СПРАВА №2-443/07
ЗАОЧНЕ   РІШЕННЯ ІМЕНЕ М   УКРАЇНИ
16 березня 2006 року                                                                   м.Мукачево
МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
головуючого-судді                           ФЕЄР І.С.
секретарі                                 АРУТЮНЯН
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 про
визнанняОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням по
19 січня 2007 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом доОСОБА_2 про визнанняОСОБА_2 таким, що втратив
право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1.
ОСОБА_2 належним чином через засоби масової інформації повідомлявся про день,
час та місце розгляду справи в суді, в судове засідання не з»явився без
поважних причин, причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивачки, суд
знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог
України, на підставі наявних у справі доказів з постановлениям заочного рішення, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України.
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені
в позовній заяві і пояснила, що вона є власником квартириАДРЕСА_1, яку у 2004 році придбала у
відповідача. З лютого місяця 2004
року відповідач в квартирі не проживає, місце проживання його невідоме.
Реєстрація відповідача створює їй перешкоди у правомірному користуванні своїм
житлом, створює зайві видатки на оплату комунальних послуг.
пояснення позивачки та вивчивши матеріали по справі, суд вважає позов
обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення, із слідуючих підстав.
В судовому
засіданні належними доказами встановлено, що у відповідності до договору
дарування квартири від 27
нотаріально посвідченим, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме
майно №3094703 від 17 березня 2004 року, що виданий
Мукачівським міжрегіональним бюро технічної інвентаризації та експертної
оцінки, квартира АДРЕСА_1належить
ОСОБА_1 на праві приватної власності.
Довідкою №217 від 16 січня 2007 року, що видана
Житлово ремонтно-експлуатаційним підприємством №4 стверджується, що в квартиріАДРЕСА_1 мешкає ОСОБА_1 та
Конституції України та ст.328 ЦК України, право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності
вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст.12 п.2 Закону
України "Про власність" із змінами та доповненнями, внесеними
Законами України, громадянин набуває права власності на доходи від участі в
суспільному виробництві, індивідуальній праці, підприємницької діяльності,
вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно,
одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених
ст.48 п.2 Закону України "Про власність" із змінами та доповненнями,
внесеними Законами України, власник може вимагати усунення будь-яких порушень
його права, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння, і
відшкодування завданих збитків.
ст.ст.316, 317, 319 ЦК
України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові
належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник
володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру,
користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і
мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, продавати, дарувати,
заповідати, здавати в аренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
За ст.ст. 160-163 ЖК України,
члени сім»ї наймача, які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що
належать громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі обов»язки, що випливають з договору найму.
Тимчасова відсутність наймача та членів його сім»ї не звільняє їх від виконання
обов»язків за договором найму жилого приміщення, але згідно ст.163 ЖК України у
разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається
займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною
першою, пунктами 1 і 5 частини третьої
і частини четвертої ст.71 цього Кодексу. Відповідач ОСОБА_2 вже більше шести
місяців в зазначеній квартирі не проживає, а вибув для проживання на інше
За ст. 167 ЖК України у
разі вибуття наймача та членів сім"ї на постійне проживання до іншого
населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір
найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого
приміщення вибуває не вся сім"я то договір найму жилого приміщення не
розривається, а член сім"ї, який вибув, втрачає право користуватися цим
жилим приміщенням з дня вибуття.
України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів і
постановляє заочне рішення.
вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10,
209, 21-218, 224-232 ЦПК України, ст.41 Конституції України, ст.ст. 12, 48 Закону України
"Про власність" із змінами та доповненнями, внесеними Законами
України, ст.ст. 150,
160-163, 167 ч.2 ЖК України, ст.ст.316, 317, 319, 328 ЦК України, суд заочно рішив,-
ВизнатиОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст.294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.