УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

15 березня 2007 року          м.
Ужгород

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської
області

в складі: головуючого - судді Мацунича
М.В.

суддів : Леска В.В., Готри Т.Ю. при секретарі: Попович А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород
цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 14 грудня 2006 року по справі за об'єднаним
позовомОСОБА_1 доОСОБА_2, Верхньокоропецького споживчого товариства
Мукачівської райспоживспілки, третьої особи на стороні відповідачів :
Завидівська сільська рада про визнання договору купівлі-продажу частково
недійсним, визнання права на користування земельною ділянкою розміром 0,14 га.
і вилучення земельної ділянки з користування та передачу, а також
Верхньокоропецького споживчого товариства Мукачівської райспоживспілки іОСОБА_2
до Завидівської сільської рада іОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою ,-

встановила:

ОСОБА_1 не
погоджуючись з рішення суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу в якій
клопоче перед апеляційною інстанцією стосовно скасування даного рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення первинного позову
та відмови у задоволенні зустрічного позову. Мотивує її тим, що рішення суду
першої інстанції є не обґрунтованим і незаконним та такими, що ухвалено з
порушенням норм процесуального права та при неправильному застосуванні вимог
матеріального права.

Рішенням
Мукачівського міськрайонного суду від 14
грудня 2006 року в
задоволенні первинних позовних вимог відмовлено, а зустрічний позов задоволено.

В ході
апеляційного розгляду апелянт ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3підтримали
доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її з наведених підстав.

ПредставникОСОБА_4,
яка діє в інтересах ОСОБА_2
заперечив вимоги апеляційної скарги, оскільки такі суперечать матеріалам справи
та вимогам діючого законодавства.

Представник
Верхньокоропецького споживчого товариства в особі Білей М.В. також заперечила
вимоги апеляційної скарги з тих підстав, що не відповідає вимогам матеріального
права.

Представник
Завидівської сільської ради в особі Мисло Г.І., яка підтримала вимоги
апеляційної так-як за будівлею ОСОБА_1 рахується земельна ділянка 0,14 га. .

Протягом судового
розгляду судом першої інстанції встановлено, що вимоги ОСОБА_1 є безпідставними
так-як при укладенні договору купівлі-продажу від 27.12.2000 року до апелянтки
перейшло у користування земельна ділянка площею 0,09 га., а не 0,14
га. . А ширина
земельної ділянки ОСОБА_1АДРЕСА_1
становить 22 м., а не
24 м.. Зазначені
обставини явились підставою для задоволення змінених позовних вимог
Верхньокоропецького споживчого товариства Мукачівської райспоживспілки
іОСОБА_2.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які беруть участь у справі та
дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи, викладені в апеляційній
скарзі, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області визнала за необхідне апеляційну скаргу відхилити,
виходячи з наступних мотивів.

За правилами
статей 10, 11 ЦПК
України - суд
розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Як на підставу
своїх доводів апелянт посилається на те, що для будівництва та обслуговування
кафе-магазину який було нею придбано згідно договору від 27.12.2000 року була
виділена земельна ділянка загальною площею 0,14 га. . ОСОБА_2 згідно договору від 31.12.2004 року було
продано також

Справа № 22Ц - 243/07                                                                                       Номер рядка статистичного звіту : 33

Головуючий у першій Інстанції: Камінський С.Е.

Суддя - доповідач : Мацунич М.В.

склад
і споруду з азбест плити, які належали до будівлі магазину площею 84,4 кв.м. . Але на момент
укладення цього договору їх не існувало, так-як були розвалені.

Відповідно до
змісту договору купівлі-продажу від 27.12.2000
року, ОСОБА_1 купила у
Верхньокоропецького споживчого товариства Мукачівської райспоживспілки
приміщення загальною площею 198,70
кв.м. яке розташоване на земельній ділянці площею 0,09 га. /а.с. 6/.

Як зазначено у
ст. 30 ЗК України в редакції від 13.03.1992
року чинної на час укладення договору купівлі-продажу від 27.12.2000 року, при
переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить
у розмірах передбачених ст. 67
цього Кодексу і право користування земельною ділянкою без зміні її
цільового призначення, якщо інше не передбачено у договорі відчуження. Оскільки
у договорі зазначено конкретну земельну ділянку площею 0,09 га., а тому цей
розмір і перейшов ОСОБА_1 у користування.

Коли б у
договорі не була оговорена земельна ділянка певним розміром то тоді б апелянтка
мала б право претендувати на інший розмір земельної ділянки необхідної для
обслуговування споруди.

Не можна
погодитись з доводами апелянтки, щодо не перебування на балансі
Верхньокоропецького споживчого товариства складу і споруди з азбест плити, які
належали до будівлі магазину площею 84,4 кв.м. /а.с. 50-56/.

Довідкою від
24.07.2006 року за №121 стверджено, що дані склад і споруду осінню 2002 року було
розібрано /а.с 192/. Хоч
склад і споруда й були розібрані, про те це не перешкоджало їх
балансоутримувачу розпорядитись ними навіть у такому зруйнованому стані на свій
розсуд.

Оскільки як
Верхньокоропецькому споживчому товариству так і ОСОБА_2 тільки в травні 2005
року стало відомо про порушення з боку апелянтки прав землекористувача, а
тому підстав для твердження, що пропущені строки на звернення до суду за їх
захистом, немає.

Таким чином,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області у відповідності до вимог передбачених ст. ст. 213, 308 ЦПК України
дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції - без змін
.

Враховуючи
вищенаведене та керуючись вимогами статей 307,
308, 314, 315 і 319
ЦПК України, колегія суддів :

ухвалила:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - відхилити .

Рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 14
грудня 2006 року - залишити без
змін .

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному

порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили .