УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2007 року                                                                         Донецьк

Апеляційний
суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді - Ювченко Л.П.

Суддів -
Азевича В.Б., Єлгазіної Л.П.

При
секретарі - Тума О.В.

За
участю сторін : без участі

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Сніжнянського міського суду Донецької обл. від 7
грудня 2006 року цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 -   „Про відшкодування моральної шкоди внаслідок
ДТП "

ВСТАНОВИВ:

до
апеляційного суду з апеляційною скаргою звернулася ОСОБА_1 на рішення
Сніжнянського міського суду Донецької обл. від 7 грудня 2006 року по цивільній
справі за її позовом    до    ОСОБА_2 -
„Про відшкодування   моральної
шкоди   " - в якій просить рішення
суду змінити, та задовольнити позовні її позовні вимоги.

На думку
апелянта, суд першої інстанції не взяв до уваги, що визначена судом першої
інстанції грошова сума у відшкодування моральної шкоди у зв'язку із травмою
внаслідок ДТП - 1500 тисяч гривень занадто мала, не відповідає глибині
моральних страждань. Суд не взяв до уваги її вік.

Рішенням
Сніжнянського міського суду Донецької обл. від 7 грудня 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Суд першої інстанції посилався на те , що
26.07.2006 року о 10 годині відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем , порушив
правила дорожнього руху і скоїв наїзд на потерпілу ОСОБА_1 спричинив їй легкі
тілесні ушкодження, внаслідок яких вона проходила лікування.

Суд
першої інстанції дійшов висновку, що заявлена вимога про відшкодування
моральної шкоди обґрунтована і з урахуванням конкретних обставин справи та
наслідків травми - легких тілесних ушкоджень , враховуючи вимоги розумності та
справедливості стягнув на її користь 1500гривень та 100 гривень послуги
адвоката.

Заслухавши
суддю - доповідача, пояснення позивача, яка просила задовольнити апеляційну
скаргу, та змінити рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням вимог
процесуального та матеріального закону і задовольнити її позовні вимоги;
пояснення представника відповідача, який просив скаргу залишити без задоволення
, а рішення суду - без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає. Апеляційним судом встановлено , що дійсно 26.07.2006
року о 10 годині відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ - 2101 державний
номер НОМЕР_1 , порушив правила дорожнього руху і скоїв наїзд на потерпілу
ОСОБА_1 спричинив їй легкі тілесні ушкодження, внаслідок яких вона проходила
лікування./ а.с.4/

Постановою
слідчого Сніжнянського MB УМВС України у Донецькій обл. від 29.09.06р. закрито
провадження по кримінальній справі   за
ст.286 КК України   за п.2 ст.6 КПК
України у зв'язку з відсутністю складу злочину.

Джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням,
зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших
речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід
тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній
правовій підставі  / право власності,
інше речове право, договір підряду, оренди тощо / володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання, або утримання якого
створює підвищену небезпеку, /ст. 1187 ЦК
України/.

Відповідно
до роз'яснень Пленуму Верховного суду України „ Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.92р. з
наступними змінами, - п.4 абз. 2 - під володільцем джерела підвищеної небезпеки
розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела
підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання,
оперативного управління або з інших підстав / договору оренди, довіреності,
тощо/

Згідно до вимог
ч.5 ст. 1187 ЦК України
- особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Апеляційний суд
вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позивачкі спричинена
моральна шкода у зв'язку з ДТП
та спричиненням їй легких тілесних ушкоджень, і визначив їй грошове
відшкодування з урахуванням глибини моральних страждань, з додержанням принципу
справедливості та розумності.

Відповідно до
вимог ст. 1167 ЦК України
- п.2 - моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

- якщо шкоди
завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно
роз'яснень, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"
№4 від 31.03.95р., з наступними змінами та доповненнями, розмір моральної
(немайнової) шкоди , суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру
та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань...

Суд
першої інстанції  виконав вимоги ст.. 213 п.3 ЦПК
України,   -   повно з» ясував обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглядаючи спір
, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судова
колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно
до ст. 308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає , що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись
ст.. 304 п.1
, 307, 308, 313 п.1, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової
палати,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу   ОСОБА_1   - відхилити.

Рішення   Сніжнянського міського суду Донецької обл. від 7 грудня
2006 року-залишити без зміни.

Ухвала  набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили .