Справа № 2- 26 2007 рік
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

19 лютого 2007 року. Машівський
районний суд Полтавської області в складі: головуючого -

судді                                                                                ДРОБОТЕНКО Ю. Б.

при секретарі                                                                   ПАНАСЕНКО Н.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті
аліментів та неустойки (пені),-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по виплаті аліментів
та неустойки (пені) в зв'язку з заборгованістю по виплаті аліментів, мотивуючи
свої позовні вимоги слідуючим:

Рішенням Машівського районного суду було постановлено стягувати з ОСОБА_2
на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 14 частини всіх видів заробітку щомісячно,
починаючи з 24.05.1996 року і до досягнення повноліття сином.

Відповідач більше 10 років ніякої матеріальної допомоги на утримання сина
їй не надає, участі у його вихованні не приймає.

У зв'язку з цим вона неодноразово зверталась до державної виконавчої служби
у Машівському районі, прокуратури Машівського
району, Державної виконавчої служби Полтавської області по питанню притягнення до відповідальності відповідача за злісне
ухилення від сплати аліментів та примусового стягнення
аліментів.

Але аліменти на її користь на утримання сина так і не стягуються, а
відповідач так і не був притягнутий до відповідальності за злісне ухилення від їх
сплати.

На її звернення до Департаменту ДВС вона отримала відповідь, що на
виконанні в ВДВС Машівського РУЮ з 22.07.1996 р.
знаходився виконавчий лист НОМЕР_1 від 30.05.1996 року про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів в розмірі 14 частини
всіх видів заробітку.

13.05.2004 року року державним виконавцем ДВС Машівського району було
направлено подання про притягнення ОСОБА_2 до
кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів. Борг по
аліментах на 01.05.2004 року становив 2369грн.

21.05.2004 року до ВДВС надійшла відповідь з Машівського РВ УМВС України у
Полтавській області про те, що боржник в даний
час працюєІНФОРМАЦІЯ_2.

02.06.2004 р. виконавчий лист був направлений до ВДВС Октябрського РУЮ для
виконання за місцем роботи божника
«Полтаванафтогазбезпека», але в зв'язку з тим, що бухгалтерія ДП «Полтаванафтогазбезпека» знаходиться в м. Києві державним
виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження та
направлено виконавчий лист за належністю.

Як виявилося пізніше, виконавчий лист у Державну виконавчу службу
Голосіївського району м. Києва не надходив, він був втрачений.

Це змусило її звернутися до Машівського районного суду з заявою про видачу
їй дубліката виконавчого листа

18 серпня 2005 року їй було видано дублікат виконавчого листа, а 19 серпня
цього ж року державним виконавцем ВДВС
Машівського РУЮ за її заявою була винесена постанова про відкриття виконавчого
провадження.

2

12.10.2005 року дублікат виконавчого листа було направлено до Машівського
районного центру зайнятості, де отримував допомогу по
безробіттю боржник, а 24.01.2006 року виконавчий лист було повернуто в зв'язку із зняттям з обліку ОСОБА_2 і їй було
перераховано кошти в сумі 90 грн.50 коп.

Таким чином, з 2002 року вся сума, яка була нею отримана в якості аліментів
на утримання сина склала 90 грн.50 коп.

06 квітня 2006 року державним виконавцем ДВС Машівського району було
направлено подання про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної
відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, але до відповідальності
притягнуто його так і не було.

Таким чином як в добровільному так
і в примусовому порядку аліменти так і не стягуються.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від
09.06.2004 року борг по аліментах станом на 01.06.2004 року складав 2488 грн.

Відповідно до інформації ДВС Машівського району станом на 01.08.2006 року
борг по аліментах складає 1397 грн.

З 1 серпня 2006 року ДВС Машівського району аліменти на її користь з
відповідача не стягуються, сума боргу не розраховується.

