1 інстанції Верескун Н.А.
12                                                                        Доповідач
УХВАЛА

іменем                                  України

22 лютого 2007
року                                                                                                   м.
Донецьк

Апеляційний
суд Донецької області

в
складі: головуючого судді Новосядлої В.М.,

суддів
:Олєйникової Л.С.,

Лук"янової
СВ.,

при
секретарі                           Ставрінової
Ю.М.,

в присутності
ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу по апеляційній
скарзі ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області
від 15 листопада 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
стягнення матеріальної і моральної шкоди і зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької
області від 15 листопада 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про стягнення матеріальної і моральної шкоди і зустрічної позовної
заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди,в
задоволенні заявлених вимог відмовлено

Постановляючи рішення суд першої інстанції виходив з того,що позивачем в

судовому засіданні не доведено,що в котлован на земельній ділянці АДРЕСА_1
зсипалося побутове та будівельне сміття автомобілями підприємства ТОВ
„Руст",якою керує ОСОБА_3,що ОСОБА_2 не виконані зобов"язання про
завезення чорнозьому,що невиконання зобов"язань ОСОБА_2 зашкодило
ОСОБА_1висадити,виростити та продати садженці на загальну суму 7600 грн.Позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 1000 грн,заподіяної
невиконанням своїх зобов"язань відповідачем ОСОБА_2 та зустрічні позовні
вимоги ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди,заподіяної діями ОСОБА_1є
безпідставними. Додаткові вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди
,заподіяною його здоров"ю погрозою ОСОБА_2 розправою підтвердження не
знайшли.

Не
погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скарогу,в якій оспорює
обгрунтованність рішення суду,постановлене з порушенням норм матеріального
права.

При
цьому в обгрунтування скарги ОСОБА_1 вказав,що висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи .Той факт,що котлован на купленій земельній ділянці
засипаний побутовим та будівельним сміттям автомобілем підприємства ТОВ
„Руст"підтвердили в судовому засіданні самі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , прибрати
залізобетонну плиту розміром ЗмхЗ м та інше сміття у нього немає можливості.
Судом не прийнятий до уваги той факт,що відповідачі визнали усну домовленність
по очищенню земельної ділянки,хоч в договорі купівлі-продажу це не вказано.До
теперішнього часу він не в змозі користуватися земельною ділянкою,від чого
морально страждає.Рішення суду вважає поверховим та незаконним.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги,просить її
задовольнити,рішення  Артемівського
міськрайонного суду Донецької області від 15 листопада 2006 року в частині
відмови його позовних вимог просить скасувати.

Відповідачі в судове засідання не з'Явилися,про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача,позивача, дослідивши
матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Розглядаючи та відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1
суд першої інстанції обґрунтовано встановив , що 24 травня 2005 року за
договором купівлі-продажу земельної ділянки ОСОБА_2 продав,а ОСОБА_1 купив
земельну ділянку площею 1000 .0 кв.м ,яка розташована за адресою АДРЕСА_1.

Обов'язків сторін про рекультивацію земельної ділянки чи
виконання будь-яких дій ОСОБА_2 на завезення чорнозему на ділянку договором не
передбачено.

Згідно ст.627 ЦК
України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні
договору,виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог
цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства,звичаїв ділового
обороту,вимог розумності та справедливості.

Оскільки договором купівлі-продажу земельної ділянки не
передбачені зобов'язання сторін ,суд першої інстанції прийшов до правильного
висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 у частині стягнення
матеріальної шкоди,спричиненої незавезенням чорнозему та затратами на вивезення
сміття загальною вартістю 6040 грн .

Апеляційний суд вважає,що судом першої інстанції
обгрунтовано відмовлено і в задоволенні позову ОСОБА_1 у частині стягнення
матеріальної шкоди,спричиненої незавезенням чорнозему ОСОБА_2,що зашкодило йому
висадити,виростити та продати садженці на загальну суму 7600 грн,оскільки
згідно ст.623 ЦК України боржник,який порушив зобов"язання,має
відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Судом встановленого договором купівлі-продажу земельної
ділянки зобов'язання сторін не передбачені.Крім того,на підставі п.4 ст.373 ЦК
України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд
відповідно до її цільового призначення.Як вбачається із матеріалів справи
спірна земельна ділянка надавалася ОСОБА_2
для будівництва житлового будинку /а.с.47/,тобто її цільове
призначення,як вказано і в договорі купівлі-продажу земельної ділянки п. 1.1
-для будівництва і обслуговування житлового будинку і для господарських потреб
земельна ділянка не може використовуватися.

Позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди ,заподіяної невиконанням
своїх зобов'язань відповідачем ОСОБА_2 є безпідставними,тому суд першої
інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в їх задоволенні.

В судовому
засіданні факт погроз ОСОБА_2
розправою ОСОБА_1 позивачем
не доведеного висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних
вимог моральної шкоди,заподіяної здоров"ю позивача є обгрунтованими.

Враховуючи викладене та те,що апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,заявлених у суді першої інстанції,апеляційщїй суд вважає,що суд
першої інстанції повно встановив обставини справи,правильно визначив
правовідносини,які склалися між сторонами та правильно застосував норми
матеріального права,що їх регулюють.

Рішення суду
відповідає вимогам закону і підстав для його скасування немає.Доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи процесуального законодавства,що призвело або
могло призвести для неправильного вирішення справи.

Відповідно
до ч.І ст.308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу
якщо встановлює,що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.
307 ч.іп. 1,313,314 ч.І п.1,315 ЦПК України апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15 листопада 2006 року
в справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення матеріальної і
моральної шкоди і зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування моральної /немайнової/ шкоди, залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,може бути оскаржена до Касаційного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.