Справа
№ 22ц-121/07
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем  України

22 лютого 2007 року.                                                                                 м.
Луцьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого -
судді Стрільчука В.А.,

суддів -
Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

при секретарі -
Савчук О.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування
земельної ділянки недійсним за апеляційною скаргою позивачки ОСОБА_1 на рішення
Ківерцівського районного суду від 18
грудня 2006 року.

Особи, які беруть участь у справі: позивачка - ОСОБА_1;
відповідачка - ОСОБА_2.

Колегія суддів,-

встановила:

Рішенням Ківерцівського районного суду від 18 грудня 2006 року в позові
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 просить скасувати
це рішення і ухвалити нове рішення про розірвання договору дарування земельної
ділянки від 8 червня 2006 року на користь
її дочки ОСОБА_2, посилаючись на те, в цьому договорі нотаріусом помилково не
було вказано про заборону відповідачці продавати спірну ділянку до її смерті і
що в даний час вона сама має намір продати цю ділянку.

Судом першої інстанції встановлено, що 8 червня 2006 року між
сторонами було укладено договір дарування земельної ділянки площею 0,1489 га в селі
Прилуцьке Ківерцівського району, яка до цього належала позивачці. Даний договір
укладений відповідно до волевиявлення сторін з дотриманням вимог законодавства.

2

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

Відповідно до ч. 1
ст. 717 ЦК України
за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується
передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно
(дарунок) у власність. Частиною 2 ст. 719 цього Кодексу передбачено, що договір
дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному
посвідченню.

Згідно з укладеним сторонами 8 червня 2006 року договором
дарування позивачка ОСОБА_1 як дарувальник передала безоплатно у власність
відповідачці ОСОБА_2 як обдаровуваній земельну ділянку площею 0,1489 га,
розташовану в селі Прилуцьке Прилуцької сільської ради Ківерцівського району
Волинської області, цільове призначення якої - обслуговування житлового будинку
та ведення особистого підсобного господарства (а. с. 6). Даний договір посвідчений
приватним нотаріусом Ківерцівського районного нотаріального округу ОСОБА_3.
Однією з умов договору є те, що він складений відповідно до волевиявлення
сторін, відповідає їх дійсним намірам, зміст та суть його зрозумілі, після
прочитання тексту договору добровільно, без примусу і насильства ними
підписаний (п. 5.9).

Допитана судом як свідок ОСОБА_3 показала, що перед
підписанням договір був зачитаний нею вголос і роз'яснений сторонам, інших,
крім передбачених договором, умов позивачка відповідачці не висувала (а. с.
29-30).

Наведеним спростовуються доводи позивачки про те, що
оспорюваний правочин був вчинений нею внаслідок помилки та під впливом обману з
боку відповідачки.

При укладенні договору сторонами додержані встановлені
ст. 203 ЦК
України загальні вимоги, необхідні для його чинності, а передбачені ст.ст. 215, 229, 230, 235 цього
Кодексу підстави для визнання договору недійсним відсутні.

Виходячи з викладеного, повно та об'єктивно дослідивши
всі обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд обгрунтовано відмовив
у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про наявність укладеного між
сторонами договору про зобов'язання відповідачки доглянути позивачку до смерті,
про намір ОСОБА_2 продати подаровану їй земельну ділянку, про борги позивачки
та її скрутне матеріальне становище, про наявність у неї інших дітей правового
значення для правильного вирішення даного спору не мають.

Оскаржуване рішення постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,
307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

3

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 відхилити, а рішення
Ківерцівського районного суду від 18
грудня 2006 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий: