Категорія - 44                                                                 Доповідач -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

5 лютого 2007 р. Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді:                            Бугрим Л.М.

судців:                                                         Рецебуринського Ю.Й.

Зінов'євої А.Г.

при секретарі:      Іванові В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства (далі ЗAT) „Горлівськтепломережа" на рішення Калінінського районного суду м. Горлівки від 4 жовтня 2006 р. по справі за позовом ЗАТ
„Горлівськтепломережа" доОСОБА_1 та ОСОБА_2
про стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2006 р. ЗАТ „Горлівськтепломережа"
звернулося до суду з вказаним позовом,

мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі проживають за
адресою: АДРЕСА_1 і являються споживачами комунальних послуг, які надаються
тепломережею. У порушення

вимог діючого законодавств, яке передбачає своєчасну та у
повному обсязі оплату комунальних

послуг, відповідачі оплату не вносять з травня 2003 р. У зв'язку з вказаними обставинами

заборгованість за станом на 1 травня 2006 р. складає 1666
грн. 58 коп., яку просили стягнути на їх

користь.

Рішенням Калінінського районного суду м. Горлівки від 4 жовтня 2006 року
позовні вимоги ЗАТ „Горлівськтепломережа" були задоволені частково: на їх
користь з відповідачів було стягнуто заборгованість
по оплаті комунальних послуг за вказаний період у розмірі 833 грн.29 коп., судовий збір - 51 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення - 30 грн.

Не погодившись з рішенням суду ЗАТ „Горлівськтепломережа" принесло
апеляційну скаргу, в якій просили рішення суду
скасувати як таке, що не відповідає вимогам діючого законодавства та фактичним
обставинам справи, яким суд дав неправильну правову оцінку. Просили ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх
вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування своїх доводів позивач посилався на те, що суд безпідставно
застосував до нарахованих по оплаті комунальних
послуг сум пільги у вигляді 50% їх оплати. Не оспорюючи факту надання таких пільг відповідачці, як робітнику міліції, вважали, що
починаючи з 2003 р. такі пільги надавалися лише тим
робітникам, чий сукупний доход був меншим за прожитковий мінімум. Починаючи з серпня 2005 p., позивачці такі пільги надаються як пенсіонеру органів МВС.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав у
повному обсязі і просив її задовольнити.

Відповідачі до судового засідання не прибули. Про день, час та місце
слухання справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали
цивільної справи та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду зміні за таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ЗАТ „Горлівськтепломережа" і
стягуючи на їх користь 50% заборгованості, суд
виходив з того, що відповідачка ОСОБА_1 знаходилася на

2

службі в органах
внутрішніх справ до 1 серпня 2005 p., після чого
вийшла на пенсію за вислугою років. За вказаних обставин відповідачка, на
підставі ст. 22 Закону України „Про міліцію", має право на пільги, зокрема
по оплаті комунальних послуг.

Між тим такі
висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і при ухваленні
такого рішення суд неправильно застосував норми матеріального права, що
відповідно до вимог п.п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України являється підставами для
зміни рішення. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі зареєстровані,
проживають і являються власниками квартириАДРЕСА_1. У порушення діючого законодавства, відповідачі не вносять оплату за
надані комунальні послуги, починаючи з 2003 р., в результаті
чого за станом на 1 травня 2006 р. мають заборгованість у розмірі 1666 грн. 58
коп.

Згідно вимог ст.
22 Закону України „Про міліцію", працівникам міліції та членам їх сімей
надається 50-процентна знижка, зокрема, по оплаті жилої площі та комунальних
послуг.

Відповідно до
вимог ст. 59 Закону України „Про Державний бюджет України на 2003 р." та
ст. 78 Закону України „Про Державний бюджет України на 2004 p.,
було встановлено, що пільги, компенсації і гарантії, на які згідно з
законами України мають право окремі працівники (військовослужбовці) бюджетних установ (військових формувань),
надаються у разі, якщо грошові доходи цих працівників
(військовослужбовців) менше величини прожиткового мінімуму, встановленої для
працездатних осіб. Розмір наданих пільг у грошовому еквіваленті разом з
грошовими доходами зазначених працівників (військовослужбовців) не повинен
перевищувати величини прожиткового мінімуму, встановленої для працездатних
осіб.

Порядок надання
пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ,
військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, затверджено
Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2003 р. №426.

Рішеннями
Конституційного Суду України від 17.03.2004 р. та 01.12.2004 р. положення
ст.ст. 59 та 78 вищевказаних Законів були визнані неконституційними і втратили
чинність.

Між тим,
відповідно до ч.1 ст. 3 Бюджетного кодексу України, період для всіх бюджетів,
що складають бюджетну систему, становить один рік, який починається з 1 січня
кожного року і закінчується 31 грудня того
ж року. Рішення ж Конституційного Суду України набирає чинності з дня
його ухвалення.

Таким чином,
виходячи з наведеного, право на пільгу (50% знижки оплати комунальних послуг)
за період з травня 2003 р. по грудень 2004 р. (включно) відповідачка ОСОБА_1
мала лише у грудні 2004 р.,
тому за це місяць до сплати підлягала сума 24 грн. 75 коп., замість нарахованої
- 48 грн. 30 коп.

Щодо
заборгованості за період січень-липень 2005 р. (включно) то, згідно ст. 73
Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 p.", витрати
на безоплатне або пільгове матеріальне і побутове забезпечення, на яке згідно
із законодавством України мають право окремі категорії працівників (крім
медичних, фармацевтичних, педагогічних і культурно-освітніх працівників
закладів комунальної власності, які проживають і працюють у сільській
місцевості), здійснюються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на
утримання цих бюджетних установ.

Виходячи з
наведеного, за вказаний період відповідачі повинні були вносити оплату за
комунальні послуги у повному обсязі і відповідному порядку отримувати за це
компенсацію. Згідно вказаних обставин у суду не було підстав для застосуванні
50% знижки до заборгованості за вказаний період.

Оскільки з 1
серпня 2005 р. відповідачка ОСОБА_1 вийшла на пенсію за вислугою років і
являється пенсіонером органів МВС, то з вказаного часу вона користується правом
на пільги, надані їй Законом України „Про міліцію", як це вбачається з
довідки пенсійного відділу. За вказаний період, як вбачається з пояснень і
довідки позивача відповідачці ОСОБА_1 зроблено перерахунок.

Таким чином,
право на пільгу (50% знижки оплати комунальних послуг) відповідачі мали за лише
у грудні 2004 р. (не застосовано позивачем) і з серпня 2005 р. Виходячи з
наведеного, з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за період з січня
2003 р. по 1 травня 2006 р.
у розмірі 1641 грн. 83 коп.

3

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1
п.п. 3,4, 313, 314 ч.2, 316 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства
„Горлівськтепломережа" задовольнити частково.

Рішення Калінінського районного суду м. Горлівки в частині стягнення
заборгованості по оплаті комунальних послуг змінити.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ЗАТ „Горлівськтепломережа"
заборгованість по оплаті комунальних послуг за період з січня 2003 р. по 1 травня 2006 р. у розмірі 1641 (одна тисяча шістсот
сорок одна) грн.. 83 коп.

В іншій частині рішення залишити
без зміни.

Рішення суду набирає законної сили з дня її проголошення,
але може бути оскаржена в

касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня

набрання
чинності.