Справа №
14  травня 2007 року                               Індустріальний
районний суд
складі:                головуючого судді
в відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом
до ОСОБА_2   про відшкодування
шкоди, завданої працівником , -
2007 року позивач звернувся до суду
із позовною заявою до
відповідачки   ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної
завданої працівником.
В своїй позовній заяві позивач та його
представник в судовому засіданні
на те, що  ОСОБА_1 є приватним
підприємцем та діє на підставі
про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності  від
року.  Відповідачка  з 15.10.2003 року  працювала у позивача
ІНФОРМАЦІЯ_2.  20.09.2005 року між ОСОБА_1. та ОСОБА_2.  був
письмовий договір  про повну індивідуальну
відповідальність.  Згідно з інвентарним описом відповідачка
7883 грн. 80 коп.  у кіоску ІНФОРМАЦІЯ_1,
який знаходиться в АДРЕСА_1
м. Дніпропетровську.  Розпорядженням від 22.05.2006 року була
на торговій точці, на якій працювала
відповідачка . Відповідно
акту про результати перевірки цінностей від 23.05.2006 року   виявлено
в сумі 8396 грн. 90 коп.,  з якою
відповідачка погодилася.  У
пояснювальній  від 26.05.2006 року відповідачка визнала, що
з її вини - за неуважністю і просила   не
завертатися до суду та зобов'
сплатити цю суму.  Після цього, у період
з 24.05.2006 року по
року відповідачка за 13-тю накладними
отримала для реалізації
на суму 3082 грн. 15 коп.  Розпорядженням
від 23.06.2006 року була
інвентаризація на торговій точці де працювала відповідачка.  Була
недостача товарів на суму 1220 грн. 85 коп., з якою відповідачка
погодилася.  Всього в результаті двох інвентаризацій  виявлено недостачу
на суму 9617 грн. 75 коп.  Розпорядженням
від 19.07.2006 року трудовий
з відповідачкою припинено за ст. 38 КЗпП
України.  Просили стягнути із
на користь позивача  в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди
грн. 75 коп.  та судові витрат по справі
в сумі 326 грн. 18 коп.
про час і місце судового засідання повідомлялася  належним чином,
що свідчить  підпис в повідомлені про
вручення поштового відправлення.  Зі
позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає
ст.  224 ЦПК України.
Суд,
заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що
підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом   встановлено,
що  ОСОБА_1 є приватним
з правом найму , що підтверджується
свідоцтвом про державну
реєстрацію  суб'єкта підприємницької діяльності від
04.10.2001 року  ( а.с.8-9)
.  Відповідно до трудового договору від 15.10.2003
року   ОСОБА_1  уклав
договір №НОМЕР_1 з ОСОБА_2.  Відповідно
ІНФОРМАЦІЯ_2  ( а.с.10).   Договір зареєстровано в Жовтневому Центрі
м.Дніпропетровська.     20 вересня 2005
і ОСОБА_2. був укладений договір про повну
з інвентарним описом   від 20.09.2005
року   продавець ОСОБА_2.
для реалізації у кіоску «Лагерка», який знаходиться в АДРЕСА_1 м.
Дніпропетровську товари  на суму 7883
грн. 80 коп. ( а.с.11-15).
від 22.05.2006 року була призначена інвентаризація на торговій
на якій працювала  відповідачка (
а.с.17).  Відповідно до акту про
перевірки цінностей від 23.05.2006 року
виявлено недостачу в сумі
грн. 90 коп.,  з якою відповідачка
погодилася ( а.с.18).  У
26.05.2006 року відповідачка визнала, що сума недостачі виникла з її вини -
неуважністю і просила   не завертатися до
суду та зобов'язувалася  сплатити
( а.с.18).  У період з 24.05.2006 року по
23.06.2006 року відповідачка за
накладними  отримала для реалізації
товари на суму 3082 грн. 15 коп. ( а.
с.22-30)  Розпорядженням від 23.06.2006 року була
призначена інвентаризація на
точці де працювала відповідачка ( а.с. 20). При перевірці   була
недостача товарів на суму 1220 грн. 85 коп., з якою відповідачка
( а.с.21).  Всього в результаті двох
інвентаризацій  виявлено
товарів на суму 9617 грн. 75 коп.
договір між сторонами розірвано 19.07.2006 року по ст. 38  КЗпП
( а.с. 10 об).  Як показав представник
позивача на даний час
шкода відповідачкою не відшкодована, тому позивач вимушений був
до суду.
Відповідно до п.4  ст. 232 КЗпП України, безпосередньо у
районних ( міських )
судах
розглядаються трудові спори за заявами власника або уповноваженого ним
про відшкодування працівниками матеріальної шкоди, заподіяної
установі, організації.
до ст.233 КЗпП України  встановлено
строк   для звернення до
суду   в один рік з дня виявлення
заподіяної працівником шкоди.
до п.1 ст.134 КЗпП України  працівники
у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини , якщо: між
працівником  і підприємством, установою, організацією
про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності.
із вищевикладеного суд вважає , що позовні вимоги  ОСОБА_1.
відшкодування матеріальної шкоди завданої працівником  знайшли своє
в судовому засіданні і  підлягають
до ст..88 ЦПК України із  відповідачки
підлягають стягненню на
позивача судові витрати по справі в сумі 326 грн. 18 коп.
Керуючись  ст.ст. 130,134, 232, 233,  КЗпП України, ст. ст. 11,15,88, 224-226
України, суд, -
Позов ОСОБА_1 -  задовольнити.
Стягнути  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
рахунок відшкодування матеріальної шкоди 9617 грн. 75 коп.  та
судові
по справі в сумі 326 грн. 18 коп., а всього 9943 грн. 93 коп.
Рішення
може  бути оскаржено до апеляційного суду
Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги, або без подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з дня

проголошення
рішення.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою

заявою
відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його

копії.

Суддя

Л.П. Слюсар