У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 жовтня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у
складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Романюка Я.М.,

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю “Ерфолг”
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

В травні 2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю “Ерфолг” про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 2 червня 2006 року
в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2006 року
рішення суду першої інстанції скасовано, позовну заяву залишено без розгляду.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та
ухвалити нове рішення про задоволення його позову, посилаючись на її
необгрунтованість та порушення судом норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення частково.

Постановляючи ухвалу про скасування рішення суду першої
інстанції та залишення позовної заяви без розгляду, апеляційний суд виходив з
того, що     ОСОБА_1 до закінчення апеляційного
розгляду справи залишив зал судового засідання і не подав до суду заяви про
розгляд справи у його відсутності. При цьому суд керувався п. 9 ч. 1 ст. 207
ЦПК України.

Однак, погодитися з таким висновком не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без
розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

П. 9 ч. 1 ст. 207 ЦПК України встановлено, що суд постановляє ухвалу про
залишення заяви без розгляду, якщо позивач до закінчення розгляду справи
покинув судове засідання і не подав до суду заяви про розгляд справи у його
відсутності.

Судовий розгляд на підставі ч. 3 ст. 208 ЦПК України закінчується
ухваленням рішення суду.

Розгляд справи за позовом ОСОБА_1. до товариства з обмеженою
відповідальністю “Ерфолг” було завершено ухваленням рішення суду першої
інстанції.

Апеляційний суд на зазначене уваги не звернув та помилково застосував норму
закону, яка передбачає можливість залишення заяви без розгляду на стадії
розгляду справи і не поширюється на стадію перегляду судового рішення в
апеляційному порядку.

Таким чином, апеляційним судом було порушено порядок апеляційного розгляду
справи, що відповідно до вимог п. 2 ст. 342 ЦПК України є підставою для
скасування постановленої ним ухвали та передачі питання про перегляд рішення
суду першої інстанції в апеляційному порядку на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 336, п. 2 ст. 342, п. 6 ч. 1 ст. 344 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2006 року
скасувати і передати справу на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Г.Ярема

Судді:                                                                                    Є.Ф.Левченко

Л.І.Охрімчук

Я.М.Романюк

Ю.Л.Сенін