Справа №2-1224/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

«05» березня 2007 року                                                                                м.
Харків

Орджонікідзевський районний суд м.
Харкова у складі: головуючого судді -
Черняка В.Г. при секретарі -
Ткаченко О.П.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Харківської міської ради Харківської області про визнання права власності на
самовільно реконструйований дім, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулися до суду з позовом до Харківської міської ради Харківської області
про визнання права власності на самовільно реконструйований ді, яким просять
визнати за ними право спільної часткової власності - по 1/2 кожному на
садибний (індивідуальний) житловий будинок літ. «А-1» з мансардним поверхом
літ. «Ам» та прибудовою літ. «а» загальною площею 111,5 кв.м., житловою
площею 66,2 кв.м., а
також з надвірними спорудами при ньому: гараж літ. «Ж», льох літ. «З», літня
кухня літ. «Б», вбиральня літ. «Г», навіс літ. «И», замощення І, двірний
водопровід № З,
загорожа № 5,6,7,8, що
розташовані на земельній ділянці площею 486
кв.м, за адресою:АДРЕСА_1.

В обгрунтування
позовних вимог позивачі посилаються на те, що їм на підставі договору
купівлі-продажу належить 1/2
частина кожному житлового будинку НОМЕР_1
з надвірними спорудами, що знаходяться в місті Харкові АДРЕСА_1. Зазначений
житловий будинок -літ.
«А-1», житловою площею 39,6
кв.м., а також надвірні споруди: літня кухня літ. «Б», льох літ. «З», гараж
літ. «Ж», вбиральня літ. «Г», загорожа №
1,2, 4, водовід №
3 розташовані на земельній ділянці площею 486 кв.м. Реалізуючи свої правомочності власників, позивачі
за власні кошти та за взаємною згодою, виконали реконструкцію житлового
будинку, що полягала в добудуванні до нього мансардного поверху та
переобладнанні житлової кімнати під коридор. З метою визнати право власності на
новостворене нерухоме майно, отримати необхідну документацію, яка б
підтверджувала право власності на об'єкт нерухомого майна, позивачі звернулися
до відповідача, однак до теперішнього часу це питання вирішено не було, у
зв'язку з чим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не мають можливості зареєструвати нерухоме
майно та реалізувати свої правомочності власника щодо володіння, користування
та розпорядження ним.

У судовому
засіданні позивачі, підтримали позовні вимоги та доводи наведені в їх
обґрунтуванні, просили задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач - представник
Харківської міської ради Харківської області проти позову заперечував.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Матеріалами
справи встановлено, що 19
лютого 2003 року між
ОСОБА_3 (Продавець) з одного боку, та ОСОБА_1, ОСОБА_2 (Покупці) з іншого,
укладено договір купівлі-продажу, посвідчений та зареєстрований в реєстрі
підНОМЕР_1, приватним
нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 Відповідно до
предмету договору Продавець продав, а Покупці купили по 1/2 частині кожний
житловий будинок НОМЕР_1
з надвірними спорудами, що знаходиться в місті Харкові АДРЕСА_1. Зазначений
житловий будинок - літ.
«А-1», житловою площею 39,6
кв.м., а також надвірні споруди: літня кухня літ. «Б», льох літ. «З», гараж
літ. «Ж», вбиральня літ. «Г», загорожа №1,2,4,
водовід № 3 розташовані
на земельній ділянці площею 486
кв.м.

Отже
співпозивачі набули право спільної часткової власності на вказане нерухоме
майно на підставах не заборонених законом і є його співвласниками.

2

Реалізуючи свої
правомочності власників, позивачі за власні кошти та за взаємною згодою,
виконали реконструкцію житлового будинку, що полягала в добудуванні до нього
мансардного поверху та переобладнанні житлової кімнати під коридор.

