Справа-22-1581-2007 р.                                                  Головуючий
у 1 інстанції: Тюрін М.М.
Категорія : 21                                                                              Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 лютого 2007 року                Апеляційний суд Донецької
області

в складі:
головуючого - судді             Висоцької B.C.

суддів                                    Кіянової
С .В., Жданової B.C.

при секретарі                       Ставріновій
Ю.М.

за участю позивача             ОСОБА_1

та представника
відповідача Руденко І.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою начальника відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.Дзержинську на рішення
Дзержинського міського суду Донецької області від 8 грудня 2006 року за позовом
ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Дзержинську про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду в листопаді 2006
року з вказаним позовом, посилаючись на те, що він працював на підземних
роботах на підприємстві вугільної промисловості і 1 травня 2005 року під час
виконання трудових обов"язків з ним трапився нещасний випадок на
виробництві, про що складено акт за формою Н-1. Висновком МСЕК від 23.08.2005 року йому вперше
встановлено 25 % втрати
професійної працездатності за вказаним нещасним випадком з послідуючим
переоглядом. Висновком МСЕК від 18.10.2006
року йому встановлено 10%
втрати професійної працездатності за тим же нещасним випадком. Вважає, що
йому спричинено моральну шкоду, оскільки він втратив здоров"я, за
наслідками виробничої травми йому протипоказана тяжка фізична праця, йому важко
виконувати роботу по господарству, тобто порушено звичайний ритм життя і він
змушений прикладати додаткових зусиль для організації свого життя. Просив
стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 20000 грн.

Рішенням
Дзержинського міського суду від 8
грудня 2006 року
вказані позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача
стягнуто у відшкодування моральної шкоди 15000
грн. При цьому суд посилався на те, що позивач працював у шкідливих і
небезпечних умовах та 1.05.2005
року під час виконання трудових обов'язків з ним стався нещасний випадок на
виробництві, внаслідок чого висновком МСЕК від 23.08.2005 року йому вперше було встановлено 25% втрати
професійної працездатності з послідуючим переоглядом, а висновком МСЕК від 18.10.2006 року вказаний
відсоток зменшено до 10%.
Моральну шкоду позивачу заподіяно частковою втратою професійної
працездатності, тим, що він неодноразово проходив лікування внаслідок
виробничого каліцтва, він відчуває незручності, які пов"язані з наслідками
виробничої травми,  тобто змінилися умови
його життя.

Відповідач не
погодився з таким рішенням суду і приніс апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду змінити в частині розміру відшкодування моральної шкоди, оскільки,
судом були порушені норми матеріального та процесуального права, тобто не
враховано, що ст.77 Закону України "Про державний бюджет на 2006 рік"
вказані виплати зупинено, не надано доказів спричинення моральної шкоди,
висновок МСЕК з цього приводу відсутній, не враховано, що позивача було
звільнено з роботи за власним бажанням, стан його здоров"я покращується,
при визначені розміру моральної шкоди не враховано вимоги справедливості.

В судовому
засіданні апеляційного суду відповідач підтримав доводи апеляційної скарги і
просив її задовольнити, уточнивши, що вважає, що розміру втрати професійної
працездатності відповідає відшкодування моральної шкоди в розмірі до 3000 грн.

2

Позивач заперечував
проти доводів апеляційної скарги і просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду зміні з наступних підстав.

Відповідно до
ст.21 Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
що спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 року, а також з урахуванням рішення Конституційного Суду
України від 27.01.2004 року
№1-92004 р. у разі
настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання забов"язаний в порядку,
встановленому законом, сплатити грошову суму за моральну шкоду при наявності
факту такої шкоди.

Суд встановив,
що страховий випадок з позивачем дійсно мав місце 1.05.2005 року і висновком
МСЕК від 23.08.2005 року
йому вперше встановлено 25
% втрати професійної працездатності в зв"язку з виробничою травмою.

Пошкодження здоров'я є наслідком шкідливих і небезпечних
умов праці позивача.

Суд прийшов до
обгрунтованного висновку, що позивач внаслідок часткової втрати професійної
працездатності несе фізичні та душевні страждання, відчуває незручності,
пов"язані з наслідками виробничої травми, змушений проходити лікування в
умовах стаціонару, чим йому спричинено моральну шкоду.

Розглядаючи
спір, суд повно, всебічно і об"єктивно перевірив доводи і заперечення
сторін і дійшов правильного висновку про те, що позивач надав суду достатньо
доказів наявності у нього моральних страждань внаслідок пошкодження здоров'я на
виробництві. Він змушений прикладати додаткові зусилля для організації свого
життя.

Доводи
відповідача про те, що Законом України "Про державний бюджет на 2006 рік"
вказані виплати зупинені, суд не може прийняти до уваги, оскільки вказаний
закон не має зворотної сили і не може розповсюджуватися на правовідносини, які
виникли до набрання ним чинності, як в даному випадку, оскільки моральну шкоду
позивачу спричинено частковою втратою професійної працездатності, що
підтверджено висновком МСЕК від 23.08.2005
року.

Доводи
відповідача про те, що відсутній висновок МСЕК на підтвердження заподіяної
моральної шкоди, суд також не може прийняти до уваги, оскільки вказаний
висновок є нічим іншим як одне з доказів спричинення такої шкоди.

Рішення суду
відповідає вимогам закону в наведеній частині і підстав для його скасування не
має. Доводи апеляційної скарги відповідача в наведеній частині не дають підстав
для висновку про неправильне застосування судом 1 інстанції норм матеріального чи процесуального
законодавства, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення
справи.

Між тім,
вирішуючи питання про розмір страхового відшкодування моральної шкоди суд не в
повному обсязі врахував фактичні обставини справи і стягнув на користь позивача
значну суму у відшкодування моральної шкоди, не навівши достатньо доводів для
цього.

Відповідно до
роз'яснень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування моральної шкоди" від 31.03.1995 року №4 розмір моральної
шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному
конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема,
враховуються характер та тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого,
тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених
змін у його життєвих і виробничих стосунках. Так, позивачу дійсно вперше було
встановлено 25 % втрати
професійної працездатності з переоглядом, а ні безстроково, стан його
здоров"я поліпшується відповідно до висновку МСЕК від 18.10.2005 року якім
ступень втрати професійної працездатності за вказаним нещасним випадком
зменшено до 10%, звільнений
з роботи він був за власним бажанням, тому апеляційний суд вважає можливим
задовольнити апеляційну скаргу відповідача частково, зменшивши розмір
відшкодування моральної шкоди до 8000
грн. Такий розмір не перевищує меж, встановлених п.З ст.34 вказаного Закону
і заявлених вимог, відповідає характеру та обсягу заподіяних позивачу моральних
страждань. При цьому суд враховує характер та обсяг душевних та фізичних
страждань позивача в зв"язку з ушкодженням здоров'я, та із засад
розумності, виваженості і справедливості вважає такий розмір відшкодування
моральної шкоди справедливим.

3

При таких обставинах,
апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність змінити рішення суду 1 інстанції, якій
неповно з"ясував обставини, які мають значення для справи, на підставі
вимог ч.І п.1 ст.309 ЦПК України, зменшивши розмір моральної шкоди на користь
позивача.

Керуючись ст.ст.
307 ч.І п.З,
309 ч.І п.1,
4 313-314, 316 ЦПК
України, апеляційний суд

ВИРІШИВ :

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Дзержинську задовольнити частково.

Рішення
Дзержинського міського суду Донецької області від 8 грудня 2006 року змінити.

Стягнути з
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Дзержинську на
користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 8000 ( вісім тис.) грн..

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.