У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 липня 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,   Пшонки М.П.,   Романюка Я.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом
Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної
адміністрації до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Комунальне підприємство
“Київське міське бюро технічної інвентаризації”, про виселення, за касаційною
скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення
Апеляційного суду міста Києва від 5 березня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2003 р. Головне управління житлового забезпечення Київської
міської державної адміністрації звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1.,                     ОСОБА_2, ОСОБА_3., третя
особа КП “Київське міське бюро технічної інвентаризації”, про виселення.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 17.12.2003 р. у
позові відмовлено.

В апеляційному порядку справа переглядалась неодноразово.

Останнім рішенням Апеляційного суду міста Києва від 5.03.2007 р. рішення
місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено:
виселено ОСОБА_1., ОСОБА_2 та ОСОБА_3. з двох кімнат комунальної квартири  №АДРЕСА_1
в   м. Києві    в
квартиру   №АДРЕСА_2  у  м.
Києві; зобов'язано КП “Київське міське бюро технічної   інвентаризації”  скасувати реєстрацію комунальної квартири №
АДРЕСА_1 в м. Києві.

У касаційній скарзі відповідачі просять рішення апеляційного суду скасувати
та залишити в силі рішення місцевого суду, посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення
норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду рішення
апеляційного суду відсутні, виходячи з наступного.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про задоволення
позову, апеляційний суд виходив з того, що будинок, в якому мешкають
відповідачі, є аварійним, непридатним для проживання і таким, що підлягає
знесенню, а надана відповідачам у зв'язку з виселенням квартира  знаходиться
у межах даного населеного пункту і відповідає вимогам ст. 113 ЖК
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням судом апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права, а також відсутні
передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336  ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 5 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

М.П. Пшонка

Я.М. Романюк