Справа 2 - 19007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007 року                                                                                                    м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі
головуючого судді Комевої І.В., при секретарі - Задорожко Д.А., за участю представника позивача - ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до РКП «Василівське
БТІ», Василівської міської ради Запорізької області, Василівської державної
нотаріальної контори, ОСОБА_2 про визнання права власності на частину житлового
будинку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому вказав, що у житловому
будинку АДРЕСА_1
проживала його мати - ОСОБА_4
та вітчим - ОСОБА_5,
які перебували у шлюбі з 23
лютого 1954 року.
Вказаний будинок був придбаний ними під час шлюбу. Після смерті брата - ОСОБА_6 та
матері - ОСОБА_4
позивач лишився проживати у вказаному будинку з вітчимом -ОСОБА_5.,
фактично прийнявши спадщину після смерті матері. Позивач разом з ОСОБА_7
доглядали ОСОБА_5. до дня його смерті у 1996
році. Після смерті ОСОБА_5. відкрилася спадщина на належну йому частину
будинку, однак спадщина ніким оформлена не була, а ОСОБА_7 помер у 2004 році. Ніхто,
окрім позивача не пред'являє вимог на будинок. Рішенням суду встановлено факт
проживання позивача з ОСОБА_5. однією сім'єю з квітня 1989 року по день
його смерті. Позивач вказує, що він відповідно до ст.1264 ЦК України є
спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_5., після смерті ОСОБА_7 він
весь час володіє будинком, фактично прийнявши спадщину. При зверненні позивача
до РКП «Василівське
РБТІ» з питання оформлення права власності на будинок, йому було відмовлено,
оскільки ним не оформлено спадщини. Позивач просить суд визнати за ним право
власності на 12 частину будинку АДРЕСА_1, який
зареєстрований за померлим ОСОБА_5.

Позивач свої позовні вимоги підтримав та просить задовольнити. Додатково до
обставин, викладених у позові суду пояснив, що після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_5.,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 інших спадкоємців та родичів, крім нього не залишилося.
Просить суд з урахуванням його віку та матеріального становища зменшити суму
судових витрат.

Представник
позивача - ОСОБА_3 позов
підтримала та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 суду пояснив, що він є власником іншої 12 частини
вказаного позивачем будинку, він не є родичем померлих ОСОБА_5. та ОСОБА_4,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7,   заперечень проти
позову він не має.

Представник відповідача -
Василівської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлено належним чином та своєчасно. У матеріалах справи є
лист Василівської міської ради з проханням розглянути справу без участі
представника, заперечень проти позову суду не надано.

Представники відповідачів -
РКП «Василівське РБТІ», Василівської державної нотаріальної контори у судове
засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним
чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомлені, що не перешкоджає
розгляду справи.

Вислухавши пояснення позивача, його представника,
відповідача ОСОБА_2. дослідивши надані сторонами докази та матеріали справи суд
вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи с заступного.

У судовому засіданні встановлено, що власником 12
частини житлового будинку по АДРЕСА_1 на теперішній час є відповідач - ОСОБА_2, що
підтверджено договором дарування від 26
травня 1999 року,
посвідченим приватним нотаріусом, копія вказаного договору є у матеріалах
справи.

2

Право власності на іншу 12 частину вказаного житлового будинку на
теперішній час зареєстровано за ОСОБА_8, що підтверджено повідомленням РКП «Василівське
РБТІ» та копією договору купівлі-продажу від 27.03.1972 року, які є у матеріалах справи. Вказаний договір був
укладений ОСОБА_5. на час перебування його у шлюбі з ОСОБА_4, яка є матір'ю
позивача, що підтверджено довідкою про укладення шлюбу та свідоцтвом про
народження позивача.

