Справа № 22 Ц-
134/ 2007р.                                        Суддя 1-ї інстанції:
Категорія-25                                              Суддя-доповідач
апеляційного суду: І Галущенко О. I
УХВАЛА

24 січня      2007 р.     Судова
колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської
області в складі.

головуючої:            Вовненко Г.Ю.

суддів:                     Колосовського С.Ю.

Галущенка О.І.

при
секретарі-      Фірсовій Т.В.

за участю:

позивачки
-           ОСОБА_2.

представників

позивачки
-           ОСОБА_3.

відповідачки
-       ОСОБА_4., ОСОБА_5.

розглянувши     у
відкритому судовому засіданні  в  м.
Миколаєві цивільну справу за

апеляційною
скаргою

ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва   від 19. 10. 2006 p., постановлене за

позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків та моральної
шкоди,

встановила:

28.11.2005 р. ОСОБА_2. звернулася з позовом до ОСОБА_1. про
відшкодування збитків та моральної шкоди.

Позивачка зазначала, що 25.05.2005 р. придбала в магазині
приватного підприємця ОСОБА_1. ванну чавунну вартістю 1405 грн.

20.06.2005 р.при санітарній мийці виявлені виробничі
дефекти цього виробу, внаслідок чого стався скол емалі і ванна була повернута
відповідачці, яка іншого якісного виробу не надала, і гроші сплачені за
неякісний товар не повернула.

Посилаючись
на ці обставини та вимоги ст. 673-675, 678 ЦК України, позивачка просила про
відшкодування завданих збитків, з урахуванням витрат

на
повернення виробу відповідачці,  а також
моральної шкоди., пов'зуючи їх з недоліками товару, які виникли з причин, що
існували до отримання товару та внаслідок відсутності інформації про
виготовлювача товару та його якість.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.
10. 2006 р. постановлено про часткове задоволення позову.

Зокрема, на користь позивачки стягнуто з відповідачки
1405 грн. збитків, 300 грн. моральної шкоди та 51 грн. в рахунок відшкодування
судових витрат.

В частині стягнення витрат на проведення експертного
дослідження відмовлено.

В апеляційній
скарзі відповідачка ставить питання про скасування рішення та просила повернути
справу на новий розгляд, посилаючись на порушенням судом норм процесуального та
матеріального права.

Перевіряючи
законність та обгрунтованність рішення місцевого суду у межах оскарження,
судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню  з таких підстав.

Згідно з
вимогами ст. 679 ЦК України,
відповідальність за недоліки товару несе продавець, якщо покупець доведе, що
зазначені недоліки виникли до передачі йому товару або з причин, які існували
до цього моменту.

Продавець
відповідає і в тому випадку, коли він, надавши гарантії якості товару, не
доведе, що його недоліки виникли після передачі товару, чи внаслідок порушення
покупцем правил користування, дій третіх осіб, випадку, або непереборної сили.

Його
відповідальність, за правилами ст.. 700 ЦК
України., наступає і у тому випадку, коли покупцю завдано збитків, які
виникли у зв'язку з відсутністю повної інформації про товар.

З матеріалів
справи вбачається, що 25.05.2005 р.позивачка придбала в магазині приватного
підприємця ОСОБА_1. ванну чавунну вартістю 1405 грн.

20.06.2005 р.
при санітарній мийці було виявлено скол емалі вани, який стався через
виробничий дефект цього виробу, внаслідок чого ванна була повернута
відповідачці, яка іншого якісного виробу не надала, і гроші сплачені за
неякісний товар не повернула.

Той факт, що
пошкодження виробу сталося не з вини позивачки, а через виробничий дефект,
підтверджується наданими позивачкою доказами.

А саме,
висновком експертів РТПП Миколаївської області від 01.07.2005 р.

Так, у висновку
зазначено, що з зовнішньої сторони вани у місці розташування сколу види ум'ятину,
яка утворилася при литті чавуну у виробничих умовах.

Доводи
відповідача про те, що скол
є наслідком удару при улаштуванні вани чи її експлуатації спростовується
цим же висновком, з якого вбачається, що тріщин в районі сколу, властивих
механічним ударам, не виявлено.

Суд повно та
всебічно дослідив зазначені обставини дав належну оцінку наданим доказам і
прийшов до обґрунтованого цими доказами висновку про відсутність обставин,
передбачених ч. 2 ст. 679 ЦК
України.

В той же час,
суд обгрунтовано вважав доведеним факт того, що недоліки виникли з причин, які
існували до отримання товару.

З врахуванням
цього висновку, суд з належних підстав задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2. в
частині відшкодування прямих збитків, завданих неналежним виконанням договору
та відшкодування моральної шкоди, пов'язаної з порушенням цивільних прав
позивачки.

Посилання суду
на ст.. 700 ЦК України,
як на підставу задоволення поозву щодо відшкодування матеріальних збитків, є помилковим,
оскільки позивачка пов'язувала наявність збитків з недоліком, який виник не з
її вини, а внаслідок причин, що мали місце до отримання товару, тобто з
обставинами, що передбачені ст.. 679 ЦК
україни.

В той же час, таке посилання не впливає на правильність
висновків суду, оскільки відповідальність продавця він теж пов'язував з
продажем неякісного товару.

Доводи апелянтки про пошкодження
виробу з вини покупця, не
можуть бути враховані, оскільки вони грунтуються на припущеннях, а не на
доказах, які б спростовували висновки суду.

Посилання на те,
що висновок РТПП не є належним доказом, не заслуговують на увагу, оскільки
відповідачка не скористалася своїми процесуальними правами стосовно надання
власних доказів і клопотань про отримання доказів з використанням спеціальних
знань, за правилами ч. 1 ст. 143 ЦПК України, не заявляла.

Посилання
відповідачки на порушення процесуальних прав, внаслідок розгляду справи за її
відсутності та представника, слід вважати безпідставними оскільки її
представник, який приймав участь у розгляді справи, дослідженні доказів,
повторно не з'явився в останнє судове засідання, хоча під власний розпис був
попереджений про час та місце останнього судового засідання. ((а.с.68)

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва
від 19. 10. 2006 р. -залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення, але з цього часу на протязі двох місяців може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.