Справа №2- 1651/07 р
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 березня 2007 року.

Фрунзенський райсуд
м. Харкова в складі судді Алфьорової Т.М. при секретарі Гудзенко О.М
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа органи опіки і піклування Фрунзенської райради м. Харкова, про
позбавлення батьківських прав .

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 з позовною заявою
про позбавлення батьківських прав ,
вказує на те, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина
ОСОБА_2. Шлюб був розірваний 09.03.1993
року. Відповідач пішов із родини до розірвання шлюбу коли дитині було менше
чим рік Практично з народження дитини відповідач ухилився від його виховання.
Він ніколи не відвідував сина, не цікавився його розвитком, станом здоров'я.
Відповідач відмовився у допомозі сину, коли тому було потрібне переливання
крові. У 1998 році
була пожежа і син психологічно постраждав від пожежі і досить вимушений
лікуватися від наслідків пожежі. Батька дитини знає, про наслідки від пожежі
,ніколи не цікавився сином ,його станом здоров'я .Треба багато грошів для того
,щоб лікувати дитину, а саме гроші  на
поїздку до моря , на ліки , на зайняття
музикою, на придбання музикального інструмента

і на інші витрати. Його батько не допоміг ні морально ні
матеріально коли вона звернулась до нього і після чого вона не стала до нього
звертатися. З 1997 року
аліменти були стягнуті, але ОСОБА_3 платив їх не
регулярно , а з 2004 року зовсім
припинив їх сплачувати. Заборгованість склалась 5382 грн.

Позивачка та її представник у судовому засіданні позов
підтримали і дали пояснення ,що тільки в 2007
році відповідач фактично по перше розмовляв з сином по телефону. Дитині 14 років, але він
фактично не знайомий з батько. Батьком він називає її теперішнього чоловіка,
який займався його вихованням коли сину було два року. Усі необхідні затрати на
його лікування, на навчання на придбання майна несе вона та її чоловік при
підтримки сім'ї чоловіка. Родина відповідача ніколи не навідувала ОСОБА_2, не
надавала матеріальної допомоги.

Відповідач в судовому засіданні
проти позову не заперечував, вказує на те, що вони з позивачкою розійшлись,
коли дитині було менш чим один рік. Він приходив у 1993 році для
зустрічі з дитиною, але позивачка фактично не давала можливості зустрітися з
дитиною ,тому він більше не ходив до них. Він переніс шок після розірвання
шлюбу тому хворів і не міг заробляти. Заборгованість по аліментам є, тому що
він не отримував своєчасно заробітну плату, крім цього у нього зараз нема
можливості їх сплати. Позивачка просила один раз по телефону гроші, але так і
не пояснила на що. Говорилося що -то про операцію, але він так і не зрозумів.
Про пожежу він знав від своїх знайомих, але
до сина не ходив і допомогу не надавав. Дійсно він розмовляв з сином тільки в цьому році. Не заперечує, що допомогу у вихованні
дитини надає чоловік позивачки, який
є фактично батьком сина. Згоден з позовом, тому що вважає, що так буде краще
для дитини, хоча він для нього залишається сином.

Третя особа - представник служби у справах неповнолітніх у судове
засідання не з'явився, просив слухати справу в
їх відсутність ,позов просить задовольнити в інтересах дитини.

Суд, вислухавши
пояснення представника позивача, відповідача ,свідка дослідивши матеріали справи ,вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено , що сторони  по
справі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були в зареєстрованому шлюбі
до 09.03.1993
року. Від цього шлюбу мають одну дитину -сина Лозова того ОСОБА_2 . Прізвище « ІНФОРМАЦІЯ_1« рішенням виконкому Фрунзенської районної ради народних депутатів м. Харкова № 4/5 від 25.01.1994 року, було змінено на « ІНФОРМАЦІЯ_3».

Згідно ст. 164 СК України - батьки можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини ,якщо відхилення від
виконання своїх батьківських обов'язків негативно позначається на
процесі її розвитку й виховання.

Як встановлено в судовому засіданні
відповідач ОСОБА_2 протягом тривалого часу - чотирнадцяти років, не приймає участі у вихованні
неповнолітнього сина .На утримання сина частково надавав
допомогу у вигляді аліментів у період з 1997 року до 2004 році, але має заборгованість у розмірі 5382 грн. Протягом чотирнадцяти років не цікавився духовним ,фізичним розвитком сина ,станом здоров'я матеріальними потребами дитини. Як встановлено в судовому засіданні - ОСОБА_2 переніс психологічну травму у 1998 році після пожежі і до наступного ч асу знаходиться на обліку у лікарні, що підтверджується довідкою.
Відповідач знаючи про пожежу, не цікався сином, не дізнавався про його стан здоров'я
і про необхідні витрати.

Згідно інформації ЗОШ № 64 від 20.11.06 р № 615 батько дитини -ОСОБА_2 за період навчання жодного разу у школі
не з'явився ,не поцікавився навчанням дитини ,батьківські
збори не відвідував.

Згідно довідки дитячої поліклініки № 7 відповідач в поліклініку з дитиною
не приходив ,під час хвороби сина не доглядав ,станом
його здоров'я та розвитком не цікавився.

Згідно
розрахунку заборгованості по виконавчому листу про стягнення аліментів від 01.11.2006 року Фрунзенського районного управління юстиції у м.
Харкові відповідач має заборгованість за період з
квітня 2004 року до 01.10.2006 року у розмірі 5382 грн. Зараз ОСОБА_2 проживає разом з
матір'ю і вітчимом з яким у нього склались
добрі відношення. Він спілкується з ним, утримує, дає все необхідне для розвитку
дитини в цьому віці і він зве його батьком. Свідок
ОСОБА_5 підтвердила у судовому засіданні той факт, що дитина не знається з батьком. Вихованням сина займається його мати та
чоловік позивачці. Дитина має все необхідно
для розвитку. Батько дитини його не бачив, не спілкувався.

Виходячи з
висновку опікунської ради     від 15 12.06.
№2301    - опікунська рада вважає доцільним позбавити
батьківських прав відповідача, який ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків відносно утримання та виховання неповнолітнього
сина.

При таких
обставинах, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи в першу чергу з інтересів дитини ,тому що дитина виховується в
родині де його люблять, турбуються .Рідного батько він зовсім не знає. ОСОБА_2
не приймає участі у вихованні дитині і фактично не знайомий з дитиною.

Згідно ст.
60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень .

Відповідач в судове засідання не
надав доказів, що спростовують вимоги позивача. Відповідач в судовому засіданні визнав позов і визнання
позову не суперечить закону.

З огляду на ці обставини, суд
вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного ,та керуючись

ст.ст.164, 165
СК України, ст. ст. 10,11,60,
212-214,218,   ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа органи опіки й піклування
Фрунзенської райради м. Харкова, про позбавлення батьківських прав задовольнити
.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських
прав у відношенні неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої
інстанції, який ухвалив судове рішення, шляхом подання в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або  протягом
десяти днів з дня проголошення рішення без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження.