№2-31
РІШЕННЯ

іменем України

23 лютого 2007 року                                                                                                        м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

в складі:
головуючого судці Мар'єнко Л.М. при секретарі:       Баталіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Зміївського
нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу неукладеним, про визнання права власності на 1/2 частину
житлового будинку з надвірними будівлями; треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання договору
купівлі-продажу неукладеним до ОСОБА_2, приватного
нотаріуса Зміївського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, посилаючись на те, що вона відповідно до
рішення Зміївського районного суду Харківської області повинна проживати у
будинку АДРЕСА_1, в якому зареєстрована. З
відповідачем ОСОБА_2 позивач перебувала у шлюбі, який розірвано.
ОСОБА_2 продано зазначений будинок 9 червня 2005 року. Договір купівлі-продажу будинку оформлено приватним нотаріусом
ОСОБА_3. При вчиненні правочину ОСОБА_2 надано
нотаріусу підтвердження, що він не брав шлюб після смерті своєї першої дружини, а також, що в будинку крім нього ніхто
не зареєстрований та не проживає. Нотаріус не перевірила ці
дані та посвідчила договір купівлі-продажу. Зазначеним договором було порушено право позивача на проживання та використання житла.
Просила вимоги задовольнити. В ході розгляду
справи вимоги доповнила, просила визнати за нею право власності на 1/2 частину спірного будинку з надвірними будівлями,
зазначивши, що вона протягом семи років шлюбу з
відповідачем ОСОБА_2 позивач проживала у спірному будинку, утримувала його, сплачувала комунальні та інші послуги, обробляла
земельну ділянку, таким чином сприяла збереженню майна та збільшенню його
вартості.

Позивач у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, наполягала на
задоволенні позову, посилаючись на наведені у ньому та заяві про доповнення
вимог обставини.

Представник позивача ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги
своєї довірительки, наполягав на задоволенні позову,
посилаючись на наведені у ньому та заяві про доповнення
позовних вимог обставини.

Представник позивача ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги
своєї довірительки, наполягав на задоволенні позову, посилаючись на наведені у
ньому та заяві про доповнення позовних вимог обставини.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав,
заперечував проти їх задоволення. При цьому пояснив, що земельна
ділянка для забудови виділялася Зміївськога міською радою у 1985 році, у 1987
році будівля була закінчена, але до часу продажу відповідач не оформлював документи на будинок. Газ і всі інші комунікації до
будинку було прокладено у 1987 році, з цього

2

часу відповідач
став
проживати у будинку. С 1978 року ОСОБА_2 знаходився у
шлюбі з ОСОБА_8, дружина померла ІНФОРМАЦІЯ_1. У
шлюбі з позивачем він перебував з 12 вересня 1998
року по 20 серпня 2004 року. Яким чином позивач прописалася в будинок, ОСОБА_2 не відомо. Будинок належав йому особисто на праві
власності, відповідно свідоцтва, виданого Зміївського
міською радою 2 червня 2005 року. 9 червня 2006 року ОСОБА_2 продав будинок ОСОБА_5, ОСОБА_4. За час спільного життя
позивач лише один раз побілила стелю та без
відому відповідача поставила лічильник на газ, а відповідач побудував оглядову яму з половинок цеглини, яку йому
давала позивач. Капітального ремонту будинку,
ніяких добудувань або прибудов до будинку сторони під час шлюбу не робили.
Нотаріуса під час оформлення договору
купівлі-продажу відповідач не повідомив про те, що знаходився у шлюбі вдруге, з позивачем тому, що не вважав це за
необхідне. Співвласником будинку позивач не була, на час продажу будинку вони
вже розірвали шлюб, разом не мешкали. В паспорті відповідача був відсутній запис про реєстрацію шлюбу з позивачем
тому, що він отримав новий паспорт 9 червня 2005 року.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_9 заперечувала проти задоволення
позову, підтримавши доводи свого довірителя.

