Апеляційний суд міста Севастополя
Справа  №  22ц-245/2007р.                                            Головуючий  у
Категорія  40                                                                    Доповідач  у
УХВАЛА

ІМЕНЕМ                     УКРАЇНИ

22 лютого 2007 року колегія
судової палати з цивільних справ Апеляційного
суду  міста    Севастополя
в  складі:

головуючого                    -
Клочка  В.П.

суддів                               -
Алєєвої
Н.Г.,   Сундукова  В.М.

при  секретарі                  -
Соменко  С.П.

за участю - представника
відповідача Михайлової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі

апеляційну скаргу
Ремонтно-експлуатаційного підприємства N'16
на

рішення місцевого суду Ленінського
району м. Севастополя від 09

листопада 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1   до        Ремонтно-експлуатаційного
підприємства   №16
про   поновлення
на   роботі,    стягнення
середнього заробітку  за  час
вимушеного  прогулу,   -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ремонтно-експлуатаційного
підприємства №16 (далі -РЕП №16) про поновлення
на роботі на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, мотивуючи свої вимоги тим, що він незаконно був звільнений
з роботи  за  п.З  ч.1
ст.4
0  КЗпП  України.

Рішенням суду позов задоволено в повному обсязі. Позивач
поновлений на роботі в РЕП
№16 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21 травня 2006 року, з
відповідача стягнуто на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного
прогулу у розмірі 3887,20
грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати через
порушення судом вимог матеріального та процесуального  права.

Вивчивши матеріали справи, доводи скарги, колегія вважає,
що остання  задоволенню  не
підлягає.

Постановляючи рішення, суд виходив з того, що відповідач без достатніх
правових підстав звільнив позивача з займаної ним посади за п.З ч.1 ст.40 КЗпП
України, що стало причиною для скасування відповідного наказу та поновлення
ОСОБА_1 на  раніше  займаній
посаді.

З такими висновками погоджується колегія суддів, оскільки вони зроблені на
підставі повного та всебічного розгляду всіх обставин справи, з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права.

Згідно з п.З ч.1 ст.40 КЗпП України,
трудовий договір, укладений       на       невизначений       строк,       може       бути       розірваний адміністрацією підприємства,
установи, організації лише у випадку систематичного невиконання робітником без
поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або
правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до робітника раніше
застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Згідно зі ст.14 9 КЗпП
України, до застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової
дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне  стягнення.

З матеріалів справи видно, що позивач працював у відповідача на посаді
ІНФОРМАЦІЯ_1 з 15 вересня 2005 року до 20 травня 2006 року - моменту
звільнення за систематичне порушення трудових
обов'язків.

Підставою для звільнення послугувала доповідна записка майстра третьої
ділянки від 18 травня 2005 року (а.с.17); на підставі неї
ж ОСОБА_1. була оголошена догана наказом НОМЕР_1 за
неналежне виконання останнім своїх
обов'язків   (а.с.13).

Оскільки закон забороняє застосовувати до порушника за одне й те ж
порушення два дисциплінарних стягнення (догани з послідуючим звільненням), суд прийшов до
правильного висновку про
незаконність  звільнення  ОСОБА_1

Крім того, судом досліджувались причини невиконання позивачем покладених на
нього трудових обов'язків, ним стали ненадання необхідного інструменту
позивачеві роботодавцем, що виключає
їх  невиконання  без
поважних  причин.

Довід відповідача щодо неможливості поновлення позивача на роботі через
відсутність вакантної посади був предметом розгляду суду першої інстанції та не
знайшов свого підтвердження, оскільки дані обставини не є суттєвими та не
можуть бути причиною  для  відмови
в  позові.

Підстав для зміни чи скасування рішення суду колегія не вбачає.

Керуючись   ст.ст.303-315  ЦПК  України,   колегія
суддів,   -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Ремонтно-експлуатаційного підприємства №16 -
відхилити.

Рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 09
листопада  2006
року  -
залишити  без  змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом  двох
місяців.

Головуючий                                                                                      /підпис/

Судді                                                                                                  /підписи/

З  оригіналом
згідно.

Суддя  Апеляційного
суду

м.   Севастополя                   В.П.   Клочко