Справа №2-1188
Справа №2-89
РІШЕННЯ

ІМЕН Е М      УКРАЇНИ

02 березня 2007 року Новоазовський
районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді                                                                                   Кацаренко
І.О.

при секретарі    '                                                                                       Пічморзі О.В.

за участю позивача                                                                                  ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Новоазовську

цивільну справу
за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання
таким, що втратив право користування жилим

приміщенням,

встановив:

Позивач 24.11.2006 року звернулася до суду з зазначеним
позовом.

В обгрунтування
позовних вимог зазначала, що вона є власницею житлового АДРЕСА_1. Відповідач по
справі - її рідний брат. У 1993 році брат прописався в зазначеному житловому
будинку, коли ще будинок належав їх батькам, але з дня прописки брат жодного
дня не жив в ньому, бо одружився і виїхав жити з дружиною в одне з сел Новоазовського
району Донецької області. Зараз брат живе в АДРЕСА_2, залишаючись при цьому
прописаним в її житловому будинку. У зв'язку з цим просила задовольнити її
позов, визнавши таким, що втратив право користування жилим приміщенням, ОСОБА_2.

В судовому
засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити їх. При
цьому пояснила суду, що разом з нею і членами її сім'ї в будинку проживає її
батько, який має пільги щодо плати за комунальні послуги. Прописка в будинку
відповідача по справі вимушує її нести додаткові витрати зі сплати комунальних
платежів і не надає можливості оформити субсидію. Просила не стягувати з
відповідача на її користь понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі
220 грн., а віднести їх на її рахунок.

Справа
розглядається судом з винесенням заочного рішення в порядку ст.224 ЦПК України
на підставі наявних доказів у відсутності відповідача, проти чого не заперечує
позивач, оскільки належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду
справи відповідач в суд не з'явився, про причину неявки суду не повідомив,
заява про розгляд справи в його відсутність до суду не надходила. При цьому суд
бере до уваги, що в судовому засіданні 02.02.2007 року відповідач позов не
визнавав, бо вважає, що хоч він і не живе по АДРЕСА_1 дуже тривалий час, однак
має право на це житло, оскільки він такий же член родини, як і його сестра,
позивачка по справі.

2

Вислухавши
позивача, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні
вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом в
судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового АДРЕСА_1 згідно копій договорів купівлі-продажу 1/2
частини будинку від 18.06.1997 року (а.с.12) і дарування-1/2 частини будинку
від 27.03.2006 року (а.с.11).

Згідно акту і
довідки Виноградненської сільської ради (а.с. 17-18), відповідач прописаний в
АДРЕСА_1, однак фактично з 1993 року не мешкає за зазначеною адресою.

Згідно довідки
на а.с.29 батько сторін ОСОБА_3
має статус дитини війни з 10.02.2006 року.

.
Обгрунтованість позовних вимог позивача крім письмових доказів підтверджується
і показаннями свідків в судовому засіданні.

Так, свідок
ОСОБА_3- батько сторін по справі - пояснив в судовому засіданні, що .він до
1997 року був власником житлового АДРЕСА_1 Ще за життя його дружини вони
подарували 1/2 частину зазначеного будинку їх дочці, позивачу по справі, а в
2006 році він подарував другу частину будинку позивачу по справі вже сам, бо дружина
на той час померла. Будинок він подарував дочці, бо вона добре до нього
ставиться, доглядає за ним, вони фактично мешкають однією сім'єю. Його син ОСОБА_2 прописаний в
будинку з 1993 року, але не живе в будинку від дня прописки, бо одружився і
виїхав з дружиною в інший населений пункт. Ніякої допомоги в будівництві
будинку син йому не здійснював, бо коли, будинок і господарські споруди
будувалися, син ще ходив до школи. Це його право розпоряджатися належним йому
будинком, і він розпорядився саме так - подарував його дочці.

Свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5в судовому засіданні пояснили, що знають
сім'ю ОСОБА_2 давно, мешкають в одному селі з ними. їм достовірно відомо, що більше 10 років ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 не живе, а живе в одному з ІНФОРМАЦІЯ_1.
Приїздив до батьків дуже рідко, коли треба було щось взяти в них або продати
м'ясо або молоко. Останнім часом вони ОСОБА_2
в батьківському будинку не бачили зовсім.

Згідно ст.71 Житлового кодексу України, при
тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.

На підставі
викладеного у відповідності із ст.72 Житлового кодексу України суд. вважає, що
позов ОСОБА_1підлягає
задоволенню, оскільки факт не проживання відповідача по АДРЕСА_1 понад шість
місяців без наявності випадків, перелічених в ч.3 ст.71 ЖК України,
підтвердився в судовому засіданні письмовими доказами і показаннями свідків.

З відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею витрати зі сплати
судового збору і інформаційного забезпечення розгляду справи в суді на підставі
квитанцій на а.с.3-4.

Керуючись   ст.ст.
10,60,61,79,81,88,209,213-215,224-226
ЦПК   України,

ст.ст.71,72 Житлового кодексу
України, суд

ВИРІШИВ

Визнати ОСОБА_2, 1963 року
народження, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - житловим
будинком номер тридцять чотири по АДРЕСА_1

3

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1понесені нею судові витрати в сумі 16 (шістнадцять) грн.
00 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області протягом 20 днів з дня подачі заяви про
апеляційне оскарження рішення, яка подається протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку на подачу заяви про
апеляційне оскарження рішення, якщо таку заяву не було подано.