У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

4 жовтня 2007 року                                                                                                                    м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми  А.Г.,

суддів:

Берднік І.С.,

Балюка М.І.,

Барсукової В.М.,

Григор'євої Л.І.,

Гнатенка А.В.,

Гуменюка В.І.,

Костенка А.В.,

Данчука В.Г.,

Косенка В.Й.,

Охрімчук Л.І.,

Левченка Є.Ф.,

Лихути Л.М.,

Романюка Я.М.,

Прокопчука Ю.В.,

Пшонки М.П., -

Патрюка М.В.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши
в судовому засіданні  скаргу ОСОБА_1 про
перегляду у зв'язку з винятковими обставинами ухвали Верховного Суду України
від 20 грудня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного
товариства (далі - ВАТ) “Сумське АТП-15927” про стягнення заборгованості по
заробітній платі, компенсації втрати частини заробітку у зв'язку з несвоєчасною
виплатою, середнього заробітку за час затримки розрахунку, митних платежів та
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2003 року ОСОБА_1, звернувшись до суду з указаним позовом,
зазначав, що 27 жовтня 2003 року був звільнений з роботи за власним бажанням.
При звільненні відповідач не провів із ним повного розрахунку: не виплатив
заборгованість із заробітної плати; не відшкодував понесені ним витрати на
митні платежі в сумі                    4
034 грн., які він сплачував з січня 2002 року до серпня 2003 року, виконуючи
трудові обов'язки водія при здійсненні рейсів маршрутним автобусом до Курська
(Росія), перетинаючи кордон.

Посилаючись на те, що відповідач добровільно не виплачує належні йому
гроші, позивач просив стягнути на його користь 8 582 грн. 52 коп.
заборгованості з виплати заробітної плати, включаючи компенсацію за несвоєчасну
виплату та за невикористані відпустки, 191 грн. 90 коп. за час затримки розрахунку
при звільненні,     4 034 грн. витрат за
сплату митних платежів і відшкодувати моральну шкоду в сумі                12 808 грн. 43 коп.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Сум від 10 лютого 2004 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ВАТ “Сумське АТП-15927” на користь
позивача                7 958 грн. 10
коп. заборгованості з виплати заробітної плати, 624 грн. 42 коп. компенсації,
461 грн. 50 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку, 300 грн. моральної
шкоди. У решті позову відмовлено за спливом строку на звернення до суду.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 21 квітня 2004 року  скасовано рішення районного суду в частині
вирішення спору про стягнення витрат на сплату митних платежів у зв'язку з
відрядженням, стягнуто з ВАТ “Сумське АТП-15927” на користь ОСОБА_1. 4 034 грн.
витрат на сплату митних платежів, поновлено строк на звернення до суду, з
відповідача на користь держави додатково стягнуто державне мито  в  сумі
40 грн.

Ухвалою Верховного Суду України від 20 грудня 2006 року касаційну скаргу
ВАТ “Сумське АТП-15927” задоволено, скасовано рішення апеляційного суду
Сумської області від 21 квітня 2004 року в частині вирішення спору про
стягнення витрат на сплату митних платежів, рішення Ковпаківського районного
суду м. Сум            від 10 лютого 2004
року в цій частині залишено без змін, у решті - судові рішення залишено без
змін.

Від ОСОБА_1. надійшла скарга про перегляд ухвали Верховного Суду України
від 20 грудня 2006 року у зв'язку з винятковими обставинами, в якій він
посилається на неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одного і того самого положення закону,
зокрема, на ухвалу Верховного Суду України від 19 червня 2006 року, якою
залишено без зміни рішення апеляційного суду Сумської області від 21 квітня
2004 року в аналогічній справі за позовом ОСОБА_2 до ВАТ «Сумське
автотранспортне підприємство 15927» про стягнення заборгованості по зарплаті та
митного збору.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою
про вирішення трудового спору безпосередньо до районного суду в тримісячний
строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про  порушення свого права.

Судом установлено, що ОСОБА_1 працював у відповідача водієм, звільнився з
роботи за власним бажанням 27 жовтня 2003 року.

З позовом до суду звернувся 16 грудня 2003 року. Позовні вимоги складалися,
крім вимог щодо виплати заробітної плати, з прохання відшкодувати йому понесені
витрати на сплату митних платежів за період з 25 січня 2002 року до 30 серпня
2003 року в сумі 4 034 грн., які він сплачував при здійсненні рейсів автобусом,
перетинаючи кордон Російської Федерації.

З пояснень представника
відповідача,  свідків -
працівників бухгалтерії:  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - убачається, що водії, у тому числі й позивач, після повернення з
рейсів не здавали до бухгалтерії квитанції про сплату мита на кордоні, хоча
повинні були це робити протягом трьох днів.

Цього факту позивач не заперечував.

Апеляційний суд, поновлюючи строк на звернення до суду, вважав поважною
причиною на повернення витрат за митними платежами скрутне фінансове становище
підприємства.

При
цьому апеляційний суд не врахував, що позивач протягом 2002 року та 10 місяців
2003 року взагалі не звертався до відповідача з проханням оплатити понесені
витрати.         За таких обставин
касаційна інстанція при розгляді даної справи обґрунтовано скасувала рішення
апеляційного суду в частині задоволення вимог про стягнення витрат на сплату
митних платежів і залишила без змін в цій частині рішення районного суду.

На підставі наведеного, керуючись
ст. 358 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Верховного Суду України від 20 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                     А.Г.
Ярема

Судді:                                                                                  М.І.
Балюк

І.С. Берднік

В.М. Барсукова

А.В. Гнатенко

Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко

А.В. Костенко

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Ю.В. Прокопчук

М.В. Патрюк

М.П. Пшонка

Я.М. Романюк

Ю.Л. Сенін