Справа
№2-434/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2007 року                                       Дергачівський
районний суд Харківської

області

в складі:     головуючого судді                                        - Остропілець Є.Р.

при
секретарі                                                - Клочко С.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, 3-тя особа: Опікунська рада при виконкомі Солоницівської селищної
ради Дергачівського району Харківської області "Про позбавлення
батьківських прав та стягнення аліментів", -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 стосовно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року прав та
стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітньої доньки.

В
підтвердження позову позивачка посилається на те, що вона ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н. проживає в АДРЕСА_1, разом з онукою
ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження , яка
знаходиться на її повному забезпеченні.

ОСОБА_2
є інвалідом 1-ї групи
(довідка МСЕК НОМЕР_1). Мати
дитини померла в 2004 році
(свідоцтво про смерть ІНФОРМАЦІЯ_3
від 29.05.2004).

В серпні
1994 року
рішенням Солоницівської селищної ради її було призначено опікуном її
неповнолітньої онуки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження. ОСОБА_3 не було і 2-х
років, як батьки самоухилилися від виховання і утримання своєї доньки. Мати
дитини на той час з її сином ОСОБА_2 не проживала, вела аморальний, бродячий
спосіб життя, дитину не відвідувала, матеріально не допомагала.

В батька
була бурхлива юність, тривалі роки лікування в лікарні, (так як він втратив дві
ноги), займатися вихованням і утримання своєї дочки не було ніякої можливості і
бажання.

Більше
десяти років вона займається вихованням та утриманням своєї онуки ОСОБА_3,
піклується про неї, замінила їй батька і матір.

Батько
дитини давно розгубив свою батьківську любов, відповідальність, увагу,
позбавивши себе цим зайвих проблем. Тривалий час він проживає окремо від своєї
доньки, матеріально не допомагає, вихованням не займається, не цікавить як
дитина навчається, з ким спілкується, його не цікавить доля дитини.

Відсутність
всілякої батьківської турботи ОСОБА_2 по відношенню до своєї дочки ОСОБА_3
суперечить нормам ст.ст. 150,
155 Сімейного кодексу України та ст. 12
Закону України "Про охорону дитинства", де чітко визначено, що
батьки зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх духовний та
моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх
природних здібностей, готувати їх до самостійного життя.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримує позов і пояснила, що відповідач
своєю поведінкою повністю ухилився від виконання своїх обов'язків по вихованню
дитини.

ОСОБА_2, в судове
засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщений належним
чином, про причини неявки суд не повідомив, тому справа розглядається в
заочному судовому засіданні.

Представник
3-ї особи:
Опікунської ради при виконкомі Солоницівської селищної ради Дергачівського
району Харківської області в судове засідання не з'явився, в своїй заяві
просить справу розглядати за його відсутності, з рішенням суду буде згоден.

Суд, заслухавши
позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає
задоволенню.

Судом було достовірно встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., яка
проживає в АДРЕСА_1 разом з
онукою ОСОБА_3.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження ,
яка знаходиться на її повному забезпеченні.

ОСОБА_2
є інвалідом 1-ї групи
(довідка МСЕК НОМЕР_1). Мати
дитини померла в 2004 році
(свідоцтво про смерть ІНФОРМАЦІЯ_3
від 29.05.2004).

В серпні
1994 року
рішенням Солоницівської селищної ради ОСОБА_2 було призначено опікуном її
неповнолітньої онуки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, якій не було і 2-х
років, як батьки самоухилилися від виховання і утримання своєї доньки. Мати
дитини на той час з її сином не проживала, вела аморальний, бродячий спосіб
життя, дитину не відвідувала, матеріально не допомагала.

В батька
була бурхлива юність, тривалі роки лікування в лікарні, (так як він втратив дві
ноги), займатися вихованням і утримання своєї дочки не було ніякої можливості і
бажання.

Більше
десяти років позивачка займається вихованням та утриманням своєї онуки ОСОБА_3,
піклується про неї, замінила їй батька і матір.

Батько
дитини давно розгубив свою батьківську любов, відповідальність, увагу,
позбавивши себе цим зайвих проблем. Тривалий час він проживає окремо від своєї
доньки, матеріально не допомагає, вихованням не займається, його не цікавить як
дитина навчається, з ким спілкується, він не відвідує батьківські збори, де
навчається ОСОБА_3, його не цікавить доля дитини.

Відсутність
всілякої батьківської турботи в ОСОБА_2 по відношенню до своєї дочки ОСОБА_3
суперечить нормам ст.ст. 150, 155 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону
України "Про охорону дитинства", де чітко визначено, що батьки
зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх духовний та моральний
розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних
здібностей, готувати їх до самостійного життя.

Ст. 164
СК України передбачає, що підставами для позбавлення батьківських прав є
ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Згідно
зі ст. 180 СК
України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 повинен виплачувати аліменти, так як
має таку змогу.

Керуючись ст. ст.10,11, 58-60,209-215,224-226 ЦПК України,
ст.ст. 155, 164, 165,
180-183 СК України, ст. 12
Закону України „Про
охорону дитинства" суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4
року народження позбавити батьківських прав у відношенні його
неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження.

Стягнути
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження,
проживаючого:АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, в розмірі   14
частини  з  усіх
видів його  заробітку
(доходу),  але не менше ніж 30%

прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.12.2006 року і до
досягнення дитиною повнолітнього віку.

Заочне
рішення може бути скасоване Дергачівським районним судом шляхом подачі
відповідачем у 10 денний
строк заяви про скасування рішення з моменту його отримання, а позивачем до
апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.