Справа
№ 2-245/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

07  серпня 2007 року
Індустріальний районний

суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого   судді
Слюсар Л.П.

при секретарі                  Олексенко М.,

розглянувши у
судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за

позовом  ОСОБА_1, представник  ОСОБА_2 до
Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, треті

особи  Шоста
дніпропетровська державна нотаріальна контора, Комунальне

підприємство
« Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації»,

ОСОБА_3
про визнання угоди дійсною та визнання права власності

на
частину домоволодіння, визнання права власності за набувальною  давністю,

-

В
С Т А Н О В И В:

Позивач у жовтні 2006 року звернувся
до суду з позовом до

Індустріальної
районної у місті Дніпропетровську ради, треті особи  Шоста

дніпропетровська
державна нотаріальна контора, Комунальне підприємство «

Дніпропетровське
міжміське бюро  технічної
інвентаризації»,  про визнання угоди

дійсною
та визнання права власності на  частину
домоволодіння, визнання права

власності
за набувальною давністю.

В ході судового розгляду позовні
вимоги були уточнені, в

обґрунтування
своїх позовних вимог у позовній заяві так
і  у судовому

засіданні
представник позивача посилався на те, що, позивачу на праві власності

належить
825 частин  домоволодіння, яке
знаходиться АДРЕСА_1 в

м.
Дніпропетровську, а саме в  житловому
будинку літ А-1 приміщення 1-8,1-9

житлові,
? частина приміщення 2-1 та ? частина приміщення 2-2.  Співвласником

17/25
частин домоволодіння була померла ОСОБА_4.
17 червня

1983
року між позивачем і ОСОБА_4 було укладено в простій письмовій

формі
договір купівлі-продажу ?  частини
приміщення 1-2 і ? частини  приміщення

1-1,
що розташовані  в будинку літ.  А за 500 грн.
Внаслідок укладання цієї

угоди,   частка позивача у праві спільної часткової
власності на домоволодіння

АДРЕСА_1  збільшилася.
Строк нотаріального оформлення

договору
купівлі-продажу було визначено після складання акту ідеальних часток,

однак
в зв'язку з тим, що у ОСОБА_4 виникли проблеми з її сином, що

призвело
до вживання нею спиртних напоїв, вона весь час відкладала одержання

документів
МБТІ для нотаріального посвідчення договору. Позивач передав гроші

ОСОБА_4
в повному обсязі, що підтверджується розпискою. ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_4  померла.
В зв'язку з тим, що укладені угоди були виконані в

повному
обсязі, будинок був переобладнаний, а приміщення перебудовані. Будинок

став
мати два окремі входи, тому під час складання технічного паспорту

29.12.1994
року, нумерація приміщень ОСОБА_4 указана із застосуванням

цифри
1, в позивача  цифри 2.  ОСОБА_4 продаючи позивачу частину

коридору,
додатково передала позивачу в користування і частину земельної

ділянки,
про що свідчить  розписка від 23.01.1987
року.

Після смерті  ОСОБА_4
спадщину ніхто не прийняв.   9
липня 2001

року
син ОСОБА_4- ОСОБА_5, який був звільнений з місць відбування

покарання,
знаходячись в нетверезому стані , розвів вогнище в одній із кімнат.

Виникла
пожежа і частина будинку, яка належала померлій Богушевич   майже

повністю
згоріла.  Від пожежі прийшов в
неприродність дах  половини будинку

позивача
, він за свої кошти зробив дах  на своїй

половині,
та над двома згорілими кімнатами 1-2 та 1-3, якими користувався із

1994
року,    виклавши стіни в цих
приміщеннях, та виконав ряд інших ремонтно-

будівельних
робіт.

Просив
визнати   наявність описки у
договорі купівлі-продажу від

21.08.1979
року, посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської

державної
нотаріальної контори та зареєстрований в КП « ДМБТІ» м.

Дніпропетровська
книга №309 за реєстровим номером №132 та у наданій БТІ довідці

-
характеристиці в нумерації приміщення коридору, де замість ? частини коридору

1-2,
указана ? частина коридору 1-1; визнати дійсним договір купівлі-продажу ?

частини
приміщення 1-1, та ? частини приміщення 1-2 домоволодіння №95,

розташованого
за адресою вул. Менделєєва  в м.
Дніпропетровську, укладеного

17.06.1983
року між позивачем та ОСОБА_4, визнавши за

позивачем
право власності на ці приміщення; визнати за позивачем право

власності
за набувальною давністю на приміщення 1-2,1-3 домоволодіння №95 по

вул.
Менделєєва  в  м. Дніпропетровську; визнати припинення права
власності

ОСОБА_4
на приміщення 1-6,1-4,1-5 в зв'язку з їх знищенням від пожару

09.07.2001
року.

