Справа № 22Ц -3559/2007 р.               Головуючий
у суді 1 інстанції   Литвин О.В.
Категорія 20                                           Доповідач
у суді 2 інстанції Червінко К.С.
УХВАЛА ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29 січня 2007 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді:
Лащенка В.Д. суддів: Червінко К.С, Корзаченко І.Ф. при секретарі   Зозулі Н.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 9 жовтня 2006 року
в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1про відшкодування матеріальної
і моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2006
року ОСОБА_2 пред'явила в суд позов до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних
збитків та відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги
обґрунтовувала тим, що 19 липня 2002 року, о 21 год. 30 хвилин, ОСОБА_1 керував
комбайном СК-5 „Нива", який не мав задніх габаритних вогнів та
світловідбивних пристроїв в напрямку села Телешівки Рокитнянського району Київської
області. Після вимушеної зупинки, в порушення вимог пунктів 9.9, 9.11, 9.14
Правил дорожнього руху, не виставив аварійної зупинки або миготливий червоний
ліхтар, що призвело до того, що автомобіль „Фольксваген-Транспортер", державний
номерний знак НОМЕР_1, який належить їй (ОСОБА_2.) і яким керував ОСОБА_3.,
зіткнувся з комбайном, залишеним ОСОБА_1 на проїжджій частині дороги. Внаслідок
зіткнення автомобіля з комбайном її автомобіль було пошкоджено, а їй (ОСОБА_2.)
-спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вина ОСОБА_1у порушенні правил
експлуатації транспорту, що призвело до пошкодження її автомобіля та
спричинення їй середньої тяжкості тілесних ушкоджень встановлена вироком
Рокитнянського районного суду від 10 червня 2005 року.

Вартість заподіяних
їй матеріальних збитків в зв'язку з пошкодженням автомобіля становить 10860
грн. 05 коп.

Крім того
позивачка просила стягнути з відповідача 10000 грн. моральної шкоди,
посилаючись на те, що внаслідок заподіяння їй середньої тяжкості тілесних
ушкоджень та пошкодження належного їй автомобіля вона перенесла фізичні та
душевні страждання.

В судовому
засіданні позивачка підтримала свої вимоги і просила задовольнити позов,
оскільки добровільно відповідач заподіяні їй збитки не відшкодовує.

Рішенням
Рокитнянського районного суду від 9 жовтня 2006 року позов ОСОБА_2 задоволено
частково.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 10860 грн. 05 коп. в рахунок
відшкодування матеріальних збитків, 5000 грн. моральної шкоди та 30 грн.
судових витрат.

В решті позову відмовлено.

2

В апеляційній
скарзі відповідач ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду першої інстанції і направити справу на новий розгляд до
іншого суду першої інстанції, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи та, що судом
безпідставно не враховано, що у заподіянні матеріальної і моральної шкоди
позивачці винен і ОСОБА_3., який керуючи автомобілем позивачки проявив
неуважність і своєчасно не побачив комбайн.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що беруть участь у справі, які
з'явились у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення
районного суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія судців вважає, що апеляційну скаргу необхідно
відхилити з таких підстав.

Відповідно до
ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що ОСОБА_1вироком Рокитнянського районного суду Київської
області від 10 червня 2005 року засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України за таких
обставин.

19 липня 2002
року близько 21 год. 30
хвилин, ОСОБА_1 керував
комбайном СК-5 „Нива", який не мав габаритних вогнів та світловідбивних
пристроїв, в напрямку села Телешівки Рокитнянського району Київської області.
Після вимушеної зупинки, в порушення вимог пунктів 9.9, 9.11, 9.14 Правил
дорожнього руху, він не виставив знак аварійної зупинки або миготливий червоний
ліхтар, що призвело до того, що автомобіль „Фольксваген-Транспортер", державний
номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2., яким керував ОСОБА_3., зіткнувся з
комбайном, що знаходився на проїжджій частині дороги. Внаслідок зіткнення
автомобіля з комбайном, автомобіль було пошкоджено, а власнику і пасажиру
автомобіля ОСОБА_2. було спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Розмір збитків в
зв'язку з пошкодженням з вини ОСОБА_1належного ОСОБА_2. автомобіля
„Фолькваген-Транспортер" становить 10860 грн. 05 коп.

Задовольняючи
позов про стягнення матеріальних збитків, суд обґрунтовано виходив з того, що
автомобіль позивачки пошкоджено з вини відповідача ОСОБА_1і, що заподіяні
матеріальні збитки підлягають відшкодуванню відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, якою
встановлено, що шкода, завдана майну фізичною або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Одночасно в
мотивувальній частині рішення суд зробив висновок, що шкоду позивачці завдано
джерелом підвищеної небезпеки, що є необгрунтованим, але посилання суду і на
ст. 1187 ЦК України
не впливає на вирішення спору по суті.

Правильним є і
висновок суду про відшкодування позивачці моральної шкоди, оскільки судом
встановлено, що з вини відповідача пошкоджено автомобіль позивачки, а їй
заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження, що призвело до фізичних і
душевних страждань позивачки

Визначаючи
розмір моральної шкоди в сумі 5000 грн., суд врахував характер та обсяг
страждань, яких зазнала позивачка, а також виходив із засад розумності,
виваженості та справедливості.

3

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази і підставно задовольнив позов в частині стягнення матеріальних збитків та частково - вимоги щодо відшкодування
моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги, що судом при визначенні розміру матеріальної і моральної шкоди безпідставно не враховано, що винним в
заподіянні позивачці шкоди є і ОСОБА_3., який, керуючи належним позивачці
автомобілем, проявив неуважність, не заслуговують
на увагу , оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи і законі.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили обов'язковий для суду,
що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці
дії та чи вчинені вони цією особою.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права, які
призвели до неправильного вирішення справи, тому апеляційна скарга   підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ст. 307, 308, 313, п.1 ст.314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 9 жовтня 2006
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.