Справа №22ц-3023/2006
Головуючий в суді 1 інстанції Слюсаренко О.В.
Категорія      39                                                                                Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

2007 року
лютого місяця 07 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого                Лісової Г.Є.

Суддів                         Семиженко Г.В.

Приходько Л.А.

При секретарі     Драгомарецькій О.В.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою
товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Стоп-2» на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 29
вересня 2003 року в справі

за позовом

ОСОБА_1 до
ТОВ «Авто-Стоп-2» про зміну формулювання причин звільнення, стягнення
заборгованості по заробітній платі. Середнього заробітку за час затримки
розрахунку, моральної шкоди,

Встановила:

В листопаді 2002 року ОСОБА_1. звернулася з позовом до ТОВ «Авто-стоп-2» про
зміну формулювання причин звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час
затримки розрахунку, моральної шкоди, зазначивши,
що перебувала з відповідачем в трудових відносинах, працюючи на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1.ІНФОРМАЦІЯ_2 вона звернулась з
заявою про звільнення за власним бажанням, але згодом дізналася про те, що її
звільнено з роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 за
п.2ст.41 КЗПП України. Просила змінити формулювання причин звільнення, стягнути
заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час затримки
розрахунку та моральну шкоду в розмірі 2000грн.

Під час розгляду справи позивачка збільшила свої позовні вимоги. Просила
суд стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі
1036.20грн., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні
в сумі 4200грн, та в рахунок відшкодування моральної шкоди 5550грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 29 вересня 2003 року позов задоволений частково, постановлено змінити
формулювання причини звільнення на ст. 38 КЗПП України і внести
відповідний запис до трудової книжки; стягнути на користь
позивачки заборгованість по заробітній платі в сумі 1036,20грн., середній
заробіток за час затримки розрахунку в сумі 4802.16грн.; в задоволені решти
позовних вимог відмовлено.

2

В апеляційній скарзі ТОВ «Авто-Стоп-2» просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення
суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Відповідно до
ч.3 ст. 235 КЗПП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним, або таким, що не відповідає чинному
законодавству , у випадках коли це
не тягне поновлення працівника на роботі, орган який розглядає трудовий
спір , зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення
у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на
відповідну статтю (пункт) закону.

Як встановлено
судом та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 перебувала в з ІНФОРМАЦІЯ_4 в
трудових відносинах з ТОВ «Авто-Стоп-2», з ІНФОРМАЦІЯ_5 на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1. звернулася з заявою про звільнення її по п. 1 ст. 36
КЗпП  або за ст..З8 КЗпП України,
за власним  бажанням.

Звільнена з займаної посади ІНФОРМАЦІЯ_3 наказом НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 за п.2, ст..41 КЗПП України, в зв'язку з втратою довір'я
на підставі акту перевірки та встановлення недостачі грошових
коштів та товарно-матеріальних цінностей.

Згідно з п.2 ст. 41 КЗПП України трудовий договір з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу може бути розірваний у
випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні
цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку
власника або уповноваженого ним органу.

Підставою для розірвання трудового договору за п.2 ст. 41 КЗПП є скоєння працівником, що безпосередньо  обслуговує грошові чи товарні цінності,
винних вчинків.

Правильно встановивши, що договір про повну матеріальну відповідальність з позивачкою
за посадою ІНФОРМАЦІЯ_1 не укладався, з посадовою інструкцією позивачка не ознайомлювалася,
наявність вини позивачки, як ІНФОРМАЦІЯ_1 у недостачі
товарно - матеріальних цінностей не встановлена, суд першої інстанції дійшов підставного висновку щодо обґрунтованості позовних
вимог щодо зміни формулювання причин
звільнення на звільнення за ст.. 38 КЗпП України за власним
бажанням.

Також колегія
суддів погоджується з висновком суду щодо обґрунтованості вимог в частині стягнення заборгованості по
заробітній платі та середнього заробітку за  час затримки
розрахунку.

Так, як
вбачається з матеріалів справи позивачці в строки визначені ст.. 116 КЗпП України не виплачені всі суми, що належить
їй від підприємства. Згідно довідки від
ІНФОРМАЦІЯ_6 заборгованість по заробітній платі складає 1036.20грн. Утримання з
даної суми вартості товару не поставленого на прихід проведено
відповідачем з порушенням вимог ст.. 132,136 КЗпП України. З цих підстав суд правильно
встановив розмір   заборгованості, що
підлягає стягненню на  користь позивачки.

Суд першої інстанції з дотриманням вимог ст.. 117 КЗпП України задовольнив позовні вимоги в частині стягнення
середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Доводи апелянта про відсутність вини товариства у затримці розрахунку є безпідставними, оскільки скрутне матеріальне становище,
наявність заборгованості по зарплаті перед іншими працівниками та бюджетом,
накладення арешту на кошти товариства в
розмірі 11228.64грн. не свідчать про відсутність вини власника товариства. Лише
непереборна сила може виключати вину
власника.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в
рішенні не спростовуються, підстави для його скасування відсутні.

3

Керуючись ст.303,307, 308,314 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляцій скаргу
товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-стоп-2» відхилити.

Рішення
Суворовського районного суду м. Херсона від 29 вересня 2003 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути

оскаржена шляхом    подачі    касаційної    скарги протягом двох
місяців    з    дня

проголошення безпосередньо до Верховного Суду України.