Справа № 22- 1959                                                          Головуючий
Категорія 21                                                                                          Доповідач Барсукова О.І.
УХВАЛА Іменем України

27 лютого 2007 року                                Апеляційний суд
Донецької області

в складі:

головуючого:    Зубової Л.М.

суддів:              Соломахи Л.І.

Барсукової О.І.

при секретарі   Андрусішиній М.Г.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Центрально-Міському районі м.Горлівки Донецької області
на рішення Центрально-Міського районного суду м.Горлівки Донецької області від 03 липня 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Центрально-Міському районі м.Горлівки Донецької області
про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2006 року ОСОБА_1. звернувся в
суд з позовом про відшкодування моральної шкоди і просив відшкодувати на його
користь на підставах, вказаних в Законі України «Про загальнообов*язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили трату
працездатності» 25 ОООгр., посилаючись на те, що під
час виконання трудових обов*язків він отримав професійне захворювання, що
підтверджено актом розслідування хронічного професійного захворювання від
13.10.2004р. ( а.с.6-8). За висновком
МСЕК від 31.01.05 року
йому було вперше встановлено втрату працездатності в зв*язку з
профзахворюванням на хронічну обструктивну хворобу легенів П 35 % з 08.12..2004 p., а за сукупністі
із профзахворюванням на вібраційну хворобу, встановлену 18.03.1997 р. - 60 % ( а. с 15).

Оскільки втрата
працездатності спричинила позивачеві фізичні та моральні страждання, призвела
до порушення нормальних соціальних зв*язків, необхідності додавати додаткові
зусилля до організації життя, то йому завдано моральну шкоду, яку він просив
відшкодувати на його користь за рахунок Фонду.

Рішенням
Центрально-Міського районного суду м.Горлівки Донецької області від 03.07. 2006 року позов ОСОБА_1. задоволено
частково, на його користь з Фонду стягнуто 9 000гр.

Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
і професійних захворювань України в Центрально-Міському районі м.Горлівки
Донецької області звернулось до апеляційного суду із апеляційною скаргою на
рішення Центрально-Міського районного суду м.Горлівки Донецької області від 04.12.2006 року, в якій
просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу
в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального
і процесуального права, зазначивши, що суд дав невірну оцінку моральним
стражданням позивача, не встановив факт спричинення йому такої шкоди. Крім того
Законом України «Про державний бюджет України на 2006 рік »
зупинена дія ст.21 Закону України «Про загальнообо*язкове державне
соціальне

рахування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»

В судовому засіданні представник відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального

страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України в м.

Дзержинську Донецької області, Сисоєва Н.М., доводи апеляційної скарги
підтримала і просила

скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні позовних

вимог.

Позивач просив
відхилити апеляційну скаргу відповідача та залишити рішення суду без зміни.

Апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відшкодовуючи на
користь позивача моральну шкоду, суд в повному обсязі встановив обставини
справи та дійшов обґрунтованих висновків про те, що у позивача виникло право на
відшкодування моральної шкоди, яке грунтується на Законі України „Про
загальнообов*язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Не можуть бути
прийняті до уваги посилання відповідача на Закон України „Про Державний бюджет
України на 2006 рік",
яким зупинена дія норм Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності", які передбачають
відшкодування моральної шкоди застрахованим особам чи членам їх сімей, оскільки
таке зупинення не позбавляє постраждалих права на відшкодування моральної шкоди
оскільки право на страхове відшкодування у ОСОБА_1. виникло до прийняття Закону
України „Про Державний бюджет України на 2006
рік". Відповідно до ст. 8
Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
При прийнятті нових законів або внесенні змін до інших законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод відповідно до ст.22 ч.З
Конституції України.

Крім того,
відповідних змін до Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності", внесено не було, а фінансування
Фонду згідно зі ст. 46 вищевказаного Закону здійснюється не за рахунок
Державного бюджету, кошти на страхування від нещасного випадку не зараховуються
до складу Державного бюджету України .

Визнаючи розмір
суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд урахував
конкретні обставини справи, прийняв до уваги професійне захворювання , встановлене в 2004 році, характер
та ступінь моральних страждань позивача, тривалість перебування останнього на
лікуванні у зв*язку із професійним захворюванням, втрату ним роботи за станом
здоров*я, ( а.с. 17-18),
порушення нормального укладу життя та соціальних зв*язків.

За вказаних
обставин розмір моральної шкоди визначено у відповідності до фактичних обставин
справи та вимог закону, а доводи апелянтів не мають правового значення.

Суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права, що є відповідно до
ст.308 ЦПК України, підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення,
а судового рішення без зміни.

Керуючись ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки Донецької області - відхилити.

Рішення
Центрально-Міського районного суду м.Горлівки Донецької області від 3 липня 2006 року залишити
без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути

оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня

проголошення.