Справа № 22ц-222/07                                                          Головуючий
Категорія - 43                                                                       Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

20 березня 2007 року.                                                                                     м.
Луцьк

Колегія судців
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого - судді Расевича
С.І.,

суддів                            Киці СІ., Русинчука
М.М.

при секретарі                Гордійчук І.В.

розглянула у
відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого
акціонерного товариства „Укртелеком" про захист прав споживача за апе­ляційною
скаргою відкритого акціонерного товариства „Укртелеком" на рішення
Ковельсь­кого міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2006 року.

Особи, які
беруть участь у справі: позивач -
ОСОБА_1; представник позивача -
ОСОБА_2; відповідач -
відкрите акціонерне товариство „Укртелеком"; представники відповідача - Бордюк Василь
Федорович, Веремчук Михайло Кіндратович, Здига Віктор Якович. Колегія суддів

Встановила:

19 жовтня 2006
року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про поновлення надання
телекомунікаційних послуг, повернення абонованого номеру 9-72-30, зобов'язання
зняти виставлені суми боргу за телекомунікаційні послуги, стягнення 5000 гривень мораль­ної
шкоди.

Позовні вимоги
обґрунтовувала тим, що відповідно до договору НОМЕР_1 від 14
сер­пня 2000 року
вона є споживачем телекомунікаційних послуг електрозв'язку. 16 травня 2005 року позивачка
уклала з відповідачем договір НОМЕР_2
про надання послуг комутованого доступу до мережі Інтернет.

3 липня 2005 року відповідач
став виставляти рахунки за міжнародні розмови, які не замовлялися. Зокрема, за
липень 2005 року
було виставлено рахунки за 15
розмов з Авст­рією та Папуа -
Новою Гвінеєю на суму 739,99
грн. без врахування ПДВ і за серпень 2005
року - за 23 розмови з
Австрією на суму 1299,6 грн. без
врахування ПДВ.

Оскільки жодному
з абонентів в Австрії чи Папуа -
Новій Гвінеї ні позивачка, ні члени її сім'ї не телефонували, а послуг,
пов'язаних із з'єднанням з іноземними абонентами відповідач їй не надавав,
вважає виставлені відповідачем рахунки сфальсифікованими.

Просила
зобов'язати відповідача поновити надання телекомунікаційних послуг, повернути
абонований нею телефонний номер 9-72-30
і при цьому покликається на безпідс­тавність виставлених відповідачем сум
боргу, а також на ту обставину, що всупереч вимог п. 63 „Правил
користування місцевим телефонним зв'язком", затверджених Постановою Кабі­нету
Міністрів України від 22
квітня 1997 року № 385, які діяли на
момент укладення дого­вору, п. 153
„Правил користування міжміським та міжнародним телефонним зв'язком",
за -

2

тверджених
Постановою Кабінету Міністрів України від 28 червня 1997 року № 639 і п. 2.2.3
договору НОМЕР_1 від 14 серпня 2000 року про надання послуг електрозв'язку, у
разі не­сплати заборгованості понад один місяць підприємство зв'язку вручає
абоненту під розпис письмове попередження про призупинення надання послуг, якщо
заборгованість не буде по­гашено протягом місяця. Разом з тим, відповідач зняв
абонований позивачкою телефонний номер без попереднього попередження позивачки.

Позивачка
просила суд стягнути з відповідача у справі 5000 грн. моральної шкоди у зв'язку з безпідставним
припиненням відповідачем телекомунікаційних послуг було пору­шено її нормальні
життєві зв'язки.

Рішенням
Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2006 року позов
задоволено частково.

Зобов'язано
відкрите акціонерне товариство „Укртелеком" поновити надання те­лекомунікаційних
послуг позивачці ОСОБА_1 та повернути абонований нею номер 9-72-30.

Зобов'язано
відкрите акціонерне товариство „Укртелеком" скасувати виставлену позивачці
ОСОБА_1 суму боргу 2030,59
грн. за міжнародні переговори в липні-серпні 2005 року з провайдерами Австрії і Папуа - Нової Гвінеї.

Стягнуто з
відкритого акціонерного товариства „Укртелеком" в користь ОСОБА_1 моральну
шкоду в сумі 200 грн.

Стягнуто з
відкритого акціонерного товариства „Укртелеком" судові витрати у справі в
сумі 59, 5 грн. і
витрати за ІТЗ в розмірі 30
гривень.

В апеляційній
скарзі відповідач, покликаючись на невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, просить скасу­вати
рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна
скарга піддягає частковому задоволенню, а рішення скасуванню в ча­стині
скасування виставлених сум боргу і відшкодування моральної шкоди з наступних
під­став.

Судом першої
інстанції встановлено, що 14
серпня 2000 року між
позивачкою та Українським державним підприємством електрозв'язку
„Укртелеком" укладено договір НОМЕР_1
про надання послуг електрозв'язку.

16 травня 2005
року позивачка уклала з відповідачем договір НОМЕР_2 про на­дання послуг комутованого доступу до мережі
Інтернет.

13 січня 2006
року абонований позивачкою номер телефону НОМЕР_3 відповідачем було знято, а дія зазначених вище договорів
припинена в зв'язку з несплатою заборгованості за надані послуги.

