У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

14 вересня
2007 року                                                                                  м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Лихути Л.М., Сеніна
Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до
відкритого акціонерного товариства “Львівобленерго” про стягнення
заборгованості, за касаційною скаргою відкритого акціонерного товариства
“Львівобленерго” на рішення Сколівського районного суду Львівської області від
9 листопада 2006 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 12
березня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2006 року ОСОБА_1 звернувся
в суд із позовом до відкритого акціонерного
товариства “Львівобленерго” (далі - ВАТ “Львівобленерго”) про стягнення заборгованості.

Зазначав, що з 1980 року працював в
Сколівському РЕМ на посаді електромонтера, а з 1 листопада 2001 року - на
посаді заступника начальника з маркетингу. З 1999 року Сколівський РЕМ
підпорядковується ВАТ “Львівобленерго”.

Посилаючись на те, що з 2000 року
по 2003 рік ВАТ “Львівобленерго”, у порушення вимог Постанови
Кабінету Міністрів України “Про умови оплати праці осіб, які працюють в
гірських районах” від 11 серпня 1995 року № 648, виплачувало йому тільки по 10%
гірських до посадового окладу, просив стягнути на його користь 4 813 грн.
заборгованості та
1 658 грн. 90 коп. компенсації втрати частини заробітку.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від                     9 листопада 2006 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Львівської області від 12 березня
2007 року, позовні вимоги ОСОБА_1задоволені.

У касаційній скарзі ВАТ “Львівобленерго” просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та
ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу відкритого
акціонерного товариства “Львівобленерго” відхилити.

Рішення Сколівського районного суду
Львівської області від
9 листопада 2006 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області
від                  12 березня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Л.М. Лихута   Ю.Л. Сенін