Справа №   2-17607
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

м.Василівка                                                                                                       20
лютого 2007 року

Василівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Кочевої І.В.,
при секретарі - Вороніній О.В.,
за участю представника позивача ОСОБА_3., що діє за усною заявою позивача,
представників відповідача - ОСОБА_4., що діє за ордером, ОСОБА_5., що діє за усною
заявою відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за позовною ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, уточнивши свої позовні вимоги вказав, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області позивач
рухався на своєму автомобілі Нісан державний номер НОМЕР_1, коли наблизився до
перехрестя рівнозначних доріг - АДРЕСА_1, то побачив автомобіль ГАЗ, що рухався
справа, який зупинився надаючи йому дорогу, і тому він продовжив рух. У цей час
водій ОСОБА_2, наближаючись на автомобілі ВАЗ-2110 держномер НОМЕР_2, до цього ж
перехрестя, не надав йому переваги, у результаті чого сталося зіткнення та
автомобілі одержали технічні ушкодження. На автомобілі позивача, удар у який
прийшовся у передню ліву частину, що викликало пошкодження обох передніх крил,
переднього бампера та інших деталей. Крім того, позивач отримав травму голови
та вимушений був проходити лікування у Дніпрорудненській міській лікарні, де
знаходився з ІНФОРМАЦІЯ_2 з діагнозом: струс головного мозку, больовий синдром,
після чого був виписаний зі стаціонару на амбулаторне лікування у невропатолога.
Працівниками ДА1 порушень Правил дорожнього руху у діях позивача не
встановлено. Відносно відповідача було складено адміністративний протокол у
зв'язку з порушенням ним п.16.12 Правил дорожнього руху та постановою
Василівського районного суду від 09.12.2005 року відповідача було притягнуто до
адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КпАП України. Позивач вказує, що у результаті пошкодження
його автомобіля йому завдано матеріальну шкоду у розмірі 33462 грн. 73 коп.
Крім того, позивач поніс додаткові витрати у зв'язку з ДТП, а саме: за
послуги транспортування - 460 грн.; за послуги експертизи - 300 грн., за
полірування кузова після покраски
- 672 грн.; за придбання накладки капоту - 500 грн.; за лікування у
Дніпрорудненській міській лікарні - 246 грн. 42 коп., за ремонт кондиціонера -
175 грн. 50 коп., за доставку запчастин - 183 грн., за розвал сходження - 50
грн.; за банківські послуги за оплату СТО - 50 грн., витрати на правову допомогу-
750 грн., а всього матеріальна шкода становить 36 849 грн. 65 коп. Крім того,
позивач вказує, що у результаті вказаних ним подій, йому завдано моральної
шкоди, так як було пошкоджено його автомобіль, він переніс нервовий стрес, йому
було завдано тілесних ушкоджень у вигляді струсу головного мозку та больового
синдрому. Після всього у позивача з'явилося безсоння, головні болі, проблеми з
серцем, пригнічений настрій, чого не було до ДТП, також він є приватним
підприємцем, використовував автомобіль у роботі, але у зв'язку з його
пошкодженням не міг цього робити. Завдану моральну шкоду позивач оцінив у 15000
грн.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги
підтримав, з підстав викладених у позові та просить їх задовольнити. Додатково
щодо наданих ним доказів суду пояснив, що

фіскальний чек від ІНФОРМАЦІЯ_3 об 11 год. 31 хв. на суму
28 грн. 99 коп.(що є у справі а.с.16) наданий ним випадково та не стосується
його витрат, хоча зарахований у суму завданої шкоди.

Представник позивача також позов підтримав та просить його задовольнити в
повному обсязі.

Відповідач позов
визнав частково, пояснень щодо суті позову суду не надавав.

Представник відповідача ОСОБА_4.
вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, так як відповідач дійсно
винен у скоєнні ДТП. але відповідачем
суду не надано достатніх та належних доказів, що підтверджують усю суму позову,
позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди вважає завищеними, просить
врахувати сімейний та матеріальний стан відповідача, зменшити суму стягнення.

Представник відповідача ОСОБА_5. також вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню, так як позивачем теж допущено порушення Правил Дорожнього руху
України, що також призвело до події ДТП.
Пояснення позивача щодо механізму ДТП
вважає безпідставними, та такими що не відповідають дійсності.

