Справа № 22ц- 1330                                                    Головуючий 1 інстанції - Копилова С Є.
Категорія 21                                                                         Доповідач-Бабенко
РІШЕННЯ іменем       України

06 лютого 2007 року Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого - Пономарьової О.М.

судців: Бабенка П.М., Бондаренко Л.І.

при секретарі-  Баклановій Ю.В. за участю позивача
ОСОБА_1.представника відповідача - Михайлівської Т.О. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1   до відділення  виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Дзержинську Донецької області (далі-Фонду) про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2006 року позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про відшкодування моральної
шкоди. На обґрунтування позову послався на те, що він працював у вугільній
промисловості підземним працівником, отримав професійне захворювання та втратив
30% професійну працездатності, йому встановлено третю групу інвалідності, через
що йому спричинено моральну шкоду, просив стягнути з відповідача на його
користь компенсацію моральної шкоди  в
сумі 35 000 грн.

Рішенням
Дзержинського міського суду від 27 листопада 2006 року позов задоволено
частково. З відповідача на користь позивача стягнуто на відшкодування моральної
шкоди 15000 грн. В решті позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі відповідач просить скасувати вказане рішення суду ,ухвалити нове
рішення, яким відмовити у відшкодуванні моральної шкоди, посилаючись на те ,що
при ухваленні рішення судом першої інстанції були порушені норми матеріального
та процесуального права.

Зазначив, що
рішення суду першої інстанції суперечить чинному законодавству, не відповідає
фактичним обставинам справи ,суд невірно застосував норми матеріального та процесуального
права, не врахував, що відповідно до п.27 ст.77 Закону України «Про державний
бюджет України на 2006 рік» зупинено на 2006 рік дію ст..ст.21,28 ,34 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", яким передбачено відшкодування моральної шкоди потерпілім
від нещасного випадку на виробництві або іншого ушкодження здоров'я.

Також
посилається на те ,що суд не врахував , що моральна шкода позивачеві може бути
відшкодована лише на підставі висновку МСЕК, що позивач не надав судові доказів
про заподіяння йому моральної шкоди, що йому відшкодована втрата здоров'я .

Вказав ,що суд
не надав належної оцінки наявним доказам у справі, не навів в рішенні мотиви,
згідно яких він визначив вказану суму відшкодування.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги
підтримала.

Позивач просив
апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін, посилаючись на те,
що це рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального
права.

Вислухавши доповідь судді,
пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи , перевіривши
доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає ,що апеляційну скаргу слід
задовольнити ,рішення суду скасувати з ухваленням нового рішення ,   з наступних підстав:

Відповідно до
вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

2

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої
інстанції встановлено , що позивач біля 26 років працював у підприємствах
вугільної промисловості на підземних роботах, в результаті шкідливих умов праці
захворів на професійне захворювання- вибраційну хворобу.

За висновком
МСЕК від 27 червня 2006 року йому вперше встановлено 30 % втрати професійної
працездатності та третя група інвалідності безстроково.

У зв'язку з
профзахворюванням позивач зносить фізичні та моральні страждання, оскільки
страждає від болю, втратив роботу за спеціальністю, він не може виконувати
домашні роботи, порушено його звичний образ життя . Вказаним йому спричинено
моральні страждання.

Частково
задовольняючи позов суд виходив з встановлених обставин справи та вимог ст..ст. 21, 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", яким передбачено відшкодування моральної шкоди, завданої
ушкодженням здоров'я.

Проте висновки
суду про відшкодування моральної шкоди є помилковими та такими, що суперечать
вимогам матеріального права.

Судом не
врахувано, що згідно із ч.27 ст.77 Закону України „Про державний бюджет України
на 2006 рік" зупинено дію п .п.."е" п.1 ст.21, ч.3 ст.28 та ч.3
ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" на 2006 рік в частині відшкодування
моральної шкоди потерпілім від нещасного випадку на виробництві або іншого
ушкодження здоров'я.

Оскільки
позивачеві встановлено втрату професійної працездатності у 2006 році та позовні
вимоги про відшкодування моральної шкоди він заявив у цьому ж році в період дії
вказаного закону по державний бюджет , позивач згідно вказаному вище закону не
має права на таке відшкодування.

За таких
обставин апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при вирішення справи
порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення
справи.

Тому рішення
суду слід скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачеві в
задоволенні позову.

Керуючись
ст.ст.303,  п.2  ч.1
ст.307  ,  п.4
ч.1   ст.309
,313-316  ЦПК України, апеляційний
суд,

ВИРІШИВ :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 27 листопада 2006
року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області про
відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосереднього
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної
сили.