Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Балюка М.І.,     Охрімчук
Л.І.,

Прокопчука Ю.В., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Кривому
Розі про відшкодування  моральної
шкоди,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

Позивач звернувся до суду  із  зазначеним позовом, посилався на те, що  висновком МСЕК від 17 листопада 2004 року
йому встановлена стійка втрата професійної працездатності у розмірі 40 % в
зв'язку з професійним захворюванням та ІІІ групу  інвалідності, при  повторному огляді МСЕК від 4 січня 2006
року  - встановлено 45 % втрати професійної
працездатності та  третю  групу інвалідності безстроково.

Просив  стягнути на його користь  з Фонду 100 000 грн.  моральної шкоди на підставі статей 1, 5, 6,
13, 21, 28,  ч. 3 ст. 34 Закону України
“Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності” (далі - Закон № 1105-ХІV від 23 вересня 1999 року).

Позивач посилався на те, що професійне захворювання та його наслідки
спричиняють йому фізичні й моральні страждання та призвели до серйозних
порушень здоров'я зі стійким розладом функцій організму, до обмеження
життєдіяльності, до втрати роботи та до неможливості продовжувати активне
особисте життя.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 жовтня 2006
року позов задоволено частково та стягнуто на користь позивача                  28000 грн. моральної шкоди.

Рішенням апеляційного  суду
Дніпропетровської  області від 22
лютого  2007 року рішення Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від 27 жовтня 2006 року змінено та зменшено
суму  стягнутої моральної шкоди до               22 000 грн.

У касаційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду  соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-міському районі
м. Горлівки просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції та
ухвалити нове рішення  про  відмову в задоволенні  позовних вимог в зв'язку з порушенням норм
матеріального та  процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню, а судові рішення - скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову в позові з таких підстав.

Судами встановлено, що позивач ОСОБА_1 тривалий час працював у  вугільній промисловості, де отримав
професійне захворювання та йому згідно із
висновком МСЕК від 4 січня 2006 року встановлена стійка втрата  професійної працездатності на  45 %.

Задовольняючи позов про відшкодування моральної шкоди на підставі частини 1
статті 21, частини 3 статті 28 Закону № 1105-ХІV від 23 вересня              1999 року, суди виходили з факту
спричинення йому моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва й ушкодженням
здоров'я, отриманим при виконані ним трудових обов'язків, та обов'язку
відповідача відшкодувати цю шкоду.

Норми статей 1, 21, 28, 34 Закону № 1105-ХІV від 23 вересня 1999 року передбачають обов'язок по
відшкодуванню моральної шкоди працівникові при стійкій втраті працездатності у
разі ушкодження здоров'я на виробництві, який покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України.

Разом з тим відповідно до частини 27 статті 77 розділу 6 “Особливі
положення” Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” з метою
приведення окремих норм законів відповідно до цього Закону на 2006 рік зупинено
дію абзацу четвертого статті 1 (у частині відшкодування моральної шкоди
застрахованим та членам їх сімей), підпункту “е” пункту 1 частини першої статті
21, частини третьої статті 28 та частини третьої статті 34 Закону  № 1105-ХІV від 23 вересня 1999 року.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної
професійним захворюванням та ушкодженням здоров'я на виробництві, суд не
врахував, що право потерпілого на відшкодування моральної шкоди згідно з  висновком МСЕК  від 4 січня 2006 року виникло в період дії
статті 77 Закону України “Про Державний бюджет України на              2006 рік” про зупинення дії
положень Закону  № 1105-ХІV від 23
вересня             1999 року, якими
передбачено право потерпілого на відшкодування моральної шкоди.

За таких умов у судів не було передбачених законом підстав для задоволення
позовних вимог.

Враховуючи, що судами обставини справи встановлені повно та правильно,
однак неправильно застосовано норми матеріального права, судові рішення
відповідно до статті 341 ЦПК України підлягають скасуванню з ухваленням нового
рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 336, 341 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі  задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу від 27 жовтня 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської  області від 22
лютого  2007 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі
про відшкодування  моральної шкоди
відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                               М.В.
Патрюк

Судді:                                                                            М.І. Балюк

Л.І. Охрімчук

Ю.В. Прокопчук

Ю. Л. Сенін