Відповідно до виконавчого листа з відповідача підлягають до стягнення
аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше
25% мінімального заробітку.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на свою користь
заборгованість по виплаті аліментів в сумі 4260.00 грн. та
неустойку( пеню) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен
день прострочення в  сумі 25227.09 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1. змінила свої позовні вимоги, просить
стягнути з відповідача на свою користь на
утримання ОСОБА_3 заборгованість по виплаті аліментів в сумі 4260.00 грн. та неустойку( пеню) в розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день прострочення в сумі 4364.15
грн.

Відповідач позов визнає частково, пояснив суду, що з нього стягувались
аліменти, але ніяких доказів в підтвердження своїх доводів не навів.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що
позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Згідно наданої позивачем довідки ДВС у Полтавській області за НОМЕР_2від
18.04.2006 року заборгованість по сплаті аліментів
на користь позивачки на утримання сина станом на 01.06.2004 року становила 2488 грн., а відповідно до інформації ДВС у
Машівському районі за НОМЕР_3 від 07.12.2006 року заборгованість станом на 01.08.2006 року становить 2137 грн. Крім
того, відповідно Закону України „Про державний бюджет України на
2006 рік,, за період з 01.07.2006 року за 4 місяці повинно бути пораховано 1/4 частину мінімального розміру заробітної плати в розмірі
375 грн. Таким чином, загальна сума боргу по аліментах станом на
01.11.2006 року складає 4260 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментах в сумі
4260 грн. та неустойку в розмірі 1% від вказаної суми боргу
за кожен день прострочення на момент подачі позовної заяви до суду.

Однак, згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» -
примусове виконання рішень в Україні покладається на
державну виконавчу службу. Відповідно до ч. З ст. 74 даного Закону -державний виконавець у разі надходження виконавчого
документа повинен підрахувати розмір заборгованості
по аліментах і повідомити про нього стягувача і боржника, а згідно ч. 7 ст. 74
цього Закону -за наявності спору питання про
розмір заборгованості по аліментах вирішується за заявою заінтересованої особи
судом у порядку, встановленому законом.

Відповідно ж до вимог ст. 194 СК України заборгованість за аліментами
стягується за виконавчим листом, який не був пред'явленим до
виконання, у зв'язку з розшуком платника аліментів, у зв'язку з перебуванням його за кордоном, або на підставі ст. 187 СК
- тобто, якщо аліменти відраховувалися за заявою платника.

В судовому засіданні розмір
аліментів сторонами не оспорюється.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 205 ЦПК України - суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо - набрали законної сили рішення
суду ... постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той
самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, оскільки з приводу стягнення аліментів є рішення суду, яке
звернено до виконання, заборгованість по аліментам сторонами не оспорюється, а
тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Оскільки відповідач в судовому засідання доказів того, що заборгованість
утворилася не з його вини суду не надав, а тому суд
приходить до висновку, що заборгованість виникла з вини відповідача і з нього
необхідно стягнути неустойку.

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України - при виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням
суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені ) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за
кожен день прострочення. Статтею 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки встановлена
позовна давність в один рік.

3

Таким чином, неустойка повинна вираховуватися виходячи з суми
заборгованості за кожен день прострочення відповідно в розмірі одного відсотка.
Сума заборгованості за період з 1 січня 2006 року по 1 січня 2007 року
ця сума складає 4364 грн. 15 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 194, 196 Сімейного кодексу України,
ст. 2, 74 Закону України « Про виконавче
провадження», ст. ст. 10, 60, 212, 213,215,218, п.2 ч.І ст. 205 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку від
суми несплачених аліментів на утримання сина ОСОБА_2 за період з 01.01.2006 року по 01.01.2007р. в розмірі 4364 (чотири тисячі
триста шістдесят чотири) грн. 15 коп.

В задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення заборгованості
за аліментами -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2судовий збір на користь держави в розмірі 51 (і п'ятдесят
одна) гривна 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 7 гривень 50 коп.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області на
протязі двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.