У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

30 липня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Барсукової
В.М.,

розглянувши
справу за позовом  ОСОБА_1до ОСОБА_2про
визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, визнання права власності на
квартиру та за зустрічним позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про виселення та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У липні 2004 року ОСОБА_1 звернувся з зазначеним позовом, посилаючись на
те, що 04 квітня 2002 року між ним та відповідачем досягнута домовленість, щодо
придбання належної відповідачу АДРЕСА_1 Між ними досягнуті були всі необхідні
умови купівлі-продажу квартири, у підтвердження чого між ними було укладено
договори позики 06 листопада 2003 року та 01 грудня 2003 року на суму 14 998
грн. Проте відповідач ухиляється від нотаріального оформлення договору
купівлі-продажу, який відбувся, а тому ОСОБА_1 просив суд визнати договір
купівлі-продажу квартири дійсним та визнати за ним право власності на спірну квартиру.

10 грудня 2004 року ОСОБА_2 звернувся з зустрічним позовом, в якому
вказував про те, що у квітні 2002 року він уклав з ОСОБА_1 договір найму
АДРЕСА_1, строком на один рік. Після спливу строку дозволив ОСОБА_1 проживати в
спірній квартирі до серпня 2003 року. Оскільки відповідач не впускає його до
квартири, позивач просив виселити ОСОБА_1 з квартири та стягнути моральну шкоду
в сумі 25 000 грн. У процесі розгляду справи ОСОБА_2 змінив позовні вимоги та
просив виселити ОСОБА_1 з квартири та стягнути моральну шкоду в сумі 20 000
грн.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
20 грудня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано договір купівлі-продажу
квартири дійсним та визнано право власності на АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 У задоволенні
зустрічного позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2007
року рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
20 грудня 2006 року скасовано. Постановлено нове рішення, яким відмовлено у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено
частково. ОСОБА_1 виселено з АДРЕСА_1 В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм
процесуального права.

Касаційна
скарга задоволенню не підлягає.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судові рішення постановлено з додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстав для їх скасування не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від
29 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.М.
Барсукова