У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 червня
2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Григор'євої
Л.І.,

суддів:

Косенка В.Й.,           Данчука
В.Г.,

розглянувши
у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини
А-2145 м. Новоград-Волинський про стягнення належних виплат при звільненні з
військової служби та середнього заробітку за час затримки по день фактичного
розрахунку, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської області від 15 січня 2007 року та рішення
апеляційного суду Житомирської області від 21 березня 2007 року,

встановила:

У листопаді 2006 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом,
мотивуючи його тим, що був звільнений з військової служби у зв'язку з
реформуванням Збройних Сил України згідно з наказом командира військової
частини А 2145 від НОМЕР_1. Зазначав, що відповідач не виплатив йому належних
виплат, та вважав, що цими діями йому спричинена моральна шкода. На підставі
Законів України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей”, “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб”, “Про Збройні Сили України”, а також статті 117 Кодексу
законів про працю України, просив стягнути з відповідача на його користь 4 765
грн. 35 коп. грошової компенсації за неотримане речове майно, 13 638 грн.
грошової компенсації за неотриманий продовольчий пайок, 137 грн. 31 коп.
компенсації за відрядження,                       1 958 грн. 17 коп.
середнього заробітку щомісяця, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_2 за весь час по день
фактичного розрахунку. Крім того, на підставі Закону України “Про індексацію
грошових доходів населення” просив стягнути 151 грн. 18 коп. індексації
грошового забезпечення за 2006 рік,  3
173 грн. індексації грошової компенсації за неотримане речове майно,  та на підставі    ст. 23 ЦК України - 16 800 грн. моральної
шкоди.

ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач, уточнивши позовні вимоги, просив зменшити ціну позову
на суму 151 грн. 18 коп. в рахунок індексації грошового забезпечення та 137
грн. 31 коп. в рахунок компенсації за відрядження, а також збільшити розмір
матеріальної шкоди до 21 576 грн. 35 коп.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від
15 січня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з відповідача на
користь позивача 4 765 грн. 35 коп. грошової компенсації за неотримане речове
майно, 13 638 грн. за неотриманий продовольчий пайок, 81 грн. судових витрат, а
всього 18 484 грн. 35 коп. В задоволенні позову про стягнення індексації
грошової компенсації за неотримане речове майно та продовольчий пайок,
середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку виплат при
звільненні з служби та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 21 березня 2007 року
рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15
січня 2007 року в частині відмови ОСОБА_1. у позові в частині відшкодування
моральної шкоди за необґрунтованістю вимог скасовано, ухвалено нове рішення в
цій частині про відмову в позові за безпідставністю вимог. В решті рішення
залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_1.    просить скасувати частково рішення
Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 січня 2007
року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 21 березня 2007 року
в частині відмови в задоволенні позову про стягнення індексації грошової
компенсації, середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку
належних виплат при звільненні зі служби та відшкодування моральної шкоди,
постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржувані
рішення  постановлені з додержанням норм
матеріального і процесуального права та передбачені ст. 338 ЦПК України
підстави для їх обов'язкового скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від
15 січня 2007 року та рішення апеляційного суду Житомирської області від 21
березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Л.І. Григор'єва

В.Й. Косенко

В.Г. Данчук