Справа  №
РІШЕННЯ

іменем України

15 березня 2007 року.           Артемівський міськрайонний суд в
Донецькой області

у складі: головуючого - судді -                                           БУКРЄЙ С. П.

при секретарі -                                                                   Трубчаніновой
О. Є.

з участю: позивача -                                                          ОСОБА_1

представника відповідача-                                Гладуш
М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1
до відкритого акціонерного товариства "Міські шляхи" про
стягнення заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач подав
позовну заяву у якій вказує, що наказом голови правління ВАТ "Міські
шляхи" № 17 від 10 жовтня 2006 року його було
звільнено з посади заступника голови правління по п. 1 ст. 40 КЗпП України у
зв*язку із скороченням штату працівників, а розрахунок при звільненні з ним
було проведено лише 04 грудня 2006 року, у зв*язку
з чим, не оспорюючи факт звільнення, він просить стягнути з відповідача його
середній заробіток за весь час затримки розрахунку за період з 10 жовтня по 04 грудня 2006 року у сумі 2094 гривни.

В судовому засіданні позивач підтримує свої позовні
вимоги у повному обсязі.

Представник
відповідача позовні вимоги позивача визнав частково і пояснив, що дійсно на час
звільнення позивача, розрахунки проведені не були. Але 19 жовтня 2006 року позивач в
усній формі сповіщався ними про необхідність отримати у них розрахункові суми,
але останній не з*явився. З таких підстав представник відповідача погоджується
з позовними вимогами по сплаті сум за час затримки розрахунку при звільненні за
період з 10.10.2006 року по 19.10.2006 року. За
подальший час відсутня їх вина, оскільки позивач сам не з*явився до них за
отриманням зарплати.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши представлені ними докази, суд вважає, що позовні
вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому
засіданні встановлено, що позивача було звільнено з 10.10.2006 року на підставі
наказу № 17 від 10.10.2006 року.
Розрахункові суми при звільненні позивачем отримані у сумі 1205.30 гривен по
відомості № 5 за
жовтень 2006 року. В
цій частині спору між сторонами не має і вони визнають данні факти як
установлені.

Як вказано у
данній відомості, нараховані суми повинні були виплачені с 29.11 по 01.12.2006 року.

Оскільки в самой відомості не
вказана дата отримання позивачем розрахункової суми, суд вважає необхідним
вважати днем фактичного розрахунку 30
листопада 2006 року,
отанній день, коли відомость знаходилася у касі установи. При цьому, при таких
обставинах, суд не може погодитися з вимогами позивача про виплату йому суми
розрахунку 04.12.2006 року,
оскільки це не підтверджується належними доказами.

-2-

Одночасно суд не може погодитись і з доводами
представника відповідача в тій частині, що вони повідомляли позивача 19.10.2006 року про
необхідність отримання розрахункових сум, оськільки проти данного факту заперечує
позивач, а відповідачем не надано суду належних доказів, які б підтвердили
данний факт.

При таких
обставина суд вважає встановленим факт отримання позивачем розрахункових сум 30.11.2006 року після його
звільнення 10.10.2006 року,
т.т. через 38 робочих
днів.

В силу ст. 116 ч.І КЗпП
України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від
установи, провадиться в день звільнення.

Таким чином судом встановлене порушення відповідачем
вказанної норми закону.

Стаття 117 ч.І КЗпП України
передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженного ним органу
належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України,
при відсутності спору про їх розмір установа повинна виплатити працівникові
його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Оскільки в судовому засіданні
представник відповідача не довів відсутність вини установи у порушенні строків
розрахунку з позивачем при його звільненні, суд вважає необхідним стягнути з
відповідача середній розмір заробітна позивача за період з 10 жовтня 2006 року по 30 листопада 2006 року включно.

Згідно п.21
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999
року N 13 "Про
практику застосування судами законодавства про оплату праці", при
визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках,
коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств,
установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 (з наступними
змінами і доповненнями).

В силу ст. 2 ч.З вказанного
Порядку обчислення середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за останні 2
календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов*язана відповідна
виплата, т.т. з дня звільнення позивача.

Згідно відповідачем наданой суду
довідки про розмір заробітної плати позивача, вона складала у серпні 2006 року - 1154.45 гривен, у
вересні 1409.83 гривни,
проти чого не заперечує позивач. Таким чином, середньомісячно заробітна плата
позивача складає (1154.45
грн. + 1409.83 грн. = 2564.28 грн.: 2 м-ця=) 1282.14 гривен. При
цьому середньоденний заробіток позивача складає (2564.28 грн.:
43 робочі дні у серпні та вересні =)
59.81 гривна, що відповідає вимогам ст. 8
вказаного Порядку що до обчислення середньоденного заробітку. Приймаючи до
уваги 5-денну робочу неділю позивача, що період з 10 жовтня по 30 листопада 2006 року включно
складає 38 робочих
днів, сума відшкодувань у зв*язку із затримкою розрахунку при звільненні
позивача складає (59.81 грн. х 38 днів =) 2272.78 гривен, яка і
підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10,11, 82,209,212-215 ЦПК
України; ст.ст. 116, 117
КЗпП України, Постановой Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року N 13 "Про
практику застосування судами законодавства про оплату праці", Порядком
обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 (з наступними
змінами і доповненнями) суд, -

вирішив:

Стягнути з
відкритого акціонерного товариства "Міські шляхи" 84500 м. Артемівськ
Донецької області пров. Першотравневий, 150
р /р 4800 в АКИБ УкрСиббанк МФО 351005 ОКПО 05506052 на користь ОСОБА_1заробітну плату
за час

-3-

затримки розрахунку при звільненні за
період з 10 жовтня 2006 року по 01 грудня 2006 року -2272.78 гривни; на
користь держави судовий збор -
51 гривню; витрати на інформаційно-технічне забеспечення розгляду справи - 30 гривен.

В решті позовніх вимого - відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області
через Артемівський міськрайонний суд шляхом подачи в 10-денний строк з дня проголошення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення
виготовлено у нарадчій кімнаті у єдинному примірника.