Свідок ОСОБА_6. суду пояснив, що він проводив авто товарознавче
дослідження, після якого ним було складено акт ІНФОРМАЦІЯ_4, при складенні акту
він користувався відповідною Методикою проведення товарознавчої експертизи та
оцінки транспортних засобів, комп'ютерною системою для складення ремонтних
калькуляцій - тому у додатку до акту вказано деякі назви деталей на іноземній
мові та у скороченому вигляді. Так, у розділі запасні частини (а.с.22): «КРЫШКА П» вартістю 2986
грн. 05 коп. - це кришка переднього капоту; «ПОПЕР БАЛК Н» вартістю 1159 грн.
79 коп. - це балка, що знаходиться між лонжеронами; «КОНДЕНСАТОР» вартістю 4195
грн. 07 коп. - це радіатор кондиціонера; «БАЛКА П МОСТА» вартістю 2870 грн. 75
коп. - це балка переднього мосту; «ANTR-WELLE Н L КПЛ»
вартістю 5780 грн. 86 коп. - це приводний вал у комплекті. Відповідно до акту
було визначено матеріальну шкоду, завдану власнику автомобіля Нісан держномер
НОМЕР_1 - 33462 грн. 73 коп. Усі вказані в акті пошкодження деталей автомобіля
- пов'язані з ДТП, оскільки
на момент ДТП автомобіль
перебував в експлуатації, був справний та пройшов техогляд. Питання про те, чи
був пошкоджений автомобіль раніше у ДТП
він не досліджував, усі пошкодження аварійного характеру знаходилися у
передній частині автомобіля.

Свідок ОСОБА_7. суду пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_5 він, керуючи автомобілем ГАЗ
САЗ гн НОМЕР_3, рухався
у м.Дніпрорудне, доїхавши до перехрестя АДРЕСА_1, він побачив, що справа
рухався автомобіль Нісан, він зупинився, пропускаючи його. Коли вказаний
автомобіль вже рухався перед ним, ззаду нього виїхав автомобіль ВАЗ-2110, який
зіткнувся з автомобілем Нісан. Сам момент зіткнення він не бачив, а звернув
увагу на вказані автомобілі, коли почув звук удару.

Вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши надані
сторонами докази у сукупності суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити
частково виходячи з наступного.

Згідно до ч.З ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах
заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань
свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно ст.58 ч.1 ЦПК України, належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.59 ч.2 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпрорудне на
АДРЕСА_1 сталося зіткнення автомобіля Нісан державний номер НОМЕР_1, під
керуванням позивача з автомобілем ВАЗ-2110 держномер НОМЕР_2 під керуванням
відповідача. Вказаний факт не заперечується сторонами, підтверджений
адміністративною справою №3-536505 на водія ОСОБА_2, поясненнями свідка
ОСОБА_7. Відповідно до постанови Василівського районного суду від 09 грудня
2005 року у справі №3-536505 відповідача визнано винним за ст. 124 Кодексу
України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному
стягненню. Вказана постанова набрала законної сили та не скасована. Доказів
того, що позивачем допущено порушення Правил дорожнього руху України, що також
стало причиною ДТП, відповідачем та його представниками суду не надано.

Відповідно до ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, суд вважає, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з
вини водія ОСОБА_2 - відповідача у справі, з його боку мали місце неправомірні
дії, що призвели до ДТП та механічних ушкоджень автомобіля позивача.

Ст.22 ЦК України
передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування. Такими збитками є - витрати, яких зазнала
особа у зв'язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або
мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Ст. 23 ЦК України
передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок
порушення її прав.

Відповідно до ст.1166 ЦК
України матеріальна шкода, завдана неправомірними діями особистим
немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст.. 1167 ЦК України вказує,
що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Ст.1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом..

Згідно зі ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:
шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У результаті ДТП автомобіль Нісан державний номер
НОМЕР_1, що належить позивачу відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, копія якого є у справі (а.с.39) отримав технічні
пошкодження, що підтверджено: протоколом огляду транспорту, складеного
працівниками міліції ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.83-84)); актом товарознавчого
дослідження (а.с. 19-24); протоколами огляду транспортного засобу від
ІНФОРМАЦІЯ_6  (а.с.104) та від
ІНФОРМАЦІЯ_7  року (а.с.103), поясненнями
свідка ОСОБА_6. Відповідно до акту товарознавчого дослідження (а.с. 19-24)
матеріальна шкода, завдана власнику автомобіля Нісан держномер НОМЕР_1 у
результаті ушкодження становить 33462 грн. 73 коп., вказану суму суд вважає
необхідним стягнути з відповідача на користь відповідача. Доказів того, що ця
сума повинна бути меншою, відповідачем та його представниками суду не надано.