Представник відповідача не заперечував, щодо
задоволення позову в разі

надання
суду доказів щодо укладання договору-купівлі продажу.  В подальшому

просили
суд розглядати справу  за їх відсутністю
і винести рішення відповідно

до
закону.

Третя особа -
Шоста дніпропетровська державна контора в судове засідання не

з'явилися.  Відповідно до наданих листів,  просили
розглядати справу в їх

відсутності,
у зв'язку з неможливістю  направити
представника до суду.

Представник третьої особи   -
КП  ДМБТІ в судовому
засіданні  не заперечував

щодо
задоволення позовних вимог в частині укладеної домашньої угоди.  Вказав,

що  дійсно при
видачі довідки-характеристики  гр.
ОСОБА_4  для продажу

її
частини домоволодіння  в довідці -
характеристиці допущена описка в

нумерації
приміщень замість ? частини коридору 1-2 вказана ? частина коридору

1-1.    Щодо визнання права власності на приміщення
за набувальною давністю

просив
суд винести рішення на розсуд суду.

Представник третьої особи   ОСОБА_3 в судове засідання не з'

явився.
Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про

причину
неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення сторін,  вивчивши матеріали справи, вважає,

що
позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
договору купівлі продажу  від 21

серпня
1979 року  ОСОБА_4 продала,  а ОСОБА_1 купив  825 частин
домоволодіння, яке знаходиться по вул.

Менделєєва  в м. Дніпропетровську, а саме в житловому
будинку А-1 жилі кімнати

1-8,1-9,
? частина коридору 1-1, ? частина тамбуру 1-1.

У позивача із  ОСОБА_4 знаходилися в загальному

користуванні  коридор і тамбур.  Право власності  ОСОБА_1 на 8/25

домоволодіння  АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську  зареєстровано в

реєстрі
прав власників на нерухоме майно ( а.с.14).

17 червня 1983  року   між ОСОБА_4 і ОСОБА_1 було

укладено  в простій письмовій формі договір
продажу  коридору. Договір був

укладений
при свідках і завірений  квартальним
комітетом ( а.с.12).

Відповідно
до розписки,    ОСОБА_4 отримала  за приміщення 500 рублів  і

претензій
до ОСОБА_1 не має.  Відповідно до
нотаріально завірених заяв,

ОСОБА_6
і  ОСОБА_5 підтверджують  факт укладання угоди між

ОСОБА_1
і померлою ОСОБА_4, щодо продажу ? частини коридору в

домоволодінні
АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську.

Як показав представник позивача  строк нотаріального оформлення

договору
купівлі-продажу було визначено після складання акту ідеальних часток,

однак
в зв'язку з тим, що у ОСОБА_4 виникли проблеми з її сином, що

призвело
до вживання нею спиртних напоїв, вона весь час відкладала одержання

документів
МБТІ для нотаріального посвідчення договору.
ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_4  померла.
Оскільки укладена угода була виконана в повному

обсязі,
будинок був переобладнаний, а приміщення перебудовані, то  будинок став

мати
два окремі входи.

Як
встановлено в судовому засіданні, що підтверджується  листом КП ДМБТІ від

10.07.2007
року №7975  при видачі
довідки-характеристики гр. ОСОБА_4 для

продажу
її частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1,
у

розрахунку
відчужувальної частини, їх спеціалістами були вірно вказані усі

приміщення
та їх розрахункова вартість, а у довідці - характеристиці допущена

описка
в нумерації приміщення : замість ? частини коридору 1-2 вказана ?

частина
коридору 1-1.  Тому, в договорі
купівлі-продажу від 21.08.1979 року

допущена
описка  нумерації коридору  1-1 замість 1-2.  Так, відповідно до

технічного
паспорту домоволодіння  від 03.08.1979
року   коридор 1-2.

Відповідно до технічного паспорту на спірне
домоволодіння  від 07.10.2005

року  коридор 1-2
переобладнано в приміщення 2-1 і 2-2.

Відповідно до  ч.2 ст. 12
Закону України “ Про

власність”
- право власності на майно виникає в результаті укладання угод, які

не
заборонені  законом.

Відповідно до ст. 47 ЦК України в редакції
1963 року, якщо одна  з

сторін
повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального

посвідчення,
а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд

вправі
за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Оскільки  ОСОБА_1,
як покупець  виконав зобов'язання
по договору “

домашній
угоді” - повністю оплатив вартість майна і прийняла його в володіння,

то
при таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині

підлягають
задоволенню.

