У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 червня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                  Григор'євої
Л.І.,

суддів:                             Барсукової В.М.,            Балюка М.І.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: приватні
нотаріуси ХМНО ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів дарування та
купівлі-продажу квартири; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
визнання добросовісним набувачем, за касаційними скаргами  ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного
суду          м. Харкова від 21 грудня
2006 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 лютого 2007
року, ОСОБА_4 на окрему ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22
лютого 2007 року,

встановила:

У лютому 2004 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи
його тим, що його матері - ОСОБА_6 належала на праві власності квартира
АДРЕСА_1. У січні 2004 року позивач дізнався про смерть його матері внаслідок
закритої черепно-мозкової травми, за фактом смерті в подальшому була порушена
кримінальна справа. Зазначав, що 16 січня 2004 року між його матір'ю та ОСОБА_3
був укладений договір дарування вказаної квартири, посвідчений приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_4. 26 січня 2004 року. Посилаючись на те, що ОСОБА_3
продав спірну квартиру ОСОБА_2, а позивач є єдиним спадкоємцем квартири за
заповітом, просив визнати недійсними договір дарування спірної квартири,
укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідчений 16 січня 2004 року приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_4, договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений
між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений 26 січня 2004 року приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_5 та зобов'язати КП Харківське міське бюро технічної інвентаризації
анулювати реєстрацію права власності на вказану квартиру за ОСОБА_2.

У травні 2004 року ОСОБА_2 звернулась в суд із зустрічним позовом до
ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про визнання її добросовісним набувачем спірної квартири.

Рішенням Дзержинського районного суду м.
Харкова від 21 грудня 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного
суду Харківської області від 22 лютого 2007 року, позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано недійсними договір дарування спірної квартири, укладений між ОСОБА_6 та
ОСОБА_3, посвідчений 16 січня 2004 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 та
договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений
26 січня 2004 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 та зобов'язано КП
Харківське міське бюро технічної інвентаризації анулювати право власності на
спірну квартиру за ОСОБА_3, зареєструвати право власності на цю квартиру за
ОСОБА_6, померлою 17 січня 2004 року та анулювати реєстрацію права власності на
вказану квартиру за ОСОБА_2 У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 96 300 грн. збитків.

Окремою ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 лютого 2007
року встановлено, що приватний нотаріус ОСОБА_4 при оформленні договору
дарування спірної квартири проявив неуважність та халатність, що спричинило
посвідчення незаконної угоди та постановлено довести до відома Міністра юстиції
України про вищевикладене для вжиття заходів реагування.

У поданих до Верховного Суду України касаційних скаргах ОСОБА_2   просить скасувати рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від        21
грудня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від          22 лютого 2007 року та ухвалити нове
рішення по справі, посилаючись на неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм процесуального права; ОСОБА_4 просить
скасувати окрему ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 лютого
2007 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржувані судові рішення
ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права та передбачені
ст. 338 ЦПК України підстави для їх обов'язкового скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2006 року,
ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 лютого 2007 року та окрему
ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 лютого 2007 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Л.І. Григор'єва

Судді:

В.М. Барсукова

М.І. Балюк