У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

9 серпня 2007 року                                                              м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Лященко Н.П.,
Прокопчука Ю.В.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/6 частину будинку в порядку
спадкування, визнання частково недійсним договору дарування та усунення
перешкод у користуванні жилим приміщенням,

в
с т а н о в и л а:

У грудні 2005 року ОСОБА_1,
звернувшись до суду з указаним позовом, з урахуванням уточнень зазначала, що в
1972 році її батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в період шлюбу був придбаний
будинок  АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, після
смерті якої відкрилась спадщина на ½ частину вказаного будинку.

Вважає, що оскільки мати заповіту
не залишила, то спадкове майно має бути поділено по 1/6 частині будинку між
нею, її батьком ОСОБА_3 та сестрою ОСОБА_2. До нотаріальної контори ні вона, ні
її сестра ОСОБА_2 не звертались, так як спору щодо спадщини не виникало.

Після смерті матері вона утримує
1/3 частину спірного будинку, зробила ремонт та постійно сплачує комунальні
послуги. Також з нею проживає її донька ОСОБА_5 з дитиною. Проте відповідачі, у
її відсутність, змінили замок на вхідних дверях будинку та розмістили вимогу
про виселення.

В подальшому вона дізналась, що
згідно договору дарування від 31 січня 1997 року ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2
зазначений жилий будинок з надвірними спорудами.

Посилаючись на викладене, просила
задовольнити позовні вимоги.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Останнім рішенням Соснівського
районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2006 року позов задоволено.

Визнано договір дарування жилого будинку
АДРЕСА_1, укладений 31 січня 1997 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, недійсним в
частині дарування 1/6 частини будинку.

Визнано за позивачкою право
власності в порядку спадкування на 1/6 частину спірного будинку.

Зобов'язано відповідачів усунути
перешкоди шляхом забезпечення вільного доступу до 1/6 частини будинку позивачці
та не чинити їй перешкод у користуванні вказаним жилим приміщенням.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області
від 28 лютого 2007 року зазначене рішення суду скасовано. Постановлено нове,
яким у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі
ОСОБА_1. просить рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне
касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
апеляційного суду Черкаської області від 28 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М.Барсукова

Н.П.Лященко   Ю.В.Прокопчук