Справа №2-9858/2006
№2-472/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                  УКРАЇНИ

22 лютого 2007 року

Краматорський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В., при секретарі Вітрік О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1., представника позивача ОСОБА_2., представника
відповідача ОСОБА_3., представника третьої особи ОСОБА_4., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Краматорську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та профзахворювань в м. Краматорську про
встановлення факта моральної
шкоди та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач позов не визвав.

ОСОБА_1. звернулася в суд з позовом до відповідача про
встановлення факта мо­ральної
шкоди та відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19.02.1986 року вона була
прийнята на роботу у фасоно-литейний цех стерженщиком
ручної формовки, де
працювала до серпня 2005
року. Ця робота відноситися до 3 ступіні небезпеки. 14 вересня 2006 року її
було повторно призначено 3 група інвалідності у зв'язку з профзахворюванням -
вібраційною хворобою 2 ст. У
результаті цього захворювання вона зазнала моральну шкоду, яку оцінює у 30000 грн. її постійно
непокоять болі, необхідно контролювати рух. Вона часто звертається за медичною
допомогою, лікується. Все це її нервує. Просить встановити факт моральної шкоди
та відшкодувати її у сумі 30000
грн.

Представник позивача ОСОБА_2. підтримав позовні вимоги позивачки та також просив встановити
факт моральної шкоди та відшкодувати моральну шкоду.

Представник відповідача ОСОБА_3. позов не визнала та суду
пояснила, що відповідач від­шкодовує шкоду, заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження здоров'я за наявністю факту заподіяння цієї шкоди. Надані позивачем
документи не відображають наявність цієї шкоди, є недостатніми. Крім того,
відповідно до ч. 22 ст. 71 розділу „Особливі положення" Закону України
„Про державний бюджет України на 2007 рік" на 2007 рік зупинено дія абзацу
четвертого ст. 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і
членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку, підпункту
„є" пункту 1 частини першої ст. 21, частини третьої ст. 28 та частини
третьої ст. 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності".

Представник третьої особи ОСОБА_4. суду пояснила, що   позивачка
працювала у   ЗАТ

„НКМЗ" з лютого 1986 року по серпень 2005
року. У липні 2005 року до підприємства було надано повідомлення про
професійне захворювання ОСОБА_1. їй встановлений діагноз   вібраційна хвороба 2 ст. 31 серпня 2005 року
з ОСОБА_1. був розірваний трудовий договір за ст. 38 КЗпП України у зв'язку з
вихідом на пенсію.

Заслухавши думку сторін, третьої особи, проаналізувавши
зібрані в справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. працювала в ЗАТ
„НКМЗ" з 19.02.1986
року по 31.08.2005 року
(а.с. 8-9). Згідно з
виписки з акту огляду НОМЕР_1 від 14.09.06.
їй призначена повторно 3
група інвалідності, причина інвалідності - профзахворювання (а.с. 6-7).

Згідно п. 1
п/п „є" ст. 21 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне стра-хуання від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" у разі настання страхового випадку Фонд соціального
страхування забов'язаний у встановленому законодавством порядку відшкодувати
шкоду, заподіяну працівникові внаслідок

ушкодження
його  здоров'я,  виплачуючи
йому грошову суму за моральну шкоду за наявності факту заподіяння цієї
шкоди потерпілому.

Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.95. №4 „Про судову прак­тику
в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди необхідно з'ясувати,
чим підтверджується   факт  заподіяння
моральних  чи  фізичних
страждань  або  втрат
немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні,   в якій грошовій сумі оцінює
позивач шкоду та з чого при цьому виходить.

Суд не може погодитися з тим, що документи про нещасний
випадок на виробництві і встано­влення в зв'язку з цим втрати професійної
працездатності та інвалідності, які надані позивачем, є достатніми доказами факту
моральної шкоди та обов'язкового її видшкодування.

Крім того, відповідно до ч. 22 ст. 71 розділу
„Особливі положення" Закону України „Про дер­жавний бюджет України на 2007 рік" на 2007 рік зупинено дія
абзацу четвертого ст. 1 (в
частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно
від часу настання страхового випадку, підпункту „є" пункту 1 частини першої
ст. 21, частини
третьої ст. 28 та
частини третьої ст. 34 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1. є безпідставні.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 14, 213 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано в Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення
рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний
суд Донецької області через Краматорський міський суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.