Справа №
22-1957-2007 р.                                     Головуючий
у 1 інстанції Кобаль М.І.
Категорія 21                                                              Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2007
р.                                                          Апеляційний
суд Донецької області

в
складі: головуючого - судді Ювченко Л.П., суддів: Єлгазіної Л.П., Азевича В.Б.,
при секретарі Тума О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Шахтарську Донецької області

на рішення
Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 5 грудня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Шахтарську Донецької області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У
листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись
на те, що 21 січня 2006 року при виконанні трудових обов'язків на ВП шахта
„Шахтарська-Глибока" ДП „Шахтарськантрацит" з ним стався нещасний
випадок на виробництві, внаслідок якого він травму правого ока. Згідно висновку
МСЕК від 20 липня 2006 р. йому вперше встановлено 15% втрати професійної
працездатності у зв'язку з даною травмою, що за сукупністю з втратою
працездатність внаслідок травми 1992 року - 5% (зазначений відсоток встановлено
безстроково з 2004 року) складає 20%. Процент втрати працездатності за
останньою травмою встановлено з наступним переоглядом. У зв'язку з цим він
просив стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 15 000 грн.

Рішенням
Шахтарського міськрайонного суду від 5 грудня 2006 року позов задоволено
частково, на користь позивача з відділення виконавчої дирекції Фонду в м.
Шахтарську стягнуто на відшкодування моральної шкоди 8 000 грн.

Відповідач в
апеляційній скарзі ставить питання про скасування рішення суду першої
інстанції, та просить постановить нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

При
цьому відповідач посилається на те, що відповідно до п. 27 ст. 77 Закону
України „Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 20 грудня 2005 року
№ 3235-IV,
який набрав чинності 1 січня 2006 року, зупинено на 2006 рік дію: абзацу 4
статті 1 ( в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх
сімей), п. п. "є" п.1 ч.1 ст. 21, ч. З ст. 28 та ч. 4 ст. 34 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" 23 вересня 1999 р. № 1105 -XIV. Втрата
працездатності за останньою травмою була встановлена у 2006 році, тобто під час
дії закону № 3235-IV.

Компенсація
моральної шкоди у зв'язку з втратою працездатності внаслідок травми 1992 року
не може бути проведена Фондом, оскільки правовідносини виникли до набрання
чинності Законом України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили  втрату працездатності".     Тому у суду не було законних підстав для
задоволення позову.

Окрім того,
позивач не надав суду доказів того, що йому заподіяна моральна шкода. Даний
факт можливо підтвердити лише висновком відповідної МСЕК. Суд порушив норми
процесуального права, не обґрунтував розмір суми моральної шкоди.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної
скарги.

Позивач,
належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове
засідання не з'явився.

Заслухавши
суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга Фонду підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції скасуванню з постановою нового рішення про відмову у
задоволені позову з наступних підстав.

Розглядаючи
справу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що правовідносини,
які виникли між сторонами в зв'язку з відшкодуванням моральної шкоди,
заподіяної внаслідок ушкодження здоров'я, регулюються Законом України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Згідно з п. п.
"є" п.1 ч. 1 ст. 21 та ч. З ст. 28 цього Закону, у разі настання
страхового випадку, Фонд соціального страхування у встановленому законодавством
порядку зобов'язаний виплатити потерпілому грошову суму за моральну шкоду за
наявності факту заподіяння йому цієї шкоди.

Судом першої
інстанції по справі встановлено, що з позивачем при виконанні трудових
обов'язків на ВП шахта „Шахтарська-Глибока" ДП „Шахтарськантрацит" 21
січня 2006 року стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого він
травму правого ока, що підтверджується актом про нещасний випадок на
виробництві НОМЕР_1 від 13.03.2006 року.

Згідно висновку
МСЕК від 20 липня 2006 р. йому вперше встановлено 15% втрати професійної
працездатності у зв'язку з даною травмою, що за сукупністю з втратою
працездатність внаслідок травми 1992 року - 5% ( зазначений відсоток
встановлено безстроково з 2004 року) складає 20%. Процент втрати працездатності
за останньою травмою встановлено з наступним переоглядом.

Але при цьому
суд на урахував, що відповідно до ст. 77 п.27 Закону України „Про державний
бюджет України на 2006 рік", зупинено дію абзацу 4 ст.1, п. п. „є"
п.1 ч.1 ст.21. ч.3 ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей. Як вбачається з
матеріалів справи, нещасний випадок з позивачем стався у січні 2006 року, а
ступень втрати працездатності йому встановлено у липні 2006 року, тобто у
період дії зазначених положень Закону України „Про державний бюджет України на
2006 рік."

Судова
колегія вважає, що місцевий суд не повно дослідив і оцінив обставини по справі
і неправильно застосував норми матеріального права, що згідно ст. 309 ч.1 п. 4
ЦПК України, є підставою для скасування судового рішення з постановою нового
рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись
ст. 304, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч.1 п. 4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, апеляційний
суд, -

ВИРІШИВ:

2

3

Апеляційну
скаргу   відділення   виконавчої
дирекції   Фонду   соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Шахтарську
Донецької області - задовольнити.

Рішення
Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 5 грудня 2006 року
скасувати.

Відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Шахтарську Донецької області про відшкодування моральної шкоди.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, та може
бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня
набрання законної сили безпосередньо до Верховного Суду України.