Справа № 2-83/07
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

м. Нововолинськ                                                                               20 лютого 2007 року

Нововолинський міський суд Волинської області під
головуванням

судді                                                                    Свередюка А.В.

за участю секретаря                                                        Гнатюк К.В.

представника позивача                                                  Скринік В.Р.

відповідача                                                                       ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ЗАТ КБ
"ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним
договором

встановив:

12 травня 2006 року ЗАТ КБ "ПриватБанк"
надав ОСОБА_1 кредит і видав кредитну картку "Подія" на якій
встановлений фіксований фінансовий ліміт в сумі 1030 грн. зі сплатою 4 відсотків від суми витрат.

ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору і тому
позивач вимагає стягнути з нього 1030 грн.
отриманого кредиту, 298,13 грн. заборгованості по відсоткам та
розірвати кредитний договір НОМЕР_1 від 12 травня 2006 року.

Представник позивача Скринік В.Р.
позов підтримала та пояснила, що 12 травня 2006
року ОСОБА_1 обміняв в банку 200
доларів США на гривні.
На підставі квитанції про валютно-обмінні операції, паспорта громадянина
України, довідки про ідентифікаційний номер банк уклав з ОСОБА_1 кредитний
договір. Йому була видана кредитна картка на якій встановлено фіксований
фінансовий ліміт 1030
грн. Так як в установлений договором строк відповідач
не сплачував відсотки та не погашав кредит, то виникла необхідність розірвати
кредитний договір та стягнути 1030 грн. заборгованості по кредиту та 298,13 грн. відсотків за
користування кредитом.

ОСОБА_1 позов не визнав та пояснив, що 12 травня 2006
року до нього звернувся знайомий і попросив оформити "акцію", за
що обіцяв 150 грн. Він взяв паспорт та пішов у відділення
"ПриватБанку" у М.Нововолинську. Там він підписував документи.
Знайомий взяв пластикову картку, дав йому 150
грн. і більше він його не бачив. Вважає, що його обманули, так як він хворіє на
психічну хворобу.

2

Дослідивши
докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного
задоволення.

Згідно
ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит
та сплатити проценти.

12 травня 2006 року ОСОБА_1
написав заяву про надання кредиту з лімітом 1030 грн. і сплатою 4% відсотків на місяць. ЗАТ КБ
"ПриватБанк" підписав заяву, відкрив рахунок і видав ОСОБА_1
пластикову картку.

На підставі п.2.1 Умов та Правил надання
банківських послуг підписання сторонами заяви і відкриття рахунку є датою укладення
договору (а.с.5, 6, 10) у
письмовій формі як це передбачено ст. 1055
ЦК України.

12 травня 2006 року з кредитної картки ОСОБА_1 було знято 1030 грн., тобто
повної суми виданого кредиту (а.с.11).

Свідок ОСОБА_2 показала, що 12 травня 2006 року на підставі
квитанції про здійснення валютно-обмінної операції (а.с.12) копії паспорта
громадянина України копії довідки з ідентифікаційним номером (а.с.13) ОСОБА_1 написав заяву про бажання отримати кредит. Йому
були роз'яснені умови та правила надання банківських послуг та Правила
користування платіжною карткою (а.с.6-9) та видана особисто пластикова картка з
пін кодом (а.с.10). Ніяких признаків психічного розладу ОСОБА_1 не виказував.

З бухгалтерської довідки про заборгованість по кредитному договору
вбачається, що станом на 5
грудня 2006 року
заборгованість по кредитному договору становить 1328,13 грн. з них 1030 грн. борг по
простроченому кредиту; 298,13
грн. - прострочені відсотки.

Суду не надано і судом не
досліджувався жодний доказ про те, що ОСОБА_1 не підписував заяву про отримання
кредитного договору (а.с.5), що він не ознайомлювався з умовами та
правилами надання банківських послуг Правилами користування платіжною карткою
(а.с.6-9), що він не підписував квитанцію про здійснення валютно-обмінної
операції (а.с.12) та не підписувався при отриманні пластикової картки і не
отримував її особисто (а.с.10). Відповідачем не спростований жодним доказом
розрахунок заборгованості по кредитному договору.

Дослідивши довідку Волинської
обласної психіатричної лікарні (а.с.29) та висновок МСЕК
(а.с.28) заслухавши покази свідка ОСОБА_2 суд приходить до висновку, що
відповідач хворіє на психічну хворобу, є інвалідом II групи з
дитинства, але послідовність його дій 12
травня 2006 року є
осмисленою та логічною. Доказів про те, що ОСОБА_1 станом на 12 травня 2006 року не розумів
значення своїх дій, тобто був визнаний судом обмежено дієздатним або
недієздатним, відповідач суду не надав.

Відповідач не надав жодного доказу про те, що його знайомий знав про його
психічне захворювання, скориставшись ним, і шляхом обману заволодів грошима по
кредитному договору.

При подачі позову позивачем було сплачено 51 грн. судового збору та ЗО грн. за інформаційно-технічне забезпечення (а.с.1, 2).

з

Суд
стягує з ОСОБА_1 в користь позивача ЗО грн.
за інформаційно-технічне забезпечення, а у стягненні 51 грн. судового збору
відмовляє, так як відповідач є інвалідом II групи.

Керуючись ст. 212,
213, 214, 218 ЦПК України, ст. 610,
611, 612, 1054, 1055, 1056 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Розірвати кредитний договір НОМЕР_1
від 12 травня 2006 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк"
та ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ЗАТ КБ "ПриватБанк" 1030 (одна
тисяча тридцять) грн. заборгованості по кредиту, 298 (двісті дев'яносто вісім)
грн. 13 (тринадцять) коп. заборгованості по відсоткам, 30 (тридцять) грн. за
інформаційно-технічне забезпечення.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження на протязі 10 днів з дня проголошення рішення та подачі
апеляційної скарги на протязі 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження через Нововолинський
міський суд.