Справа №2-74
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

03.01.2007
рік                                                  Ізюмський
міськрайонний суд Харківської

області

в складі:
головуючого:                                                                                            Вергун
І. В.

при секретарі:                                                                                                          Гордаковій
С.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу за  позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю( далі ТОВ) « Моноліт» про стягнення заборгованості за оренду
земельного паю, пені за затримку розрахунку за оренду земельного паю та
моральної шкоди, -

встановив:

В січні 2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ТОВ « Моноліт» Ізюмського району Харківської області про стягнення
заборгованості по орендній платі за користування земельною часткою( паєм) пені
за затримку розрахунку та моральної шкоди.

Позивачка вказала, що відповідно до договору оренди земельної
частки( паю) від 6 грудня 2000 року вона передала ТОВ « Моноліт» в оренду
строком на 4 роки земельну частку ( пай) площею 3,97 умовних кадастрових
гектарів, вартістю 15496 гривень 96 копійок. В подальшому договір оренди був
продовжений строком на 4 роки.

Однак відповідач не виконав умов договору і не сплатив повністю оренду
плату за період 2002-2004 років.

В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги і просить
стягнути з відповідача орендну плату за 2003 -2005 роки в розмірі 1227 гривень
36 копійок, пені в сумі 357 гривень , а всього 1584 гривні 36 копійок; моральну
шкоду в розмірі 2000 гривень, витрати по сплаті державного мита 76 гривень 40
копійок, витрати на правову допомогу в сумі 500 гривень, а всього 3584 гривні
36 копійок.

Державного акта
на право власності на земельну ділянку не отримувала.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився без поважних причин,
хоча і був повідомлений про час і місце розгляду справи, заперечень проти
позову не надіслав.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд вислухав позивачку і її представника, перевірив матеріали справи
вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено, що 6 грудня 2000
року між сторонами був укладений договір оренди земельної частки (паю), що
підтверджується копіює договору (а.с.7, 8).

Як вбачається з матеріалів справи договором оренди передбачені відповідні
умови, щодо орендної плати яка становить один відсоток від вартості земельного
сертифіката.

Самим договором оренди земельної частки ( паю) не передбачені, які не будь
штрафні санкції чи пеня за затримку розрахунку за орендну земельної частки
(паю).

Згідно п. 1 Указу Президента України від 02.02.2002 року
№ 92/2002 « Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян власників
земельних ділянок, та земельних часток (паїв)» із змінами внесеними Указом
Президента України № 830/2002 від 13.09.2002 року установлено, що плата за
оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток
(паїв) повинна бути встановлена в розмірі не менше 1,5% вказаної відповідно до
законодавства вартості земельної ділянки.

Таким чином плата за оренду земельних часток( паїв) позивача в період 2003
року становить 232 гривні 44 копійки (154 грн 96 коп *1,5%)

А з урахуванням роз'яснень Державного комітету України  по земельним ресурсам від 15.01.2004 року №
14-22-7/297 розмір орендної плати за 2004 рік становить 572 гривень 96 копійок(
154 грн. 96 коп * 1,5*2,465).

Відповідно і
розмір орендної плати за 2005 рік становить 572 гривні 96 копійок.

В зв'язку з цим безпідставним є твердження позивачки і її представника, що
розмір орендної плати за 2003 рік становить 379 гривень 41 копійку, оскільки
грошова оцінка земель за 2003 рік не індексувалась, згідно листа державного
комітету України по земельним ресурсам від 15.01.2004 року № 14-02-7/297.

Коефіцієнт інфляції, який розрахований виходячи з середньорічного індексу
інфляції за 2003 рік - 105,2 відсотка, відповідно до Порядку проведення
індексації грошова оцінка земель не перевищувала одиниці, грошова оцінка земель
станом на 01.01.2004 року не індексувалась за 2003 рік про що вказано в листі
Державного комітету по земельним ресурсам від 15.01.2004 року № 14-22-7/297.

Матеріалами справи встановлено, що в період 2003 року позивачка отримала за
орендну земельної частки( паю) 200 гривень 50 копійок;

· в період
2004 року позивачка отримала 159 гривні 38 копійок;

· в період
2005 року не отримувала орендної плати.

Таким чином, відповідач не доплатив позивачу за оренду
земельної частки ( паю) в період 2003 року -31 гривню 94 копійки (232 грн 44
коп - 200 грн.50 коп.);

· в період
2004 року - недоплатив 413 гривень 58 копійок (572 грн 96 коп - 159 грн 38 коп);

· в період
2005 року 572 гривні 96 копійок, а всього відповідач недоплатив позивачці в
період 2003-2005 років - 1018 гривень 48 копійок..

Суд вважає, що не підлягають задоволенню посилання позивачки і її
представника про стягнення пені за затримку по орендній платі оскільки ні самим
договором оренди земельної частки (паю), ні додатковою угодою не передбачені
штрафні санкції, а саме пеня.

В зв'язку з чим є необгрунтованими посилання позивачки і її представника на
Типовий договір оренди земельної частки ( паю) затверджений наказом Держіавного
комітету України по земельним ресурсам від 17.01.2005 року № 5.

В силу ст. 1167 ЦК України
моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини.

Згідно п. З Постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня
1995 року « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (  немайнової)
шкоди - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній
особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема в
принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживань
у зв'язку з ушкодження здоров'я, у порушенні права власності( в тому числі
інтелектуальної), прав наданих споживачам, інших цивільних прав у зв'язку з
незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих
зв'язків, через неможливість продовження активного громадського життя,
порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

На основі викладеного суд не може взяти до уваги факту спричинення
моральної шкоди необхідністю відстоювати права в суді, збирання доказів,
розраховування на певний дохід від оренди землі і планування певних витрат, в
зв'язку з тим, що це не підтверджено не одним доказом. За таких обставин
позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача моральної шкоди задоволенню
не підлягають.

Керуючись ст.10,11,209,212,214,215,218 ЦПК України, 1167 ЦК України, Указом
Президента України від 02.02.2002 року « Про додаткові заходи по  соціальному захисту селян власників земельних
ділянок та земельних часток ( паїв) « із змінами внесеними Указом Президента
України № 830/2002 року від 13.09.2002 року, Листами Державного комітету по
земельним ресурсам від 15.01.2004 року № 14-22-7/297, № 14-22-7/147 року суд -

Вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ « Моноліт» про стягнення
заборгованості за оренду земельного паю, пені за затримку розрахунку за оренду
земельного паю та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ « Моноліт» р/р 0665 АК « ПІБ» МФО 351492, код
30245086 на користь ОСОБА_1 заборгованість за оренду земельної частки (паю) за
2003-2005 року в розмірі 1018 гривень 48 копійок, державне мито в розмірі 51
гривні,500 гривень за надання юридичної допомоги, а всього 1569 гривень 48
копійок.

Стягнути з ТОВ « Моноліт» р/р 0665 АК « ПІБ» МФО 351492, код
гривень за інформаційно - технічне забезпечення перерахувавши їх на
р/р 0164 МФО 851011, УДК в Харківській
області, отримувач Апеляційний суд харківської області код 02894131, вид
платежу за інформаційно - технічне забезпечення Ізюмського міськрайонного суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської
області шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги
з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.