У х в а л а

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 липня 2007 року                                                                                 м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.

суддів:

Григор'євої Л.І.,                   Данчука В.Г., Гуменюка
В.І.,                     Косенка
В.Й.,  -

розглянувши у судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Бердичівського медичного коледжу про визнання недійсним трудового
контракту, визнання контракту безстроковим трудовим договором, скасування
наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

У липні 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з
зазначеним позовом, посилаючись на те, що 1 вересня 2004 року вони уклали контракти
з Бердичівським медичним коледжем, згідно з якими їх було прийнято на посади
ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк до 1 вересня 2005 року. По закінченню строку дії цих
контрактів продовжували працювати у відповідача. 31 травня 2006 року наказом
НОМЕР_1 вони були звільнені з роботи з 1 вересня 2006 року в зв'язку з
закінченням дії контракту. Просили визнати недійсними контракти, укладені з
ними в частині визначення строків, а саме п. 6.2, визнати їх безстроковими
трудовими договорами, скасувати наказ про звільнення, поновлення їх на роботі
та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Рішенням
Бердичівського міськрайонного суду від 26 жовтня 2006 року в задоволенні позову
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 27 грудня
2006 року рішення Бердичівського міськрайоного суду від 26 жовтня 2006 року
скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено.
Визнано недійсними контракти в частині п. 6.2, які укладені ОСОБА_1 та ОСОБА_2
з Бердичівським медичним коледжем 01 вересня 2004 року, а також визнано
контракти - безстроковими трудовими договорами. Поновлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
посадах ІНФОРМАЦІЯ_1 Бердичівського медичного коледжу з 01 вересня 2006 року.
Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 2 716 грн. 56 коп., на користь
ОСОБА_2 3 771 грн. 90 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У касаційній скарзі Бердичівський медичний коледж просить
скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 суд апеляційної
інстанції  виходив з того, що п. 6.2
контрактів, укладених між позивачами та відповідачем 01 вересня 2004 року,
погіршує умови праці позивачів, а тому цей пункт контрактів є недійсним.

Крім того апеляційний суд дійшов висновку про те, що між позивачами та
відповідачем були укладені трудові договори на невизначений строк, а тому
звільнення позивачів за п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України є незаконним.

Проте з такими висновками суду погодитись неможливо.

Відповідно до частини 3 статті 21 КЗпП України контракт є особливою формою
трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність
сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і
організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі
дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Згідно частини 3 статті 54 Закону України “Про освіту” педагогічні та
науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового
договору, в тому числі за контрактом.

Судом встановлено, що між дирекцією Бердичівського медичного коледжу та
позивачами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 01 вересня 2004 року було укладено трудові
договори на контрактній основі, згідно яких ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приймаються на
роботу на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01 вересня 2004 року строком на один рік з 01
вересня 2004 року по 01 вересня 2005 року.

З пункту 6.2 розділу VI даного контракту вбачається, що
підставою для розірвання договору є закінчення строку його дії. При цьому
керівник закладу освіти та працівник повинні за угодою сторін не пізніше як за
два місяці визначитися у такому: контракт припиняє дію, контракт продовжується
або укладається на новий термін. Якщо у цей термін сторони не визначилися, то
контракт продовжується на новий термін.

Судом встановлено, що строк дії контракту передбачався до 01 вересня 2005
року. Оскільки сторони у двохмісячний термін до закінчення контракту не
визначились, тому він діяв до 01 вересня 2006 року, як зазначено у пункті 6.2
контракту.

Наказом від 31 травня 2006 року, тобто за три місяці до закінчення строку
дії контракту, адміністрація Бердичівського медичного коледжу, попередила позивачів
про їх звільнення з 01 вересня 2006 року.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав
для задоволення вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним трудового
контракту, визнання контракту безстроковим трудовим договором, скасування
наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, оскільки при укладенні та розірванні контракту
адміністрацією Бердичівського
медичного коледжу діюче законодавство не було
порушене.

Згідно зі статтею 339 ЦПК України суд касаційної інстанції, установивши, що
апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно з законом, скасовує
судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду
першої інстанції.

Керуючись
статтями 336, 339,
345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу Бердичівського медичного коледжу задовольнити.

Рішення апеляційного суду Житомирської
області від 27 грудня 2006 року скасувати, залишивши в силі рішення
Бердичівського міськрайонного суду від 26 жовтня 2006 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.В. Гнатенко

Судді:
Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.Г.
Данчук

В.Й. Косенко