Головуючий 1 інстанції Арапіна Н.Є.
Справа № 22- 2242  Доповідач Санікова О.С.
РІШЕННЯ Іменем України

27 лютого 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Курило В.П. суддів Санікової О.С,
Шамрило Л.Г. при секретарі     Степаненко
В.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті
Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Торезі Донецької області на рішення
Торезького міського суду Донецької області від 28 грудня 2006
року по справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Торезі Донецької області про відшкодування моральної
шкоди.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2006 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з зазначеним позовом до відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництв та професійних
захворювань в м.Торезі Донецької області, посилаючись на те, що з 1978 року він
працював на вугільних підприємствах у тяжких умовах праці. 5 лютого 2004 року МСЕК вперше
встановило йому стійку втрату професійної працездатності в розмірі 25% безстроково у зв
язку з професійним захворюванням -
антракосилікатоз, інтерстеціальна форма, легенева недостатність.

Із-за
професійного захворювання він відчуває життєві труднощі, часто потребує
медичної допомоги у зв язку з приступами задухи; періодично проходить курс
лікування, постійно відчуває слабкість, запомороченя; не може займатися
будь-якою фізичною працею, що дуже пригнічує його; не може займатися звичними
для нього заняттями і вимушений звертатися за допомогою до друзів і знайомих.
Все це спричинює йому фізичні і моральні страждання. На відшкодування моральної
шкоди просив стягнути з відповідача 20
000 грн.

Рішенням
Торезького міського суду Донецької області від 28 грудня 2006
року позов задоволений частково і на користь ОСОБА_1. з відповідача стягнено
в рахунок відшкодування моральної шкоди 12
000 грн.

В апеляційній
скарзі відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництв та професійних захворювань в м. Торезі
Донецької області просить рішення скасувати і постановити нове рішення, яким в

позові відмовити. В обгрунтування
апеляційної скарги відповідач посилається на те, що факт наявності моральної
шкоди позивачем в суді не доведений і висновком МСЕК не підтверджений, судом не
враховано, що професійне захворювання у потерпілого виникло у зв язку з
порушенням вимог з охорони праці і не застосування заходів захисту
підприємством, тому моральну шкоду повинно відшкодовувати підприємство, на
якому працював позивач; судом не обгрунтована сума стягнутої моральної шкоди.
Крім того, Законом України „Про Державний бюджет України на 2006 рік"
зупинена дія статей Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності", які передбачають виплату моральної
шкоди.

Судом першої
інстанції встановлено, що позивач працював на вугільних підприємствах в умовах
підвищеної концентрації вугільного пилу, несприятливого мікроклімату, великого
навантаження з 1978 року. 28 листопада 2003 року складений
акт розслідування професійного захворювання, отриманого при виконанні позивачем
трудових обов'язків. Згідно висновку МСЕК позивачу встановлено 25% втрати стійкої
втрати професійної працездатності безстроково. Згідно висновків
лікарсько-консультативної комісії позивачу заборонена праця у підземних умовах,
тяжка фізична праця.

Ушкодження
здоров'я призвело до фізичних і моральних страждань позивача, оскільки потребує
від нього додаткових зусиль для організації життя, призвело до порушення його
виробничих зв'язків; ушкодження здоров'я позивача призвело до незворотних
наслідків - втрати
працездатності безстроково.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, перевіривши матеріали
справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду зміні, оскільки висновки суду не
відповідають встановленим обставинам справи, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є
підставою для зміни рішення суду в апеляційному порядку.

Відповідно до
змісту ст. ст. 1,21, 28,
34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності", на Фонд соціального страхування від нещасних
випадків на виробництв та професійних захворювань України покладено обов'язок
відшкодувати застрахованим особам моральну шкоду у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, заподіяну умовами виробництва, при цьому сума страхової виплати не
може перевищувати двохсот розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої
на день виплати.

Як вбачається з
матеріалів справи, захворювання позивача є професійним. Висновком медичних
органів йому встановлений діагноз: антракосилікатоз, інтерстеціальна форма,
легенева недостатність першого ступеня. Висновком МСЕК від 5 лютого 2004 року позивачу
вперше було встановлено 25%
втрати професійної працездатності безстроково.

За таких
обставин суд дійшов правильного висновку про наявність у позивача права
вимагати відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю за нормами Закону України
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" у зв'язку з професійним захворюванням.

При цьому не
можуть бути прийняті до уваги посилання відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Торезі Донецької області на Закон України „Про
Державний бюджет України на 2006
рік", яким зупинена дія норм Закону України „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", які
передбачають відшкодування моральної шкоди застрахованим особам чи членам їх
сімей, оскільки таке

зупинення не позбавляє постраждалих
права на відшкодування моральної шкоди. Крім того, відповідних змін до вказаних
норм Закону внесено не було, а фінансування Фонду відповідно до ст. 46 зазначеного
Закону здійснюється не за рахунок Державного бюджету, кошти на здійснення
страхування від нещасного випадку не включаються до складу Державного бюджету
України.

Вирішуючи
питання про розмір страхового відшкодування моральної шкоди, суд враховує
ступень втрати позивачем професійної працездатності, відсутність більш тяжких
наслідків, його стан здоров'я, дії відповідача, направлені на поновлення
здоров'я позивача і добровільне відшкодування шкоди, завданої пошкодженням
здоров'я, вік потерпілого (1957
року народження), а також те, що позивач втратив професійну працездатність,
але інвалідом не визнаний, виходячи з принципу розумності і зваженості, тих
наслідків, які мають місце у зв'язку з ушкодженням здоров'я позивача,
апеляційний суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути
встановленим у 8 тисяч
грн. У зв'язку з чим рішення суду підлягає зміні.

Керуючись ст.
ст. 304, 307 ч. 1 п. З, 309 ч. 1 п. З, 314 ч.2, 316 ЦПК України,
апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Торезі
Донецької області задовольнити частково.

Рішення
Торезького міського суду Донецької області від 28 грудня 2006
року змінити. Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Торезі Донецької області на користь ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування моральної шкоди 8
000 (вісім тисяч) гривень.

В іншій частині рішення залишити без зміни.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але воно
може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання рішенням суду апеляційної інстанції законної сили.