим, або особою, яка має право на їх одержання, а також вимоги про перерахунок сум
щомісячних платежів, раніше визначених судом або роботодавцем, підлягають
задоволенню за час, що не перевищує трьох років.

Однак всупереч зазначених правил суд стягнув недоплачені виплати за весь
період, тобто з 16.02.1998   року.

В зв'язку з тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, ухвалене рішення підлягає скасуванню
з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст. 303, 307, п. 5 ч. 1 ст. 311,313-315 ЦПК України, колегія судців, -

УХВАЛИ Л А:

Апеляційні скарги Державного підприємства «РУ ім.. Кірова » та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому
Розі задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 06 березня 2006 року скасувати .

Справу направити на новий розгляд в той же суд в іншому
складі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.