Комунальним
підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» проведено
технічну інвентаризацію нерухомого мана. За результатами технічної
інвентаризації виготовлено технічний паспорт, відповідно до якого на земельній
ділянці площею 486 кв.м.,
що розташована за адресою:АДРЕСА_1,
розташовано садибний (індивідуальний) житловий будинок літ. «А-1» з
мансардним поверхом літ. «Ам» та прибудовою літ. «а» загальною площею 111,5 кв.м., житловою
площею 66,2 кв.м., а
також надвірні споруди при ньому: гараж літ. «Ж», льох літ. «З», літня кухня
літ. «Б», вбиральня літ. «Г», навіс літ. «И», замощення І, двірний водопровід № 3, загорожа № 5,6,7,8.

Товариством з
обмеженою відповідальністю «Харківреконструкція» (державна ліцензія серії А А № 775360) надано технічний
висновок про можливість збереження самовільно виконаної реконструкції житлового
будинку НОМЕР_1 по вул.
АДРЕСА_1 та можливості його подальшої експлуатації. Відповідно до зазначеного
технічного висновку, усі основні будівельні конструкції на момент обстеження
видимих деформацій не мають, відповідають умовам міцності та стійкості,
знаходяться в задовільному технічному стані та придатні для подальшої
експлуатації; результати обстеження дозволяють стверджувати, що
об'ємно-планіровочні рішення, що прийняті під час будівництва мансардного
поверху відповідають будівельним, архітектурним, екологічним, санітарним,
протипожежним та іншим нормам та правилам державних стандартів.

Відповідно до ч.
2 ст. 331 ЦК України - право власності
на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва
(створення майна). Тобто право власності на нову річ виникає в той момент, коли
в результаті виготовлення чи створення з'являється об'єкт, який може
кваліфікуватись як нова річ. Добудування мансардного поверху проведено у
повному обсязі, приміщення придатні для експлуатації, отже, відповідно до ст. 331 ЦК України,
позивачі здобувають право власності на новостворене нерухоме майно з моменту
завершення будівництва.

З огляду на
вищезазначене, суд обґрунтовано приходить до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
співвласниками реконструйованого садибного (індивідуального) житлового будинку,
що розташований за адресою:АДРЕСА_1.

Згідно ст. 317 ЦК України власнику
належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до
ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний
розсуд.

Пунктом 5 ст. 319 ЦК України
встановлене єдине обмеження щодо здійснення права власності - власник не може
використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян,
інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості
землі.

Відповідач не
довів, що в результаті виконаної реконструкції (створення майна) заподіяно
шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, а також
настання погіршення екологічної ситуації та природних властивостей землі.

Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону
або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

4.2 ст. 48 Закону України
«Про власність» закріплює за власником можливість вимагати усунення будь-яких
порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням
володіння, і відшкодуванням завданих цим збитків.

Керуючись ст. 48 Закону України
«Про власність», ст..ст. 317,319,
331 ЦК України, ст.ст. 10,
11, 14,209, 212, 214-215, 218, 223 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Харківської міської ради Харківської області про визнання права
власності на самовільно реконструйований дім - задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2),
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3)
- право спільної часткової власності -
по 1/2 кожному,
на садибний (індивідуальний) житловий будинок літ. «А-1» з мансардним поверхом
літ. «Ам» та прибудовою літ. «а» загальною площею 111,5 кв.м., житловою

3

площею 66,2 кв.м., а також з
надвірними спорудами при ньому: гараж літ. «Ж», льох літ. «З», літня кухня літ.
«Б», вбиральня літ. «Г», навіс літ. «И», замощення І, двірний водопровід № 3, загорожа № 5,6,7,8, що розташовані
на земельній ділянці площею 486
кв.м, за адресою:АДРЕСА_1.

Рішення суду
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення шляхом подачі в
10-денний строк з
дня його винесення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження протягом 10
днів з дня проголошення рішення в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про

апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
В разі подання

заяви про апеляційне оскарження і не подання в подальшому в строк
визначений ст. 294 ЦПК

України апеляційної скарги, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. В

разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано,
набирає законної сили

після розгляду
справи апеляційним судом.