Справа № 22-ц-1040/2007р.                                               Головуючий
визнання права власності                                 Доповідач:
УХВАЛА

іменем України

28 лютого 2007 року.                                                                                              м.
Харків.

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

·
головуючого-судді: Борової С.А.,

·
суддів Яцини В.Б., Швецової Л.А., при секретарі Шевченко
О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу начальника Державної

податкової інспекції у Червонозаводському районі м.
Харкова

на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова
від 22 грудня 2006 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1до Державної
податкової

інспекції у Червонозаводському районі м. Харкова про
визнання права власності на

частину домоволодіння, -

ВСТАНОВИЛА:

28 вересня 2006
року ОСОБА_1звернулася до суду з позовом, в якому з посиланням на ст. 365 ЦК України, згідно
якій право власності на частку у спільному майні може бути припинене за
рішенням суду на підставі позову інших співвласників, просила припинити право
власності держави в особі ДШ у Червонозаводському районі м. Харкова на 11/100 частин АДРЕСА_1
Визнати -8а нею право власності на цю частину домоволодіння і стягнути з неї на
користь держави в особі відповідача вартість зазначеної частини домоволодіння,
що згідно експертного висновку складає 11
400 грн.

Послалася на те,
що на підставі договору дарування та рішення районного суду вона є власником 89/100 частин вказаного
домоволодіння, а власником іншої частини є держава в особі ДШ у Червонозаводському
районі м. Харкова. Оскільки держава в особі відповідача всупереч свого
обов'язку, передбаченому ст. 360
ЦК України не приймає участі у необхідних витратах на утримання і зберігання
спільного майна, не вживає заходів, спрямованих на обслуговування
домоволодіння, що заважає позивачу в повному обсязі реалізовувати своє право
власності, підтримувати її у належному стані, та приватизувати земельну
ділянку, на якій знаходиться ця власність. Крім того вона вказує, що відповідач
без її відома намагається продати 11/100
частину домоволодіння через публічні торги, в яких вона також бажає взяти
участь.

В судовому
засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, на їх
обґрунтування навів вищевказані доводи. Зазначив, що оскільки позивач внесла
вартість 11/100 домоволодіння
на депозитний рахунок територіального управління ДСА у

2

Харківської області, є необхідні правові підстави для
визнання за нею права власності на вказану частину домоволодіння.

Представник
відповідача позовні вимоги не визнала та пояснила, що дійсно ДГО має намір
продати 11/100 частину
вищевказаного домоволодіння через публічні торги, у разі проведення яких
позивач, як співвласник цього майна згідно ст. 362 ЦК України не буде мати переважного права перед іншими
особами на його купівлю. Не заперечуючи проти того, що відповідач не мав
можливості підтримувати належну державі частку домоволодіння у відповідному
стані, зазначив, що ДШ повинна здійснити відчуження цього майна.

Рішенням Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 22
грудня 2006 року
позов задоволено повністю.

Припинено право
власності держави в особі ДШ у Червонозаводському районі м. Харкова на 11/100 частин
домоволодіння по АДРЕСА_1

Визнано за
ОСОБА_1право власності на 11/100
частин зазначеного домоволодіння.

Стягнуто з
ОСОБА_1на користь держави в особі у Червонозаводському районі м. Харкова
вартість 11/100 частин
домоволодіння по АДРЕСА_1 в сумі 11
750 грн.

В апеляційній
скарзі начальник ДШ у Червонозаводському районі м. Харкова просить вказане
рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову
відмовити.

Він вважає, що
рішення районного суду є незаконним та безпідставним, суперечить нормам
матеріального та процесуального права. Скарга окрім доводів, які наведені у
запереченнях проти позову, обгрунтована тим, що з вини позивача відповідач не
може провести оцінку спірної 11/100
частини домоволодіння, що заважає відповідачу провести публічні торги.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія
вважає, що її необхідно відхилити.

