СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-120 2007
р.                             Головуючий
Категорія 36                                                  Доповідач
РІШЕННЯ Іменем України

15
березня 2007 р.
Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

Головуючого - Вербицького B.C.

Суддів - Дуковського
О.Л., Єгорової С.М.

при секретарі - Березовській
І.А. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Устинівського районного суду
Кіровоградської області від 4 жовтня 2006 р.

Заслухавши
доповідача, сторони і вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати,
-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення
сплати аліментів.

Зазначала, що
згідно рішення суду від 22.10.1996
року відповідач повинен сплачувати їй аліменти на утримання сина в розмірі
1/4 частини з усіх видів заробітку. Але з 2000
року заборгованість по аліментах склала 1957 грн. 89
коп. За розрахунками позивачки сума неустойки за цей термін склала 3563 грн. 36 коп., яку вона і
просить стягнути з відповідача.

Суд позов
задовольнив частково на суму 1012
грн. 86 коп.
Визначив, що решта заборгованості по аліментах виникла не з вини відповідача, так
як він з листопада 2004 року по
лютий 2006 року
перебував на обліку в центрі зайнятості, як безробітний.

В апеляційній
скарзі ставиться питання про скасування судового рішення і ухвалення нового,
яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів
судової палати частково погоджується з доводами апеляційної скарги і вважає, що
рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі.

Як у позові, так
і в рішенні суду при підрахунку розміру неустойки методика застосування ст. 196 Сімейного
Кодексу України не відповідає чинному законодавству.

По-перше,
Сімейний кодекс, що діє з 1.01.2004
року не має зворотної сили, а в ньому вперше введене поняття неустойки за
несвоєчасну сплату аліментів.

По-друге, ст. 258 ЦК України на
позови щодо стягнення пені (неустойки) розповсюджує спеціальну позовну давність
в 1 рік.

В даному випадку
неустойка може бути нарахована з травня 2005
по травень 2006 року і
складає 30% від
прострочки сплати аліментів за кожний місяць окремо. Виходячи з довідки наданої
виконавчою службою (а. с. 9)
вона складає:

2005
рік травень - 103,56
грн. х 30% = 30,9 грн.

2005 рік
червень - 115,64 грн. х 30% = 34,8 грн.

2005
рік липень - 118,53 грн. х 30% = 35,7 грн.

2005
рік серпень-113,50 грн. х 30% = 34,2 грн.

2005    рік грудень
- 119,23 х 30% = 35,7 грн.

2006    рік
січень-107,86 грн. х 30% = 32,4 грн. 2006 рік лютий - 112,15 грн. х 30% = 33,6 грн. 2006 рік березень - 123,72 х 30% = 37,2 грн. 2006 рік квітень-123,72 грн. х 30% = 37,2 грн. 2006 рік травень - 123,72 грн. х 30% = 37,2 грн.

Відсутності вини
відповідача у виникненні заборгованості колегія суддів -не встановила.

Всього підлягає стягнення 348,9 грн., а також 3,49
грн. державного мита.

На підставі
викладеного і керуючись ст. ст. 303,
304, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

РІШИЛА:

Апеляційну скаргу - задовольнити
частково.

Рішення
Устинівського районного суду Кіровоградської області від 4 жовтня 2006 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів - задовольнити
частково.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів в період
з травня 2005 р. по
травень 2006 р. в
сумі - 348 грн. 90 коп., а також 3 грн. 49 коп. державного
мита.

В іншій частині вимог в задоволенні
позову - відмовити.

Рішення набуває
чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Верховного Суду
України протягом двох місяців.