Справа № 2-27707
ЗАОЧНЕ       РІШЕННЯ
28 березня 2007 року                                                                                                     м.Василівка
районний суд Запорізької області у складі:
головуючої                                                                            судді
при секретарі                                                                                   Вороніній
представників позивача -
ОСОБА_2 та  ОСОБА_3,
що діють на підставі
розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом
Державного  комунального   підприємства
про стягнення не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за
У позові, який позивачкою було доповнено, вказано, що з 11.03.1996 року, відповідно
до наказу №64 позивачка
працювала начальником виробничо-технічного відділу ДКП «ВУЖКГ», та була
звільнена по переводу в КУП «Наш дім» 10.01.2005
року відповідно до наказу №1
від 10.01.2005 року. На
день звільнення заборгованість по заробітній платі становить 1342 грн. 12 коп., що
підтверджується довідкою №78
від 24.07.2006 року. На
неодноразове прохання позивачки про виплату належної їй заробітної плати, їй
була видана тільки довідка про розмір заборгованості. На теперішній час
заборгованість із заробітної плати позивачці відповідачем не сплачена.
Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по
заробітній платі в сумі 1342 грн. 12 коп., с урахуванням індексації компенсацію
- у сумі 301 грн. 57 коп., а також середній заробіток за час затримки - у сумі
Позивачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи
була повідомлена належним чином та своєчасно. Представниками позивачки суду
надано її заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд
вважає необхідним розглянути справу без участі позивачки.
Представники позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судовому
засіданні просять позов задовольнити з підстав викладених у позові.
Представники відповідача у судове засідання не з'явилися, про час та місце
розгляду справи було повідомлено належним чином та своєчасно, про що у справі є
поштові повідомлення. Відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без
участі представників відповідача та провести заочний розгляд справи. У
матеріалах справи є письмове заперечення ліквідатора ДПК «ВУ ЖКГ» про часткове
частині сплати заборгованості по заробітній платі у сумі 1342 грн. 12 коп.
Вислухавши пояснення представників позивачки, дослідивши матеріали справи
суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1
працювала у Дніпрорудненському комунальному підприємстві «Виробниче управління
житлово-комунального господарства» начальником виробничого відділу з 11.03.1996 року та була
звільнена за переводом в КУП «Наш дім» 10.01.2005
року за ст.36 п.5 КЗпП України, що підтверджено відповідною довідкою ДКП
«ВУЖКГ». Заборгованість відповідача перед позивачкою на день її звільнення по
заробітній платі складає 1342 грн. 12 коп. станом на 01.04.2006 року, що також
підтверджено довідкою, виданою ДПК «ВУЖКГ».
Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні
працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи,
організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше
для після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про
нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник, або
уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою
зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при
звільненні, власник, або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в
зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму.
Ст.117 КЗпП України передбачає, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого
ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст.116
КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку.
Ст.233 КЗпП України вказує, що працівник може звернутися
з заявою про вирішення трудового спору до суду в тримісячний строк з дня, коли
він дізнався, або повинен був дізнатися про порушення свого права. У разі
порушення законодавства про оплату праці, працівник має право звернутися до
суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження
Оскільки позивачку було звільнено 10.01.2005
до суду нею подано 15.12.2006
через 2 роки 11 місяців та 5 днів після
звільнення, доказів пропуску з поважних причин тримісячного строку звернення до
суду щодо стягнення середнього заробітку за час затримки - позивачкою суду
не надано, та вона не просила суд про поновлення вказаного строку. Тому суд
вважає, що не має підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з
відповідача на користь позивачки середнього заробітку за час затримки в сумі
строків звернення до суду з позовом тільки належної робітнику заробітної плати,
сума якої складає 1342 грн. 12 коп. і вказану суму суд вважає необхідним
стягнути з відповідача на користь позивачки.
Також суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки 301
грн. 57 коп. - компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням термінів її виплати, що передбачено Постановою Кабінету Міністрів
України від 20 грудня 1997 року №1427 «Про
затвердження положення про порядок компенсації працівникам втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати», та проти чого не
заперечував відповідач та не надав письмових заперечень проти цієї частини
Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь
позивачки нараховану та невиплачену їй заробітну плату у сумі 1342 грн. 12 коп., та
компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її
виплати у сумі 301 грн. 57 коп., а всього - 1643 грн. 68 коп., в іншій
частині позову суд вважає необхідним відмовити.
Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України суд
розподіляє позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно
до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачці відмовлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 115-117, 232, 233 КЗпП
України, ст.ст. З, 4,
10, 11, 14, 82, 88, 208, 209, 214 -215, 224 ЦПК України,
суд,-
задовольнити частково.
Стягнути з Дніпрорудненського комунального підприємства
«Виробниче управління житлово-комунального господарства» на користь ОСОБА_1 1342 грн. 12 коп. - заборгованості
по заробітній платі, компенсацію втрати частини заробітної - 301 грн. 57 коп., а всього 1643 грн. 68 коп., в іншій
частині позову відмовити.
Стягнути на користь держави держмито: з Дніпрорудненського комунального
підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства» у сумі 45 грн. 90 коп., з ОСОБА_1 - 5 грн. 10 коп.
Стягнути витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи: з Дніпрорудненського комунального підприємства «Виробниче
управління житлово-комунального господарства» - у сумі 27
грн., з ОСОБА_1 - 3 грн.
Рішення підлягає негайному виконанню у частині стягнення заробітної плати,
але не більше як за один місяць.

Рішення може бути переглянуте за заявою відповідача, яка подається до суду
на протязі 10 днів
після отримання копії рішення суду.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву не буде подано. Якщо
буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде
подана у строк, встановлений ст.294 ЦПК України, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. Уразі подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.