Відповідно до
ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судовим
розглядом встановлено, що ОСОБА_1проживає у домоволодінні по АДРЕСА_1, в якому
на підставі чинного рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 3 листопада 2005 року їй на праві
власності належить 89/100
частин, а Державі в особі ДШ у Червонозаводському районі м. Харкова - 11/100 частин (ас. 6-7). Належність
Державі в особі ДШ у Червонозаводському районі м. Харкова зазначеної частини
домоволодіння підтверджує відповідний витяг з реєстру прав власності від
12.05.2006р. (а.с. 94).

Частина
ОСОБА_1складається з жилих приміщень у спільній житловій будівлі: літ. 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 4-7, 4-8, 4-9; службових
будівель: сарай літ. «М», гараж літ. «Л», льох літ. «К»; споруди: ворота № 4, огорожа № 3 та водогін № 5. Також
ОСОБА_1виділена у користування земельна ділянка, яка складається з двох частин:
перша № 11 площею 251 кв.м під
житловою будівлею та навколо неї, друга -
№ 111а площею 33 кв.м під
гаражем з боку сусіднього АДРЕСА_2.

3

Державі в особі
ДНІ в Червоно заводському районі м. Харкова належать відповідно до її частки:
частина житлових приміщень в спільній житловій будівлі - літ. 2-1, 2-2, 2-3, 3-1, 3-2, сіни
літ. «6-11»; службова
споруда літ. «Г» та земельна ділянка площею 417 кв.м з боку тильної межі.

Вартість 11/100 зазначеного
домоволодіння згідно висновку судового експерта-товарознавця складає 11 758 грн., яку
відповідач не заперечує. Саме таку суму ОСОБА_1внесла на депозитний рахунок
районного суду в територіальному управлінні ДСА в Харківській області.

По справі не
оспорюється той факт, що власник 11/100
домоволодіння в особі ДШ не вживає заходів, спрямованих на обслуговування і
зберігання своєї долі спільного майна, яке згідно судової експертизи від 9 листопада 2006 року потребує
негайного ремонту з огляду на незадовільний технічний стан покрівлі та інших
елементів приміщень, які належать Державі, та складають спільну житлову
будівлю, де більша частина житлових приміщень належить іншому співвласнику - ОСОБА_1,

Згідно ст. 360 ЦК України
співвласник у відповідності до своєї частки у праві спільної часткової
власності зобов'язаний брати участь у витратах на утримання та збереження
спільного майна.

Представник
відповідача пояснила тривалу бездіяльність з цього приводу намаганням ДІД
продати належну їм частку через публічні торги, як це передбачено Законом
України «Про державну податкову службу України». Зазначила, що внаслідок
затримки в оцінці своєї частки власності, -
публічні торги не були проведені.

Доказів того, що
це відбулося з вини позивача матеріали справи не містять. Крім того, намагання
державного співвласника продати свою частку не звільняють його від обов'язку
брати участь у витратах на утримання та збереження спільного майна, та не

можуть обмежувати права іншого співвласника на припинення
права власності на частку Держави у спільному майні у визначеному законом
випадках і порядку.

Відповідно до п.
4 ч 1, ч. 2 ст. 365 ЦК України право
особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників, якщо спільне володіння і користування
майном є неможливим. Суд постановляє рішення

про припинення права особи на частку у спільному майні за
умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний
рахунок суду.

Виходячи з
наведеного, оскільки тривалий незадовільний стан належної Державі частки
домоволодіння об'єктивно заважає позивачу в повному обсязі реалізовувати своє
право власності, підтримувати її у належному стані, внаслідок чого спільне
володіння і користування майном є неможливим, з урахуванням попереднього
внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, рішення
районного суду від 22 грудня 2006 року відповідає
нормам матеріального і процесуального права.

Інші доводи
апеляційної скарги цього висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст.
303, 304, п.1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

4

Апеляційну
скаргу начальника Державної податкової інспекції у Червонозаводському районі м.
Харкова відхилити, а рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2006 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання законної сили
безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий:  підпис