Таким чином, у зв'язку з укладенням договору купівлі-продажу 12 частини
житлового будинку поАДРЕСА_1 ОСОБА_5. за час перебування у шлюбі з ОСОБА_4,
відповідно до ст.8б, ст.112 ЦК
України (ред. 1963р.)
та ст.22, 23, 28 Кодексу про
шлюб та сім'ю України, що діяв на той час, - як ОСОБА_5. так і ОСОБА_4 були власниками 12 частини
вказаного будинку, при цьому їх долі як подружжя у праві власності були
рівними, тобто кожний мав право власності на 14 частину вказаного будинку.

ОСОБА_4 -
мати позивача, померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач вказує, що після смерті матері його брат - ОСОБА_6 фактично прийняв
спадщину, що відкрилася після її смерті, так як залишився проживати у вказаному
будинку разом з ОСОБА_5.. Вказаний факт ніким не оспорювався. Відповідно до
ст.524,525,526,527,529 ЦК України (ред..1963року) позивач, ОСОБА_5., брат
позивача - ОСОБА_6 були спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 і мали
право на спадкування права власності на 14 частину вказаного житлового
будинку, у рівних долях, але відповідно до повідомлення Василівської державної
нотаріальної контори ніхто з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4
- не звертався. Оскільки ОСОБА_5., та ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_4 залишилися
фактично проживати у належній їй частині житлового будинку, то відповідно до
ст.ст.548. 549 ЦК України (ред..1963р.) вони
фактично прийняли спадщину, оскільки вступили у володіння та управління
спадковим майном. Право на спадкове майно ніким з вказаних осіб до теперішнього
часу оформлено не було.

Також судом встановлено, що ОСОБА_5. - вітчим позивача,
помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Брат - ОСОБА_6 - померІНФОРМАЦІЯ_3,
а син останнього - ОСОБА_7
помер ІНФОРМАЦІЯ_4.
Вказане підтверджено записами актів про смерть, що є у матеріалах справи.
Відповідно до повідомлення Василівської державної нотаріальної контори після
смерті вказаних вище осіб ніхто з заявами про прийняття спадщини не звертався і
спадкові справи не заводилися.

Ст.550 ЦК України (ред.. 1963р.) вказує, що спадщина може бути прийнята
після закінчення 6-місячного строку, встановленого для прийняття спадщини,
після закінчення вказаного строку і без звернення до суду при наявності згоди
на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до рішення суду від 07.02.2007
року встановлено факт, що позивач проживав однією сім'єю з ОСОБА_5. з 1989 року по день
смерті останнього. На теперішній час 12 частина вказаного житлового будинку
перебуває у його володінні та користуванні, тому позивач не пропустив строку
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5.

Відповідно до п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України (ред..2003р.), - що набрав
чинності з 01.01.2004 року
правила книги шостої ЦК України
застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із
спадкоємців до набрання чинності цим кодексом.

Відповідно до ст.1264 ЦК
України (ред. .2004р.)
позивач є спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_5.

Ст.1268 ЦК України (ред.2004р.)
передбачає, що спадкоємець за законом має право прийняти спадщину, або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

На теперішній час єдиним спадкоємцем, що прийняв фактично
спадщину у вигляді 12 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 після померлих:
ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5. - 10.07.1995 року є
позивач, спадкове майно перебуває у його володінні та користуванні.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із право чинів. Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

3

Таким чином, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на
12 частину житлового будинку АДРЕСА_1, яка
належала померлому ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 27.03. 1972 року,
посвідченого Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області.

Керуючись ст.ст.124, 129 Конституції України, ст.ст.316-318, 325, 328,
1262, 1264, 1268 ЦК України, п.5 Перехідних та заключних положень ЦК України,
ЦК України (ред.. 1963р.), Законом України «Про власність», ст.ст.3, 4, 10, 11, 14, 82, 208, 209, 214 -215
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 12
частину житлового будинку АДРЕСА_1, яка
належала померлому ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 27.03. 1972 року,
посвідченого Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву не буде подано. Якщо
буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде
подана у строк, встановлений ст.294 ЦПК України, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. Уразі подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.