У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 вересня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І., Барсукової В.М.,

Гуменюка В.І., Косенка В.Й.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом акціонерного
товариства закритого типу “Телефонна компанія “ЕЛС” (далі - АТЗТ “Телефонна
компанія “ЕЛС”) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування
телефонним зв'язком, за касаційною скаргою АТЗТ “Телефонна
компанія “ЕЛС” на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26
червня 2002 року та ухвалу  колегії
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області
від 5 листопада 2002 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2000 року АТЗТ “Телефонна компанія “ЕЛС”
звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1, в якому просило стягнути з відповідачки
28 371 гривню 89 копійок заборгованості за надані послуги телефонного зв'язку.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням Малиновського районного суду м. Одеси
від 26 червня 2002 року, залишеним без зміни ухвалою колегії суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 5 листопада
2002 року, у задоволенні позову відмовлено.

АТЗТ “Телефонна компанія “ЕЛС” звернулося
до Верховного Суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати
постановлені судові рішення й направити справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в
задоволенні позову, місцевий суд, з висновками якого погодилася й апеляційна
інстанція, виходив із того, що позивачем не надані докази того, що міжнародні
телефонні розмови в лютому 2000 року були здійснені відповідачкою ОСОБА_1 з її
квартирного телефону.

Проте з таким висновком погодитися не можна з таких
підстав.

Відповідно до статей 202, 202-1, 203 ЦПК України (1963
року) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний прийняти рішення,
зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувались як вимоги,
так і заперечення; наявності інших фактичних даних, які мають значення для
вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні
суду обов'язково повинно бути зазначено встановлені судом факти і відповідні їм
правовідносини.

У порушення цих вимог місцевий суд перерахованих питань
при ухваленні рішення не вирішив і в рішенні не зазначив встановлені судом факти
і відповідні їм правовідносини.

Апеляційна інстанція не усунула зазначених порушень
законодавства і в порушення вимог частини 2 статті 313 ЦПК України (1963 року),
відхиляючи апеляційну скаргу, не зазначила конкретні факти й обставини, що
спростовують доводи позивача та надані ним докази про використання відповідачем
послуг міжнародного телефонного зв'язку.

Як убачається з матеріалів справи (а.с. 55, 199, 200,
205) та доводів касаційної скарги, телефонний номер НОМЕР_1 з березня 1999 року
був оформлений на товариство з обмеженою відповідальністю “Антарктика-Диллер”,
директором якого є чоловік ОСОБА_1, і постійно знаходився у квартирі
відповідачки. У лютому 2000 року зазначений номер переоформлений на ОСОБА_1
Згідно з наданими позивачем даними міжнародні телефонні дзвінки на номер
НОМЕР_2 (штат Юта, США) - усього 131 дзвінок загальною тривалістю 30 годин 05
хвилин - були здійснені  з указаного
телефонного номеру на протязі лютого місяця 2000 року без будь-яких скарг чи
заперечень з боку відповідачки. Крім того, в листопаді 2000 року з абонентом
НОМЕР_2 також були здійснені міжнародні переговори з телефону  № НОМЕР_3, який належав АРК “Антарктика”.

Крім того, мали місце переговори з телефону відповідачки
з іншими абонентами в межах України, однак питання про здійснення цих дзвінків
відповідачкою та їх оплату судом не вирішено.

Судом також не спростовано доводи позивача про
відсутність даних про сторонні підключення до телефону ОСОБА_1

За таких обставин
постановлені судові рішення підлягають скасуванню з направленням на новий
судовий розгляд у суд першої інстанції.

Керуючись
статтями 336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу акціонерного товариства
закритого типу “Телефонна компанія “ЕЛС” задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26
червня 2002 року та ухвалу  колегії
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області
від 5 листопада 2002 року скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд у суд першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.І. Гуменюк

В.Й. Косенко