Щодо додаткових
витрат, пов'язаних з ремонтом автомобіля:

за
послуги з транспортування автомобіля - 460 грн., на підтвердження яких позивач
надав суду товарний чек від ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 12), суд вважає необхідним
відмовити у стягнення вказаної суми, оскільки наданий позивачем чек не є не
належним та не допустимим доказом, так як він не завірений печаткою «Ч.П.Идеал», не містить вказівки
на те, що оплата проводилася саме позивачем, не зазначено ким вказаний чек
підписаний;

за
послуги експертизи - 300 грн., на підтвердження яких позивачем суду надано
квитанцію ІНФОРМАЦІЯ_9 про сплату позивачем вказаної суми ДП
«Експерт-Сервіс-Авто» за послуги експертизи(а.с.11) - суд вважає необхідним
стягнути вказану суму з відповідача на користь позивача, оскільки вказаний
документ містить усі необхідні реквізити, завірений печаткою банку, є належним
та допустимим доказом;

за
полірування кузову після покраски
-672 грн., на підтвердження яких позивачем суду надано акт виконаних робіт
(а.с.14) - суд вважає необхідним відмовити у стягненні вказаної суми, оскільки
необхідність такої поліровки не вказана у акті авто товарознавчого дослідження
(а.с. 19-24), крім того, наданий суду акт виконаних робіт не свідчить про
сплату позивачем вказаної ним суми будь-кому;

за
придбання накладки капоту - 500 грн., на підтвердження витрати яких позивачем
суду накладну (а.с. 13) - суд вважає необхідним відмовити у стягнення вказаної
суми, оскільки у акті товарознавчого дослідження (а.с. 14) не вказано на
необхідність заміни накладки капоту (вказано, що підлягає заміні капот зі
спойлером), а надана позивачем накладена свідчить тільки про відпуск накладки
капоту, з її змісту не випливає, що саме позивачем сплачена ця сума, та не
надано відповідно чеку про сплату;

за
лікування у Дніпрорудненській міській лікарні - 246 грн. 42 коп., на
підтвердження вказаних витрат позивачем суду надано: незавірену ксерокопії
виписки з історії хвороби (а.с. 15). рецепти та фіскальні чеки про купівлю
медикаментів (а.с. 16-18). Надані позивачем докази є недопустимими, оскільки не
відповідає вимогам ст..64 ЦПК
України. Крім того, суд відмічає недобросовісне ставлення позивача до своїх
процесуальних прав та обов'язків, так як він, у порушення ч.2 ст.27 ЦПК
України, намагався ввести суд в оману щодо витрат пов'язаних з лікуванням,
надав чек (а.с. 16) про придбання препаратів, що не мають жодного відношення до
лікування струсу головного мозку - «Альгопікс шампунь», «Лоринден» і т.д.. що
було визнано ним у судовому засіданні. Позивачем суду не надано доказів, що
призначені йому препарати не надавалися йому у лікувальному закладі, а
купувалися за власний кошт. З огляду на зазначене, суд вважає необхідним
відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог щодо стягнення витрат на
лікування, так як ним не надано суду відповідних доказів;

за ремонт кондиціонера - 175 грн. 50 коп., на
підтвердження вказаних витрат позивачем суду надано незавірену ксерокопію акту
виконаних робіт (а.с.64), оскільки вказаний акт не відповідає вимогам ст.64 ЦПК
України. Крім того необхідність ремонту кондиціонера не вказана у акті
товарознавчого дослідження (є вказівка на необхідність ремонту перекосу пройому
капота), також вказаний акт не свідчить про сплату вказаної суми позивачем; за
доставку запчастин -183 грн., на підтвердження вказаних витрат позивачем суду
надано незавірену ксерокопію квитанції (а.с.65) про сплату 110 та 73 грн. за
доставку багажу. Вказана ксерокопія квитанції не відповідає вимогам ст.64 ЦПК
України, з її змісту не вбачається що перевозилися саме запасні частини

