АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА                                         копія

Іменем  України

„   20   "
червня   2007   року
колегія   суддів   судової
палати  у  цивільних

справах
апеляційного  суду  Житомирської
області

в  складі:

головуючого  -
судді                        Головчук  С.В.,

суддів:                                                 Павицької
Т.М.,
Миніч  Т.І.

при  секретарі  судового

засідання                                Прищепа
О.А.

з  участю:                                сторін

розглянувши
у    відкритому    судовому
засіданні    в    залі
суду    в    м.

Житомирі
апеляційну  скаргу  ОСОБА_1

на  рішення  Коростишівського  районного
суду

від  25
квітня  2007
року

у     справі     за
позовом     ОСОБА_2     в
інтересах

неповнолітнього
ОСОБА_3    до    ОСОБА_1
про    стягнення    аліментів
на    утримання    неповнолітньої

дитини,

встановив:

У березні 2007 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом. Просила стягнути з відповідачки на її користь
аліменти у розмірі 180 грн. щомісяця на утримання неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому зазначала, що є опікуном дитини. Відповідачка є його
матір"ю і зобов"язана утримувати сина, проте свого обов"язку не
виконує. Оскільки відповідачка не працює, її доходи носять мінливий
характер,   просила  стягнути
аліменти  в  твердій
грошовій  сумі.

Рішенням
Коростишівського районного суду від 25
квітня 2007 року
позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 аліменти в розмірі 18 0 грн. на користь
ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, починаючи з 19 березня 2007 року і до
повноліття дитини. Рішення суду в частині платежу за один місяць допущено до
негайного виконання. Із ОСОБА_1 стягнуто також на користь держави судовий збір
в сумі 51 грн. та
ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У поданій
апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування зазначеного рішення з
ухваленням нового - про
відмову в позові, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають
обставинам справи, судом порушені норми матеріального та процесуального права.
Зокрема вважає, що суд не мав підстав для задоволення позову, оскільки вона не
працює, доглядає хвору дитину.
На    думку    апелянтки,     суд
не    врахував,     що
у    сина    є
ще

Справа №22ц/1426                                       Головуючий у суді 1 -ї інст.Мосійчук В.І.

Категорія 7                                                     Суддя-доповідач Миніч Т.І.

батько,   який
зобов"язаний  його  утримувати.

Розглянувши
справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи  з
наступного.

З   матеріалів   справи
вбачається,    що   відповідачка   ОСОБА_1
є матір"ю     ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).     Оскільки    відповідачка     з
дитиною    не     проживає,     остання перебуває    на
утриманні    бабусі    -    позивачки    ОСОБА_2,
яка призначена   її   опікуном
(а.с.З,4,6).

Відповідно до
ст.180 СК
батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідачкою не заявлена вимога про звільнення
її  від  обов"язку  утримувати
дитину.

Тому суд першої
інстанції дійшов правильного висновку про обгрунтованість  вимог
позивачки.

Оскільки
відповідачка не працює, то розмір стягуваних з неї аліментів визначений
правильно із врахуванням положень ст.ст.182,
184   СК  в
твердій  грошовій  сумі  у  мінімальному
розмірі.

Доводи
апеляційної скарги щодо неврахування судом обов"язку батька утримувати
дитину висновків суду не спростовують, оскільки обов"язок утримувати
дитину є рівною мірою обов"язком як матері, так і батька. Причому
обов"язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Тому, стягнення
аліментів з батька дитини не звільняє відповідачку  від
такого  обов"язку.

При ухваленні
рішення судом дотримані норми матеріального та процесуального  права,
підстави  для  його
скасування  відсутні.

На    підставі
викладеного    та    керуючись
ст.ст.307,308,313-315
ЦПК  України   ,   суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну  скаргу
ОСОБА_1  відхилити.

Рішення   Коростишівського   районного
суду   від   25    квітня   2007   року

залишити  без  змін.

Ухвала   може
бути   оскаржена   безпосередньо   до
Верховного   Суду України  протягом
двох  місяців  з
дня   її  проголошення.