Справа № 22- 1445                                Головуючий
Категорія 40                                                            Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

8 лютого   2007
року                                                        м.
Донецьк

Апеляційний                       суд                        Донецької                          області

в складі:                                    головуючого
ВисоцькоїВ.С.

суддів Осипчук О.В., Біляєвої О.М. при секретарі Пометун
С.М. з участю позивача ОСОБА_1, представників відповідача Петренко К.Г., розглянувши  у
відкритому  судовому  засіданні
в місті   Донецьку  цивільну справу       за
позовом   ОСОБА_1 до   Державного підприємства   (далі
ДП)   „Центральне   бюро
науково-технічної   інформації
вугільної промисловості"    про
визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі

встановив

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
апеляційною суду зі скаргою на рішення Пролетарського районного суду м.
Донецька від 20 листопада
2006 року,
яким відмовлено їй в задоволенні   позову
до ДП„ Центральне бюро науково-технічної інформації вугільної промисловості " про визнання
наказу про звільнення недійсним, поновлення на роботі.

В апеляційній
скарзі позивач ОСОБА_1 оспорює законність судового рішення, просить його
скасувати і ухвалити нове про задоволення позову, оскільки вважає, що судом
порушені корми матеріального та процесуального права.   В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала
скаргу.

Представник
відповідача Петренко К.Г. заперечувала проти задоволення скарги, вважає
постановлене рішення законним та обґрунтованим.

Відмовляючи в
задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення ОСОБА_1 з
підстав, передбачених ст. 40
п.1 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату працівників . відповідало
вимогам закону, а саме мало місце скорочення штату, власник підприємства
попереджував працівника про вивільнення, запропонував їй іншу роботу, від якої
позивачка відмовилася.

Апеляційний суд вважає, що    апеляційна скарга підлягає відхиленню,
рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

2

Відповідно до ст. 308 ІДТЖ України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_1 знаходилася в трудових відносинах з відповідачем
за безстроковим трудовим договором з 16
жовтня 1972 року,
працювала на різних посадах, з 22
січня 1998 року по 25 квітня 2006 року - провідним
інженером відділу вивчення і пропаганди передового досліду науково-технічної
документації і економічної інформації. Наказом по підприємству № 20 від 25.04. 2006 року її
звільнено за скороченням штату працівників за ст.40 п.1 КЗпП України (а. с. 34).

Відповідно до
ст. 40 п.1 КЗпП
України трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний
власником або уповноваженим ним органом у випадку скорочення чисельності або
штату працівників.

Вирішуючи спір,
суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що на
підприємстві відповідача справді було скорочення чисельності працівників, а
саме ліквідація відділу та скорочення п'яти посад, в тому числі посади
провідного інженеру, яку обіймала позивачка (а.с. 24-27). Факт скорочення
підтверджується протоколом зборів підприємства, наказом підприємства від 5.01.2006 року, штатними
розкладами по підприємству станом на 1
липня 2004 року та 1 лютого 2006 року,
досліджених в судовому засіданні (а.с.43-44,
53-54).

Звільнення з
зазначеної підстави допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його
згодою, на іншу роботу (
ч.2 ст.40 КЗпП України). Обов'язок щодо вжиття заходів до переведення
звільненого працівника на іншу роботу законом покладається на власника
підприємства. Під час розгляду справи апеляційним судом позивачка не
заперечувала, що під час звільнення їй дійсно запропоновували інші вакантні
роботи на підприємстві ,
однак від запропонованих робіт вона відмовилася, оскільки це роботи
молодшого персоналу. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного
висновку, що обов'язок переведення на іншу роботу власником підприємства був
виконаний.

З обставин
справи вбачається, що при звільненні у зв'язку із скороченням посади, позивачка
була повідомлена за два місці, що відповідає вимогам ст. 49-2 КЗпП України ( а.с. 29-30).

За таких
обставин суд апеляційної інстанції вважає, що власник підприємства не порушив
встановлені законом гарантії при розірванні трудового договору у зв'язку із скороченням
штату.

Доводи позивачки
ОСОБА_1 відносно того, що Міністерством вугільної промисловості України від 27.12.2005 року
повідомлялося про збільшення фінансування науково-дослідних робіт в 2006 році, не
впливають на висновки суду про законність звільнення позивачки. Відповідно до
Статуту, на підставі якого діє підприємство, останнє самостійно планує свою
діяльність, встановлює штатний розпис.

3

Доводи позивача, що її
праця була плідною, не впливають на висновки суду. Переважне право залишення на
роботі не обговорювалося, оскільки скорочувався відділ працівників, в тому
числі посада, яку обіймала позивачка. Суд не вправі обговорювати питання про
доцільність скорочення чисельності або штату працівників.

Доводи позивачки
про те, що облікова чисельність штатних працівників підприємства становила під
час перевірки Територіальної Державної інспекції праці у Донецької області 45 чоловік
спростовується штатним розписом підприємства.

Доводи позивача,
що звільнення мало місце через помсту з боку власника підприємства перевірялися
судом, наданим сторонам доказам дана правова оцінка.

Доводи позивача,
що відділ, в якому вона працювала, мав шість одиниць, а скорочувалося лише
п'ять, спростовується матеріалами справи. З довідки підприємства від 8.02.2007 року, наданій
апеляційному суду, вбачається, що були виключені зі штатного розпису з 3.01.2006 року провідний
інженер, з 1.02.2006 року
скорочено відділ вивчення і пропаганди передового досліду.

Відповідно до
ст. 43-1 КЗпП
України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого
ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації
допускається у випадку звільнення з підприємств, в установі, організації, де
немає первинної профспілкової організації. Оскільки у відповідача немає
профспілкової організації, згода профспілкової організації на звільнення
працівника не потрібна.

Таким чином,
доводи апеляційної скарги не впливають на висновки суду, та не дають підстав
для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи
процесуального законодавства, що призвело чи могло призвести до неправильного
вирішення справи.

За таких
обставин апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляції.

Керуючись ст. ст. 307
ч.І п.1, 308, 314,
315 ЦПК України , апеляційний
суд,

Ухвалив

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити. Рішення
Пролетарського    районного суду м.
Донецька від 20 листопада
2006 року
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга
може бути подана протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.