АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2007 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді -
Сидоренко І.П.

суддів -
Каранфілової В.М., Фальчука В.П. при секретарі - Пугачової Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Київського районного суду м.Одеси від 25 грудня 2006року по справі за позовом ОСОБА_1 до ПП
"Меркурій" про визнання договору доручення недійсним, витребування
завдатку та грошової суми, отриманої за ненадані послуги, відшкодування
збитків,

встановила:

01.03.2006року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до ПП "Меркурій" та просив визнати недійсним договір доручення,
укладений 8.05.2004року між ним та відповідачем; витребувати із незаконного
володіння відповідача на його користь суму отриманого завдатку у розмірі
15457грн і 533грн за ненадані послуги; відшкодувати на його користь збитки у
розмірі 3758грн.75коп., також стягнути з відповідача 857грн.26коп. за
користування чужими грошима, посилаючись на те, що відповідач не виконав
зобов'язання за договором доручення від 8.05.2004
року.

Рішенням суду від 25
грудня 2006року ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовлено - а.с. 110-111.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду
скасувати, ухваливши нове рішення по суті позовних вимог, при цьому апелянт
посилається на те, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального і
процесуального права (а.с.
115-119).

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, сторони,
вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст. З 08
ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд 1
інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Відмовляючи повністю у задоволенні позовних вимог, суд 1 інстанції
обгрунтовано виходив з того, що позивач не надав суду доказів введення його в
оману відповідачем стосовно обставин, що мають суттєве значення виконаного
правочину. Позивачем не було надано доказів щодо відсутності послуг з боку
відповідача по оспорюваному правочинну, та позивач погодився щодо ціни квартири
АДРЕСА_1.

Справа № 22ц-1992/07

Категорія ЦП: 44

Головуючий у першій інстанції суддя Калашникова О.І.

Доповідач - Сидоренко І.П.

Колегія погоджується з такими висновками суду, оскільки
вони відповідають обставинам справи, зібраним доказам, яким суд дав належну
оцінку, та нормам ЦК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 8 травня 2004 року ОСОБА_1 і
ПП «Меркурій» в особі директора Жабіної І.В. уклали у письмовій формі Акт про
передачу авансу, згідно до якого ОСОБА_1, як "Покупець" передав, а
представник фірми директор Жабіна І.В. отримала грошовий аванс у сумі 15990грн
для фінансового забезпечення виконання фірмою в інтересах «Покупця» комплексу
ріелторських послуг відповідно до умов договору доручення по придбанню об'єкту
нерухомості у вигляді 2-кімнатної
квартири АДРЕСА_1.

Ціна об'єкту нерухомості визначена у розміру 89224,2 грн. На користь
фірми з вищеназваної грошової суми підлягають стягненню гроші у сумі
еквівалентній 100 у.о.

Як вбачається з п.5 Акту про передачу авансу сторони
домовились що сума авансу може бути витрачена Фірмою (за згодою з «покупцем»)
для подальшої передачі «продавцю» об'єкта у якості завдатку у порядку ст. 195
ЦК України, а також на виробничі цілі, які пов'язані з підготовкою об'єкту до
продажу (виготовлення документів, пошук об'єктів для розселення і т.п.).

Згідно договору доручення від 08.05.2004р., укладеного
між ПП «Меркурій» та ОСОБА_2, останній доручив від його імені продати квартиру
АДРЕСА_1. Згідно Договору про передачу завдатку від 20.05.2004р. ПП «Меркурій»
передало ОСОБА_2 15990грн., тобто грошів, які фірма отримала від позивача.

20 травня 2004 року між ОСОБА_1
і ТОВ «Трейдоптімум» було укладено договір «Про дольову участь у будівництві
будинку АДРЕСА_2. За
умовами договору позивач сплатив ТОВ «Трейдоптімум» 69038 грн. за квартиру
НОМЕР_1 у
вищеназваному будинку, а 04
квітня 2005р. отримав правовстановлюючі документи на квартиру і 13 травня 2005 року продав
зазначену квартиру.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд 1 інстанції повно
і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.307,
ст.ст.308,313, п.1 ст.314, ст.ст.315, 317,
319 ЦПК України, судова палата

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 25 грудня 2006року
по справі за позовом ОСОБА_1 до ПП "Меркурій" про визнання договору
доручення недійсним, витребування завдатку за грошової суми, отриманої за
ненадані послуги, відшкодування збитків -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги
протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду касаційної
інстанції.