Справа № 22ц-270/2007р.                                             Головуючий у першій інстанції -
Л.В. Доповідач - Ішутко В.М.
УХВАЛА

Іменем       України

20 лютого 2007 року                                                                                                  м. Чернігів

Апеляційний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого:               Скрипки
А.А.

суддів:                          Ішутко В.М.,                     Заболотного
В.М.

при
секретарі:       Тарасовець О.І.

з участю: ОСОБА_1.розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали цивільної справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Деснянського районного суду м.
Чернігова від 08 грудня 2006 року про залишення без руху позовної заяви та 25
грудня 2006 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1, як неподаної за його
позовом до ВАТ „Чернігівський завод радіоприладів" про зобов'язання видати
документи та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Ухвалою судді
Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 грудня 2006 року, залишена без
руху позовна заява ОСОБА_1. до ВАТ „ЧеЗаРа" про зобов'язання видати
документи та відшкодування моральної шкоди, як така що не відповідає вимогам
п.3 ч.2 ст.119 ЦПК України. Суддя послався на те, що позивачем в порушення
вимог ст.81 ЦПК України не сплачені витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. та не сплачений судовий збір в
розмірі 51 грн.

Крім того,
позивачем не чітко викладені позовні вимоги, зокрема, не зазначено які саме
слід надати відповідачеві індивідуальні відомості до фонду та не залучений фонд
до участі у справі.

2

Ухвалою судді
від 25 грудня 2006 року позовна заява ОСОБА_1., як така що не подана, повернута
позивачу, оскільки ОСОБА_1
не виконав вимоги ухвали від 08.12.2006 року.

В апеляційних
скаргах ОСОБА_1 просить
скасувати ухвали судді, посилається на те, що він не повинен платити державне
мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Крім того, суддя необгрунтовано
зобов'язала його уточнити позовні вимоги та зазначити в якості третьої особи
пенсійний фонд.

Вислухавши
суддю-доповідача, доводи апелянта, перевіривши доводи апеляційної скарги та
дослідивши матеріали позовної заяви, апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до
вимог ст.81 ЦПК України до витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи відносяться витрати, пов"язані з інформуванням учасників
цивільного процесу про хід і результати розгляду справи, а також витрати,
пов"язані з виготовленням та видачею копій судових рішень.

Розмір таких
витрат та порядок оплати на ІТЗ залежно від категорії справ встановлюються KM
України.

Пунктом 3
зазначеної статті передбачений перелік справ, по яким витрати на ІТЗ не підлягають оплаті при зверненні до суду і
покладаються на сторони після розгляду справи.

Пунктом 4
передбачений перелік справ, по яким не підлягають оплаті витрати на
інформаційно-технічне забезпечення.

Позов ОСОБА_1. не відноситься до категорії справ, які перелічені в п.4
ст.81 ЦПК України, тому суддя обґрунтовано зобов"язав ОСОБА_1. сплатити
витрати на інформаційно-технічне забезпечення, проте, цей розмір відповідно до постанови Кабінету Міністрів
України від 21 грудня 2005 року №1258 „Порядок оплати витрат з
інформаційно - технічного забезпечення розгляду цивільних справ" повинен
становити 7 грн.50 коп., а не 30 грн., як зазначив суддя, оскільки заявлені
вимоги немайнового характеру.

Ухвалою судді
від 08 грудня 2006 року позивача зобов"язано сплатити судовий збір сумі 51
грн., що відповідно до ст. 79 ЦПК України є державним митом, при цьому суддя не
врахував, що позивачем заявлений позов немайнового характеру і відповідно до п.
д. ст.3 Декрету KM України „Про державне мито", держмито повинно бути
оплачено позивачем в сумі 8 грн.50 коп., як
по справи немайнового характеру, який встановлюються в розмірі 0,5
неоподатковуваного мінімуму доходів громадян з позовних заяв немайнового характеру.

3

Крім того,
зобов'язавши ОСОБА_1. сплатити судовий збір та кошти на оплату витрат на
інформаційно-технічне забезпечення, суддя не зазначив відповідні реквізити -
куди належить сплатити кошти.

На підставі
вищевикладеного і враховуючи, що суд порушив порядок, встановлений для його
вирішення, ухвала підлягає скасуванню, з направлення матеріалів позовної заяви
для вирішення питання про належне прийняття позовної заяви.

Керуючись
ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвали судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 грудня та 25
грудня 2006 року скасувати, матеріали позовної заяви ОСОБА_1 повернути до того
ж суду для вирішення питання про її прийняття.

Ухвала набирає
чинності негайно після її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України на протязі двох місяців.