АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№22ц-137-07                                               Головуючий в І інстанції Якименко Л.Г
Категорія-44                                                           Доповідач Дерев'янко О.Г.,
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

ЗО січня 2007 колегія судців судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого  Гайдук В.І.

суддів    Дерев'янко ОТ., Поплавського В.Ю.

при секретарі АгаповійВ.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_3

на ухвалу Амур - Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2006 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення грошової суми -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовом про стягнення грошової суми 5000 грн. В порядку забезпечення
позову позивачка просила суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2006 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову
задоволено.

26 вересня 2006 року ОСОБА_3 подав до суду заяву про зняття арешту на квартиру АДРЕСА_1, вказуючи на те, що за договором купівлі продажу від 08 вересня 2006 року ця квартира
належить йому.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2006 року ОСОБА_3 в задоволенні клопотання
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати цю ухвалу, та постановити нову,
якою зняти арешт з квартири.

Перевіривши матеріали заяви, законність та обґрунтованість ухвали суду в
межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду
скасуванню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення позову.
Частиною 3 цієї статті зазначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 08 вересня 2006 року подала до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.
Дніпропетровська позовну заяву про стягнення з
ОСОБА_2 5000 грн. Одночасно з позовом подала суду заяву про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно договору купівлі продажу від 08 вересня 2006 року ОСОБА_2 продав, а
ОСОБА_3 придбав квартиру АДРЕСА_1, (а.с.8) Відповідно до витягу з
Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, інформація щодо заборони на відчуження цієї квартири була відсутня,
(а.с.11) Даний договір ніким не оспорюється.

Відповідно до вимог ст.. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно до вимог ч. 4 ст. 334 ЦК України якщо договір про відчуження
майна підлягає державній реєстрації, право
власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів від 08 вересня 2006
року, право власності на квартиру АДРЕСА_1
зареєстровано за набувачем ОСОБА_3, реєстраційний
номер об'єкту у РПВН 15813606. (а.с. 9) Таким чином, висновки суду про те, що
ОСОБА_3 не є власником квартири безпідставні.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 щодо
скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції не врахував
зазначені вимоги закону, не звернув уваги на
відсутність спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

На підставі викладеного колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду першої
інстанції, як таку що постановлена в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України скасувати, арешт накладений ухвалою
Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2006 року на квартиру АДРЕСА_1 зняти.

Керуючись ст.ст. 218,307,312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Ухвалу Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04
жовтня 2006 року скасувати, арешт накладений
ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська
від 08 вересня 2006 року на квартиру АДРЕСА_1 зняти.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом
двох місяців.