Відповідач приватний нотаріус ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася,
надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову
заперечувала, посилаючись на те, що при посвідченні договору купівлі-продажу
житлового будинку АДРЕСА_1, продавцем ОСОБА_2 в якості правовстановлюючого документу на будинок було надане свідоцтво про право власності на нерухоме майно,
видане Виконкомом Зміївської міської ради 2 червня
2005 року за НОМЕР_1. Відповідно наданих документів, будівництво будинку
здійснювалось на підставі рішення Готвальдівської міської ради НОМЕР_2 і закінчений будівництвом житловий будинок з надвірними
будівлями був прийнятий в експлуатацію рішенням державної
приймальної комісії згідно акту від 13 квітня 2005 року, затвердженого розпорядженням голови Зміївської райдержадміністрації НОМЕР_3. ОСОБА_2 повідомив, що він удівець, на
підтвердження чого нотаріусом були витребувані
довідка відділу РАЦС Зміївського районного управління юстиції Харківської
області НОМЕР_4 (додаток 5) про реєстрацію
Задонецькою сільською радою 12 січня 1980 року шлюб мір ним та
ОСОБА_8 та свідоцтво НОМЕР_5 про смерть
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8, видане 21 жовтня 1997 року
Зміївським відділом РАГС Харківської області. ОСОБА_2 в заяві повідомив, що після смерті дружини в інший шлюб не вступав та
довів до відому нотаріуса та покупців, що
відчужуваний будинок з надвірними будівлями належить йому на праві особистої приватної власності і що у вказаному будинку
ніхто, крім нього, не зареєстрований та ніхто не
мешкає. В п. 5 посвідченого договору ОСОБА_2 стверджує, "що житловий
будинок з надвірними будівлями, який є
предметом цього договору, до цього часу нікому іншому не проданий, не подарований, не заставлений, в спорі та під забороною не
перебуває, відносно нього не укладено будь - яких договорів з відчуження
чи щодо користування з іншими особами, треті особи прав на нього не мають". Нотаріусом також було перевірено
відсутність заборони на відчуження або арешту за даними
Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та відсутність податкової застави та заставної - за
даними Державного реєстру застав рухомого майна. Тому нотаріус вважає, що договір купівлі-продажу, про який йдеться,
повністю відповідав волевиявленню сторін, був укладений
ними та посвідчений мною у відповідності до законодавства України, діючого
на момент укладення угоди.

Третя особа ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечував, посилаючись на
те, що нотаріус при посвідченні договору
купівлі-продажу перевірила всі обставини, провела всі необхідні дії. Договір укладено без будь-яких порушень, сторонами виконано
умови договору, позивач не була співвласником
будинку, а факт перебування у шлюбі з ОСОБА_2 не надає їй права на
частку власності.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився, надав судові заяву про
розгляд справи без його участі, проти задоволення позову
заперечував.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

3

З копії. договору купівлі-продажу житлового будинку, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, від 9 червня 2005 року (а.с. 24), укладеного між ОСОБА_2, з одного боку, та ОСОБА_4, ОСОБА_5, з другого боку,
вбачається, що позивач ОСОБА_1 не була стороною по договору.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов
договору. Відповідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно ч. 5 ст. 216 ЦК України будь-якою заінтересованою
особою може бути пред'явлена вимога про застосування
наслідків недійсності нікчемного правочину. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Причини для визнання договору купівлі-продажу нікчемним відсутні, тому що
він не є таким, що його недійсність встановлена законом. У зв'язку з цим у суду
не має підстав для застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину з власної ініціативи.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 притягнуто до участі у справі у якості третіх осіб, але
з самостійним позовом про визнання договору неукладеним
треті особи не звернулися.

Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше
як за зверненнями фізичних або юридичних осіб в межах
заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

На підставі зазначеного суд приходить до висновку про безпідставність
вимоги позивача щодо визнання договору купівлі-продажу неукладеним.

З копії свідоцтва про право власності та витягу про реєстрацію на нерухоме
майно від 2 червня 2005 року вбачається, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано на підставі рішення виконавчого комітету
Зміївської міської ради НОМЕР_6 за ОСОБА_2

Згідно копії акту державної приймальної комісії про прийняття закінченого
будівництвом об'єкта в експлуатацію, будинок з
надвірними будівлями, прийнятий в експлуатацію 13 квітня 2005 року. Будівництво здійснено на підставі рішення Готвальдівської
міської ради від 26 січня 1983 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 12 вересня 1998 року по 20 серпня
2004 року.

З пояснень відповідача ОСОБА_2 встановлено, що будинок було збудовано у
1987 році. Позивачем визнано факт того, що ніяких
добудувань або прибудов до будинку, капітального ремонту сторони
під час шлюбу не робили.

Згідно ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є
майно, набуте нею, ним до шлюбу.

Згідно ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно
збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або
затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду
об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 60 ЦПК України, обов'язком позивача є надання доказів в
обгрунтування своїх вимог.

Позивачем не надано доказів істотного збільшення вартості спірного будинку
з надвірними будівлями внаслідок спільних або
особисто її трудових чи грошових затрат, тому у суду не має підстав для визнання його об'єктом спільної сумісної
власності подружжя. Вимоги позивача щодо визнання за
нею права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями є необгрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову ОСОБА_1 у задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 11,15, 16, 216, 638 ЦК України, ст.ст. 57, 62 СК України,
ст. ст. 10, 11, 60, 209,212,214,215, 218 ЦПК України, суд,

4

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса
Зміївського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 про визнання
договору купівлі-продажу неукладеним, про визнання права власності на 1/2
частину житлового будинку з надвірними будівлями, треті особи: ОСОБА_4,
ОСОБА_5 - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не
була подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду Харківської області через
Зміївський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.