АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

19
червня 2007 року                                                                                м.  Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Віхрова В.В.,  Гайдук В.І.,
Красвітної Т.П.

розглянувши
у касаційному порядку (Закон України №697-V від
22.02.2007 р.) в судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2,  на рішення Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від ЗО червня 2004 року та на рішення колегії суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 14
жовтня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного
товариства «Авіакомпанія «Авіалінії України» про стягнення заборгованості зі
сплати добових за час перебування у відрядженнях за кордоном,  компенсації за затримку їх виплати,  середнього заробітку за затримку розрахунку
при звільненні та моральної шкоди,  -

встановила:

У лютому
2004 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом,  обґрунтовуючи свої вимоги тим,  що,
перебуваючи в трудових стосунках з відповідачем,  була неодноразово направлена у відрядження за
кордон,  однак відповідачем невірно
нараховувалась сума добових,  крім
того,  позивачка наказом від 15.05.2000
року була звільнена за власним бажанням,
тому,  згідно уточнених позовних
вимог,  просила стягнути з відповідача на
свою користь недоплачену суму добових за час перебування у відрядженнях за
кордоном за період з січня 1998 року по березень 2000 року в розмірі 1992, 00
грн. компенсацію за затримку виплати добових в сумі 1631, 49 грн.,  середній заробіток за затримку розрахунку при
звільненні в сумі 262, 76 грн.,  та
моральну шкоду в сумі 3000, 00 грн.,  а
всього - 6886, 25 грн.

Рішенням
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2004 року
позов задоволений частково,  з
відповідача на користь позивачки стягнуто недоплачену суму добових за час
перебування у відрядженнях за кордоном в розмірі 38, 00 грн.

Рішенням
апеляційного суду Київської області від 14 жовтня 2004 року рішення місцевого
суду скасовано,  в задоволенні позову
ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1  - представник
ОСОБА_2,  посилається на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права,  в зв'язку з чим ставить питання
про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні
позовних вимог та рішення суду апеляційної інстанції в повному обсязі і просить
ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному об'ємі.

Справа № 33ц-132кс/07     6-25612кс04

Головуючий
у першій інстанції Луценко М. О.

Доповідач                          Красвітна Т.П.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
касаційної скарги,  колегія суддів
вважає,  що касаційна скарга підлягає
відхиленню.

Вирішуючи
справу,  суд апеляційної інстанції,  на підставі
ст.   ст.  1,  12
Закону України «Про оплату праці» від 24.03.95 року (з наступними змінами та
доповненнями),  глави VIII
КЗпП України,  пункту 4.2 Інструкції
зі статистики заробітної плати,  затвердженої
наказом Міністерства статистики України від 11.12.95 року №323 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.12.95 року за № 4651001,  дійшов правильного висновку про те,  що добові за час перебування у відрядженні не
входять до фонду оплати праці,  тому до
даних трудових правовідносин застосовується передбачений ч. 1  ст.
233 КЗпП України трьохмісячний строк позовної давності,  який позивачкою пропущений без поважних
причин.

Згідно
із частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої
або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено,  й це вбачається з матеріалів справи,  що рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та процесуального права,  відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені
в касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Керуючись
статтями 332, 337 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від ЗО червня 2004 року
та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 14 жовтня 2004 року - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.