Відповідно до довідки  КП ДМБТІ від 26.10.2006 року

№9809  17/25 частини домоволодіння АДРЕСА_1 в м.

Дніпропетровську  зареєстровані за ОСОБА_4 ( а.с.26).

Відповідно до довідки  квартального комітету №4  в

домоволодінні
по вул. Менделєєва №95 були   прописані
ОСОБА_4,   ОСОБА_7,  ОСОБА_8.

ОСОБА_4
померла  ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

А
ОСОБА_9 був засуджений 02.03.1989 року  і
відбував покарання до грудня

1998
року.  Половина будинку знаходиться в
аварійному стані ( а.с.11).

Відповідно
до  листа Шостої Дніпропетровської
державної нотаріальної контори

від
26.10.2006 року №978,   після смерті
ОСОБА_4, померлої

ІНФОРМАЦІЯ_1   спадкова справа не заводилася, свідоцтво про
право на

спадщину
не видавалось ( а.с.25).

Згідно
довідки  Самостійної державної
пожежної

частини
№18 від 04.10.2006 року,   09.07.2001
року в частині будинку ОСОБА_4 по вул. АДРЕСА_1
відбулася пожежа, в результаті пожежі згорів дах

будинку
площею 110 кв.м.

Відповідно
до технічного паспорту  на домоволодіння
АДРЕСА_1 в м.

дніпропетровську
від 07.10.2005 року   приміщення 1-2,1-3
входять  до   плану

ОСОБА_1(а.с.5-8),
інша частина будинку погоріла, що

також
підтверджується  наданими суду  фотографіями домоволодіння.

Як показав в судовому
засіданні представник позивача,

частина
будинку зареєстрована за ОСОБА_4 з 1994 року не мала власника, і

на
протязі 12 років знаходилася в
володінні  ОСОБА_1,  також він

здійснював
за домоволодінням догляд. Після  пожежі
прийшов в неприродність дах

половини
будинку позивача тому,   він за свої
кошти зробив дах  на своїй

половині,
та над двома згорілими кімнатами 1-2 та 1-3, якими він користувався

із
1994 року,   виклавши стіни в цих
приміщеннях, та виконав ряд інших ремонтно-

будівельних
робіт.

Відповідно до ст. 344 ЦК
України  особа, яка

добросовісно
заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти

нерухомим
майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти

років,
набуває право власності  на це майно  ( набувальна давність), якщо інше

не
встановлено цим Кодексом.

Виходячи із вищевикладеного, оцінюючи всі докази по

справі
суд приходить до висновку,  що позовні
вимоги позивача в частині

визнання  за ним права власності за набувальною
власністю на приміщення 1-2,1-3

знайшли
своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню.

Вимоги
позивача в частині припинення права власності ОСОБА_4 на

приміщення
1-6,1-4,1-5 в зв'язку з їх знищенням від пожару, який відбувся

09.07.2001
року, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.3 ст.347 ЦК України
в  редакції 2003 року,   у

разі
відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній

реєстрації,
право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою

власника
відповідного запису до державного реєстру.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні

справи  не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим

відповідно
до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів

сторін
та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.
12  Закону України “ Про

власність”,  ст.47 ЦК України в редакції 1963 року,   ст. 344, ч.3 ст.347  ЦК

України
(  в редакції 2003 року) , та ст.ст. 10,
11, 208-210, 212-215  ЦПК

України,
суд , -

В И Р І Ш И В
:

Позов ОСОБА_1  -
задовольнити частково .

Визнати
наявність описки у договорі купівлі-продажу від 21.08.1979 року

посвідченого
державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної

нотаріальної
контори та зареєстрований в КП « ДМБТІ» м. Дніпропетровська книга

№309
за реєстровим номером №132 та у наданій БТІ довідці - характеристиці в

нумерації
приміщення коридору, де замість ? частини коридору 1-2, указана ?

частина
коридору 1-1

Визнати дійсним договір купівлі-продажу ?
частини приміщення 1-1, та ?

частини
приміщення 1-2 домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську,  укладеного 17.06.1983 року між  ОСОБА_1
та ОСОБА_4.

Визнати   за ОСОБА_1
право власності на  ?

частину
приміщення 2-1, та ? частину приміщення 2-2 домоволодіння АДРЕСА_1 в м.
Дніпропетровську .

Визнати
за ОСОБА_1   право власності за

набувальною
давністю на приміщення 1-2, 1-3 домоволодіння АДРЕСА_1 в   м. Дніпропетровську.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення
може  бути оскаржено до апеляційного суду
Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги,  або без
подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з дня

проголошення
рішення.

Суддя:

Л.П. Слюсар