Апеляційний суд
Справа № 22-66 / 2007 р.                     Головуючий у 1-й інстанції: Кляшторний B.C.
Суддя-доповідач: Кримська О.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» січня 2007 р.                                                                        м.Запоріжжя

Судова колегія
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області в
складі:

головуючого -                               Бєлки В.Ю.,

суддів -                                          Кримської О.М.,

Онищенка Е.А.,

при секретарі -           Винник І.С.,

з участю позивача:                       ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста
Запоріжжя від "10" жовтня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової
репутації та стягнення моральної шкоди.

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2006р. ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом.

В позові зазначив, що у ІНФОРМАЦІЯ_1 групою осіб
за попередньою домовленістю з

ОСОБА_3 та за його безпосередньою участю, шляхом обману та зловживанням

довірою, було скоєно шахрайство, в результаті якого
учасники злочинної групи заволоділи

належним позивачу майном на суму 18800 доларів США.

За даним фактом ІНФОРМАЦІЯ_2 порушено кримінальну справу, яка
знаходилась в провадженні слідчого відділу ЗДУ УМВС України в Запорізькій
області.

Підозрюваний по справі ОСОБА_2 в ході досудового слідства незаконно зібрав інформацію
про позивача ОСОБА_1, як про особистість та опублікував її у Запорізькому
обласному тижневику "ІНФОРМАЦІЯ_4"
від ІНФОРМАЦІЯ_3 в
рубриці "'ІНФОРМАЦІЯ_5" під заголовком "WHO IS WHO".

На думку позивача, розміщена інформація принизила його честь, гідність та
ділову репутацію, була розповсюджена без його згоди, частково не
відповідала дійсності та ставила під загрозу життя та здоров'я його та членів
сім'ї.

Ці дії відповідача завдали йому моральну шкоду, яку він оцінив у 17000 грн., яку і просив суд стягнути на його користь з відповідача.

У судовому засіданні ОСОБА_1 наполягав на задоволенні своїх позовних вимог.

Представник
ОСОБА_2 позов не визнала, суду пояснила, що ОСОБА_2 з позовом не згоден в
повному обсязі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від " 10" жовтня 2006 р. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповноту з'ясування судом обставин, які мають
значення для справи просить рішення суду скасувати і направити справу на новий
розгляд до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, так як в провадженні цього суду знаходиться аналогічний
позов ОСОБА_2 до апелянта.

ОСОБА_2 скаргу
не визнав, вказавши що апеляційна скарга повинна бути залишена без розгляду на
підставі ч.3 ст.294 ЦПК України.

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін, які з'явилися в судове засідання, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно Конституції України та ст. 269. 270 ЦК України кожна фізична особа від народження
або за законом має особисті немайнові права, до яких зокрема відноситься і
право на недоторканність особистого та сімейного життя.

Статтею 32 Конституції України визначено, що
ніхто не може зазнавати втручання в його особисте
і сімейне життя. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення
конфіденційної інформації про особи без її згоди. Кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну
інформацію про себе... та право вимагати вилучення будь-якої інформації, а
також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданою
збиранням, зберіганням, використанням та;
поширенням такої недостовірної інформації.

Цивільне
законодавство передбачає також, що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права шляхом
поновлення цього порушеного права, а також відшкодування моральної
шкоди, завданої його порушенням (ст. 276 ЦК України).

З матеріалів
справи вбачається, що у Запорізькому обласному тижневику "ІНФОРМАЦІЯ_4" від ІНФОРМАЦІЯ_31 в рубриці
"ІНФОРМАЦІЯ_5" під заголовком "WHO IS
WHO" надрукована інформація, надана адвокатом відповідача ОСОБА_4 щодо судимості ОСОБА_1, а також відомості
про укладення ним з громадянами семи договорів позики під заставу майна.

Згідно п.1 рішення Конституційного Суду України № 5-зп від 20.10.1997р. до конфіденційної інформації відносяться відомості про особу (освіта, сімейний
стан. віросповідання, стан здоров'я, дата і місце
народження, майнове положення і інші персональні дані).

Той довід апеляційної скарги, що відомості про судимість являють собою конфіденційну інформацію є неспроможними з тих підстав,
що п. 7 ч. З ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства
віднесено гласність судового процесу, а тому ці відомості є
загальнодоступними.

Таким чином, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову,
правильно виходив з того, що відомості про судимість позивача, не відноситься
до конфіденційної інформації.

Не спростовує висновків суду першої інстанції і довід апеляційної скарги
щодо розповсюдження конфіденційної інформації щодо
укладання ОСОБА_1 договорів позики, оскільки відомості про
публікацію щодо наявності таких угод без конкретизації їх змісту та інших відомостей про особисті дані учасників договорів, а суми за
договорами не є інформацією в розумінні ст. 1 Закону України „Про інформацію", яка визначає, що
під інформацією розуміється документовані або публічно
оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у
суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі та не
визначає майнового стану позивача.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції повно та
всебічно з'ясував обставини справи і прийшов
до правильного висновку щодо безпідставності позовних вимог.

З огляду на вищезикладене. колегія
суддів вважає, що передбачені законом підстави для скасування судового рішення відсутні, рішення суду постановлено з
додержанням норм 'матеріального та процесуального
права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого       підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Керуючись ст.ст.304, 307, 308.313.
314, 315, 317. 319 ЦПК України, колегія суддів.

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від "10" жовтня 2006 р. по даній справі - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги до Верховного Суду України протягом двох місяців.