Справа № 22-478                                                           Головуючий у 1 інстанції: Трофимова Д.А.
2007р.                                                                Суддя-доповідач: Маловічко С В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2007 року                                                                                      м.
Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого:  Кримської О.М.

суддів:                 Каракуші К.В.

Маловічко С.В.

при секретарі:
Петровій О.Б. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною
скаргою представникаОСОБА_1 за довіреністю
-ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29
листопада 2006р. по справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 доОСОБА_1 про
усунення перешкод у користуванні власністю, виселення, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, по
зустрічному позовуОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва
про право власності на спадщину за
законом та визнання недійсним реєстрації права власності на нерухоме майно ( треті особи: п"ята Запорізька державна
нотаріальна контора та Орендне підприємство „Запорізьке міжміське бюро
технічної інвентаризації),-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом доОСОБА_1
про усунення перешкод в користуванні
житловим будинком АДРЕСА_1, який
належить їм на праві приватної власності у рівних частках в порядку спадкування за законом. Відповідач, маючи
постійне місце проживання у квартиріАДРЕСА_1, протизаконно, без дозволу та
правових підстав, оселилась та мешкає
у їх будинку, а також чинить їм перешкоди в розпорядженні та користуванні ним,
зокрема, встановила на хвіртку замки, випустила у дворі великого собаку без
ланцюга, що позбавляє їх можливості
навіть зайти до двору. Оскільки у добровільному порядку розв"язати цей спір вони не змогли, просили
виселитиОСОБА_1 з належного їм житлового
будинку, усунувши таким чином перешкоди в користуванні ним.

Крім того, вважають, що діями відповідачки їм завдано матеріальної та
моральної шкоди, тому просили стягнути з
неї:ОСОБА_4на свою користь - 842 грн. матеріальної та 3000 грн. моральної шкоди,ОСОБА_3 на свою користь - 2274 грн.
матеріальної та 3000 грн. моральної шкоди.

25 липня 2006р. відповідачОСОБА_1 у особі свого представника ОСОБА_2 звернулась у суд з зустрічним позовом доОСОБА_4іОСОБА_3
про визнання недійсним виданого 26.11.2003р. на їх
ім."я свідоцтва про право власності на спадщину, зокрема, на спірний житловий
будинок, а також про визнання недійсною реєстрацію права власності на

2

нерухоме майно від 08.12.2003р. Як
підставу для визнання недійсними свідоцтва про право власності та реєстрацію
права власності на спірний житловий будинокОСОБА_1 висувала ті обставини, що
вони отримані позивачами у відповідності до рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від і 6.04.2003р., яке було скасовано ухвалою апеляційного
суду Запорізької області від 3 лютого 2004р.

Ухвалою
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2006р. первісний та
зустрічний позови об'єднані в одне провадження.

Рішенням
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2006 року
позовОСОБА_3, ОСОБА_5 частково задоволений. Усунуті перешкодиОСОБА_3, ОСОБА_4 у
користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом виселенняОСОБА_1 з цього
житлового будинку без надання іншого житлового приміщення.

Стягнуто
зОСОБА_1 матеріальні збитки на користьОСОБА_3 у розмірі 204 грн., на користь
ОСОБА_4 - 767 грн. 95 коп.
В іншій частині первісного позову відмовлено.

В задоволенні
зустрічного позовуОСОБА_1 доОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва
про право на спадщину за законом від 26.11.2003р., виданого ОСОБА_4,ОСОБА_3
п"ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою та визнання недійсним
реєстрації права власності на нерухоме майно від 08.12.2003р. на житловий
будинокАДРЕСА_1- відмовлено.

В апеляційній
скарзі представникОСОБА_1 - ОСОБА_2 вважає
рішення суду незаконним, оскільки висновки суду не відповідають обставинам
справи і судом порушені норми матеріального права, в зв"язку з чим просить
його скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.. 308 ЦПК України,
суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд
першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Судом
встановлено, що ОСОБА_4 таОСОБА_3 є власниками житлового будинку АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом, про що їм державним нотаріусом п"ятої
держаної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право власності /а.с.
9/.

Однак в спірному
будинку оселилась відповідачОСОБА_1, яка вважала себе його власницею в порядку
спадкування за заповітом.

ОСОБА_4
таОСОБА_3 звернулись у суд з позовом доОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним,
який розглядався в іншій справі і за наслідками розгляду якого неодноразово
ухвалювались судові рішення, що скасовувались судом апеляційної інстанції.

Останнім рішення
Шевченківського районного суду від 18.11.2005р. ОСОБА_4 іОСОБА_3 відмовлено в
позові про визнання заповіту недійсним. Апеляційним судом Запорізької області
рішення Шевченківського районного суду від 18.11.2005р. скасовано, а по справі
ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_4 іОСОБА_3 Заповіт,
складений 14.06.2000р. ОСОБА_6 на ім."яОСОБА_1, був визнаний недійсним, та
за ОСОБА_4 іОСОБА_3 визнано право власності в порядку спадкування за законом по
1/2 частині за кожною в будинку АДРЕСА_1.

Отже,ОСОБА_1
проживала у спірному будинку та користувалась ним без правових підстав та згоди
співвласників, тому суд зробив вірний висновок про її виселення, оскільки відповідач порушувала права власників
безперешкодно володіти та користуватись своїм майном.

3

Враховуючи, щоОСОБА_1 не має відношення до спадкового майна, зокрема, спірного житлового будинку, оскільки не є спадкоємцем
померлого ОСОБА_6, а заповіт складений останнім на її ім"я
був визнаний недійсним, колегія вважає, що видачею позивачам свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом
ніяким чином не порушуються її права. Тому колегія
вважає, що суд, повно дослідивши обставини справи, перевіривши наявні докази, давши їм належну оцінку, обґрунтовано дійшов
висновку про відмовуОСОБА_1 в позові про визнання свідоцтва недійсним.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені судові витрати. Всі судові витрати належним чином підтверджені позивачами, тому обгрунтовано
стягнуті на їх користь з відповідача в правильно визначеному розмірі.

Керуючись ст. ст. 307,308,313, 314, 315,317 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представникаОСОБА_1 -ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2006
року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.