№2-o-7/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

смт. Романів                                                                                13.02.07.

Романівський
районний суд Житомирської області в складі:

головуючого
- судді Бабича СВ., народних засідателів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

при
секретарі Папуша Г.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну
справу за заявою ОСОБА_1 про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2,
заінтересовані особи - Романівський відділ субсидій районного управління праці
та соціального захисту населення, ВГІРФО Романівського РВ, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою,
в якій просить визнати її сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутнім,
посилаючись на те, що останній, 14 жовтня 2001 року поїхав на заробітки в м.
Київ, повідомивши по телефону, що проживає в Деснянському районі м. Києва і з
того часу ніякої звістки про нього заявниця не отримувала.

Необхідність визнання сина безвісно
відсутнім, заявниця обґрунтовує тим, що відсутність сина за місцем проживання і
реєстрації позбавляє її можливості отримувати субсидію на житлово-комунальні
послуги і їй необхідно зняти його з реєстраційного обліку громадян за місце
реєстрації - АДРЕСА_1.

У судовому
засіданні заявниця доводи заяви підтримала, додатково пояснила, що про точне місце проживання та роботи сина
в м. Києві їй не відомо, представники заінтересованих осіб проти задоволення
заяви не заперечили.

Суд, заслухавши пояснення заявниці,
представників заінтересованих осіб, допитавши свідків, дослідивши матеріали
справи встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом
визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного
проживання немає відомостей про місце її перебування.

Факт відсутності відомостей про місце
перебування ОСОБА_2. в місці його постійного проживання у АДРЕСА_1 протягом
одного року підтверджується зібраними у справі доказами.

Допитані судом свідки, сусіди ОСОБА_1
- ОСОБА_5. і ОСОБА_6, пояснили, що сина заявниці - ОСОБА_2 за місцем його
проживання та реєстрації вони не бачили приблизно з початку 2002 року. їм відомо,
що ОСОБА_2 восени 2001 року виїхав на заробітки до м. Києва і того часу ніяких
відомостей про нього не надходило.

Згідно будинкової книги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 ( а.с. 7-9)

Згідно довідки,
виданої Деснянським РУ ГУМВС України в м. Києві, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
значиться по обліках як безвісно зниклий і його місце знаходження невідоме з лютого 2002 року( а.с. 11)

Згідно довідки
Романівської селищної ради, ОСОБА_2 14 жовтня 2001 року поїхав на заробітки в м. Київ і з того
часу про нього нічого не відомо (а.с.
13)

З урахуванням наведеного, у суду
немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених
свідками, їх показання об»єктивно підтверджуються і не суперечать іншим, зібраним по
справі доказам.

Відповідно до ст. 43 ч. 2 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання
останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності
вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості.

Оскільки матеріали справи свідчать
про те, що останні відомості про ОСОБА_2. були в лютому 2002 року, то початком його безвісної
відсутності слід вважати 1 березня 2002
року.

Таким чином, зібрані у справі
докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для
визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст..ст. 248,249 ЦПК України та ст.. 43 ЦК України,
суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1-задовольнити.

Визнати безвісно відсутнім ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Початком безвісної відсутності ОСОБА_2. вважати 1 березня 2002 року.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області
через Романівський районний суд шляхом подачі в 10 - денний строк,з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом
20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в порядку ст.. 295 ч. 4 ЦПК України.

Головуючий        С.В. Бабич

Народні засідателі:      ОСОБА_3

ОСОБА_4