Справа № 2-34/07р.
24 січня 2007р.                                   Харківський районний суд Харківської області
в складі:         головуючого судді    - Загоруйко З.Г.
при секретарі                                    - Шимовій C.O.
адвоката ОСОБА_1. розглянув в відкритому судовому засіданні в сел. Покотилівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики,
Позивачка просить суд ухвалити рішення, згідно якому
стягнути з відповідача борг в сумі 8765грн.,
судові витрати в сумі 87грн. та 30грн. та 500грн. за надання юридичних послуг
посилаючись на те, що 12 січня 2006
року відповідачка взяла у неї в борг суму еквівалентну 1000 доларам США, що становило на той період часу 5030грн., 18 лютого 2006
року вона ще позичила відповідачці суму еквівалентну
300 доларам США, що становило 1509 гривень. Зазначені
суми відповідач зобов'язалася повернути до 1 червня 2006 року. 28
березня 2006 року відповідачка знову позичила у неї 1500 гривень, які
зобов'язалася повернути до 1 липня 2006 року і ЗО березня 2006 року взяла 700
гривень, які зобов'язалася повернути в червні місяці 2006 року. Загальна сума
боргу склала 8739грн., яку до теперішнього часу не повернула, на вимоги
повернути борг не реагує.
Відповідач повторно не з'явилася в
судове засідання, про причини неявки суду не повідомила, хоча про місце,
час судового засідання повідомлена судовою повісткою.
Зі згоди позивача, суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Суд вислухав пояснення позивачки,
вивчив надані докази і дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню
в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12 січня 2006
року, 18 лютого 2006 року, 28 березня 2006 року, ЗО березня 2006 року ОСОБА_3 взяла у ОСОБА_2 гроші в борг відповідно
в сумах: еквівалентній 1000 доларам США,
300 доларів США, 1500
гривень, 700 гривень, які зобов'язалася повернути до липня місяця 2006 року,
про що надала позивачці розписки, але до теперішнього
часу взяті на себе зобов"язанання не виконала, гроші не повернула.

Таким чином, між сторонами були
укладені договори позики, оскільки згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові
кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання
грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договори були укладені в письмовій
формі, про що свідчать розписки, надані відповідачкою 12 січня 2006 року, 18 лютого 2006 року, 28 березня 2006 року, 30 березня 2006
року.

З довідки Управління національного банку України в
Харківській області від 18.12.06р. вбачається,
що станом на 10 жовтня 2006 року Національним банком України встановлено
офіційний курс гривні до долара СІЛА: за 100 доларів США - 505,00грн.

У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Отже, загальна сума боргу ОСОБА_3. перед ОСОБА_2. складає: (1000 доларів США х 505,00грн=5050,00грн.) + (300 доларів
СШАх505,00грн.=1515,00грн) +1500,00грн.+700,00грн.= 8765грн.

Судові витрати, у відповідності до ст. 88 ЦПК України,
понесені позивачем і документально підтверджені, суд присуджує з
відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 130, 174, 209, 212, 214-216,
224-226 ЦПК України, ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за
договором позики задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг в сумі
8765 грн. (вісім тисяч сімсот шістдесят п'ять гривень), судові витрати в сумі
117грн., витрати по наданню юридичних послуг в сумі 500грн., а
всього 9382 грн. (дев'ять тисяч триста вісімдесят дві гривні).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк, з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.
295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання його копії.