Задовольняючи
позов в частині зняття виставлених сум боргу за надані телекому­нікаційні
послуги, суд виходив з того, що позивач не отримувала даних послуг. Однак до та­кого
висновку суд прийшов в зв'язку з невідповідністю висновків, які він зробив,
фактичним обставинам справи.

Згідно із
договором НОМЕР_2 від 16 травня 2005 року позивач
отримав доступ до глобальної мережі Інтернет шляхом підключення по комутованій
лінії до порту вузла Ін­тернет Укртелекому. Підключення кінцевого пристрою
споживача до комутованої лінії здій­снюється за допомогою модему по телефонній
лінії (Dial
up доступ).

Відповідно до п.
163 Правил
надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 720 від 9 серпня 2005 року, або­нент зобов'язаний
контролювати роботу власного кінцевого обладнання, яке без його відома може
самостійно встановлювати з'єднання (модем, факсимільний апарат тощо), та
оплачува­ти отримані послуги.

Отже, виходячи з
наведеного, слідує, що встановлене у позивачки обладнання, а саме модем, може
самостійно встановлювати з'єднання. При цьому на сайті відповідача
http://www.ukrtelecom.ua/ua/reference/recommendation/dial_up/printing.html було
повідомлено користувачів Інтернету з доступом Dial up про
безпеку під час роботи в Інтернеті за допомо­гою модему. Таким чином, в даній
частині позову слід відмовити за безпідставністю позов-

3

них вимог,
оскільки позивачка не довела того, що
вона     не     здійснювала    вихід
на міжнародних провайдерів шляхом випадкового переключення модему.

За таких
обставин в позові в цій частині слід відмовити, а рішення суду скасувати.

Вирішуючи вимоги
про поновлення надання послуг електрозв'язку та встанов­лення номеру телефону
суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідно до ви­мог ст. 38 Закону України
„Про телекомунікації" оператори телекомунікацій мають право на скорочення
переліку або припинення надання телекомунікаційних послуг споживачам, які
порушують правила надання і отримання телекомунікаційних послуг.

Пункти 187 і 188 Правил надання
та отримання телекомунікаційних послуг, за­тверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 720 від 9 серпня 2005 року, передба­чають,
що у разі коли абонент не оплатив отримані послуги в установлений строк,
оператор надсилає йому письмове попередження із зазначенням кінцевого строку
оплати і в разі не­отримання підтвердження про оплату протягом 10 днів після
зазначеного строку має право скоротити перелік або припинити надання послуг.
Надання послуг припиняється на підставі списку абонентів, підписаного
уповноваженою особою служби розрахунків оператора. У списку щодо кожного
абонента зазначається: найменування юридичної особи, прізвище фі­зичної особи;
сума боргу; дата відправлення попередження; номери телефонів, з яких припи­няється
надання послуг.

Зазначеного
списку відповідач суду не представив і не повідомив номеру попере­дження про
призупинення надання послуг телефонного зв'язку.

Зазначені
обставини свідчать про те, що відповідачем у справі, всупереч вимог,
встановлених Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, було
припинено надання послуг електрозв'язку позивачці у справі, а також знято
абонований нею номер те­лефону НОМЕР_3
без попереднього попередження позивачки.

Таким чином, суд
першої інстанції дійшов до правильного висновку про необхід­ність поновлення
абонованого телефонного номера.

Однак судом
безпідставно відшкодовано моральну шкоду на підставі ч. З ст. 4 За­кону України
„Про захист прав споживачів" в редакції, яка діяла на момент виникнення
спі­рних правовідносин.

Так, відповідно
до п. 5 ч. 1 ст. 4 вищезазначеного
закону споживачі під час при­дбання, замовлення або використання продукції, яка
реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають
право на відшкодування шкоди (збитків), завда­них дефектною чи фальсифікованою
продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної
(немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я лю­дей
продукцією у випадках, передбачених законодавством.

За таких
обставин рішення в частині стягнення моральної шкоди підлягає скасу­ванню з
ухваленням нового про відмову в позові.

В зв'язку з цим
підлягає скасуванню і рішення про стягнення судових витрат.

Керуючись ст.ст.
307, 309, 314 ЦПК
України, на підставі п. 5
ч. 1 ст. 4 Закону України
„Про захист прав споживачів", пунктів 163, 187 і 188
Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України № 720 від 9 серпня 2005 року, колегія
суддів -

Вирішила:

Апеляційну
скаргу відповідача відкритого акціонерного товариства „Укртелеком"
задовольнити частково.

Рішення
Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2006 року в
даній справі в частині скасування виставлених сум боргу і відшкодування мора­льної
шкоди скасувати.

В задоволенні
позову ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства „Укртелеком" про
захист прав споживача в частині скасування виставлених сум боргу і
відшкодування моральної шкоди відмовити.

4

Стягнути із
ОСОБА_1 в користь відкритого акціонерного товариства „Укртелеком" тридцять
дев'ять гривень 50 копійок
судових витрат.

Стягнути із
відкритого акціонерного товариства „Укртелеком" в користь ОСОБА_1 сім
гривень 50 копійок
судових витрат.

Стягнути із
ОСОБА_1 в користь держави п'ятнадцять гривень витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в Ковельському міськрайон­ному суді Волинської
області.

Стягнути із
відкритого акціонерного товариства „Укртелеком" в користь держави вісім
гривень 50 копійок
судового збору.

В решті рішення
залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення але може бути оска­ржене шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до судової палати у цивільних спра­вах
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.