необхідні для ремонту автомобіля позивача
(вказано багаж), не вказано від кого прийнята вказана сума;

розвал
сходження - 50 грн., на підтвердження вказаних витрат позивачем суду надано
незавірену ксерокопію квитанції на розрахунок готівкою (а.с.66). Вказана
квитанція крім невідповідності вимогам ст.64 ЦПК України не містить вказівки на
те що вказана сума сплачена саме позивачем; на необхідність регулювання розвалу
сходження не вказано у акті товарознавчого дослідження (а.с. 19-24);

за
банківські послуги з оплати послуг СТО у сумі 50 грн., на підтвердження
вказаних витрат позивачем суду надано незавірену ксерокопію квитанції
ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.69), що не відповідає вимогам ст.64 ЦПК України; крім того
зі змісту вказаної квитанції не вбачається, що позивач поніс вказані ним
витрати саме з приводу плати послуг СТО;

за
оплату витрат з надання правової допомоги у розмірі 750 грн., на підтвердження
вказаних витрат позивачем суду надано незавірену ксерокопію платіжного
доручення (а.с.68), яка не відповідає вимогам ст..64 ЦПК України, та з якої
видно, що позивач сплачував 750 грн. ТОВ «Міжнародна адвокатська компанія
Жаріков та Сінченко»; договір доручення від ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.67), відповідно
до якого позивач та вказана компанія домовилися про надання юридичних послуг та
на представництво у суді. Відповідно до ст.84 ЦПК України до судових витрат
відносяться витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого
фахівця у галузі права. Однак, позивачем та його представником суду не надано
доказів, що правова допомога надавалася позивачу адвокатом або іншим фахівцем у
галузі права, не надано доказів щодо взаємин представника позивача, який брав
участь у судовому засіданні, з вказаною компанією. Тому суд вважає необхідним
відмовити позивачу у стягненні з відповідача вказаної суми. Щодо стягнення
моральної шкоди, яку позивач просить стягнути з відповідача - у сумі 15000
грн., суд вважає необхідним вказані позовні вимоги задовольнити частково,
виходячи з наступного.

Позивачу дійсно було завдано моральної шкоди, яка полягає
у душевних стражданнях позивача, яких він зазнав у зв'язку з протиправною
поведінкою відповідача щодо нього; у душевних стражданнях, які позивач зазнав у
зв'язку з пошкодженням його майна, а саме автомобіля. Належних та допустимих
доказів завдання позивачу тілесних ушкоджень ним суду не надано. Крім того,
позивач не надав суду доказів з приводу того, що у нього з'явилося безсоння,
головні болі, проблеми з серцем, пригнічений настрій і що це пов'язано саме з
подією ДТП. Також
позивач суду не надав доказів того, що він є приватним підприємцем та
використовував автомобіль у роботі.

При вирішенні питання щодо суми, яку необхідно стягнути з відповідача на
користь позивача за завдану моральну шкоду, відповідно до ч.4 ст. 1193 ЦК України,
враховуючи, що відповідач має новонароджену дитину, його дружина навчається за
контрактом на денному відділенні Дніпрорудненського індустріального технікуму -
строк закінчення навчання ІНФОРМАЦІЯ_12 року, що підтверджено довідкою
технікуму, довідкою про склад сім'ї та прописку, завіреними копіями свідоцтв
про шлюб та про народження дитини, та враховуючи надані позивачем докази в
обґрунтування його позовних вимог щодо суми стягнення за завдану моральну
шкоду, суд вважає необхідним зменшити розмір відшкодування, стягнути з
відповідача на користь позивача 3000 грн. Вказану суму суд вважає достатньою
для компенсації моральної шкоди, завданої позивачу діями відповідача.

Понесені позивачем судові витрати суд, відповідно до ст..88 ЦПК України
покладає на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1166, 1167,
1187, 1188, 1192, 1193 ЦК
України, ст.ст. З, 4, 10, 11, 14, 57, 58, 60, 79, 81, 84,  88, 208, 209, 214-215   ЦПК України,

суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду у сумі 33762 грн. 73 коп., моральну шкоду у сумі 3000 грн.;
судові витрати у сумі - 394 грн. 91 коп., а всього 37157 грн. 64 коп., в іншій частині
позову - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву не буде подано. Якщо
буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде
подана у строк, встановлений ст.294 ЦПК України, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. Уразі подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.