Справа№22ц-397/2007р
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 березня 2007 року апеляційний
суд Чернігівської області у складі:

головуючого -
судді Скрипки А.А.,

суддів -
Ішутко В.М., Заболотного В.М.

при секретарі -
Куксі М.В.

з участю представника позивача - Маршалової Т.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною
скаргою ВАТ „Державний ощадний банк України" в особі Чернігівського
обласного управління на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської
області від 26.12.2006 року по
цивільній справі за позовом ВАТ „Державний ощадний банк України" в особі
Чернігівського обласного управління до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2006
року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів,
зазначивши, що 12 липня 2005 року між ВАТ
„Державний ощадний банк України" в особі начальника Чернігівського
обласного управління Ощадбанку та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір НОМЕР_1 про видачу
кредиту в сумі 150 000 грн. із
сплатою 20% річних
за користування кредитом та зі строком погашення кредиту частинами - по 30 000 грн. до 12 липня кожного
року, а остання сума кредиту повинна бути погашеною не пізніше 11 липня 2010 року.

В забезпечення даного кредиту між позивачем та
співвідповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір застави транспортного засобу -
автобуса D марки DAIMLER-CHRYSLER 313, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2,
зареєстрованого за ОСОБА_2

Оскільки відповідач ОСОБА_1 порушив умови
кредитного договору, не сплативши в строк до 12 липня 2006
року першої частини коштів, то позивач просив стягнути з нього на користь
Чернігівського обласного управління ВАТ „Державний ощадний банк України"
суму основного боргу у розмірі 150
000

грн.,
1341 грн. 37 коп. пені за несвоєчасну сплату боргу за період з 13.07.2006 року по 16.10.2006 року та відсотки
за користування кредитом у розмірі 3780
грн. 82 коп. за
період з 01.09.2006 року по 16.10.2006 року, 18 грн. 38 коп. пені за
несвоєчасну сплату відсотків за період з 01.10.2006
року по 16.10.2006 року, а
всього - 155 140 грн. 57 коп.,
посилаючись на те, що, згідно п. 3.2.3
Кредитного договору, у разі порушення Позичальником умов договору Банк має
право достроково стягнути кредит та інші платежі, що підлягають сплаті, а також
судові витрати.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 26 грудня 2006 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ВАТ „Державний ощадний банк
України" в особі Чернігівського обласного управління просить рішення суду
першої інстанції скасувати.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі
дослідив обставини по справі, пославшись на пункт 3.2.4 кредитного
договору, за яким при виникненні простроченої заборгованості за кредитним
договором банк вправі видати наказ про примусову оплату боргового зобов'язання
позичальником, так як пунктом 4.11.2
Положення про кредитування фізичних осіб, затвердженого постановою
правління ВАТ „Державний ощадний банк України" від 18.06.2003 року за №110, передбачено, що
повернення боргу за кредитом можливо тільки в випадках списання коштів з
рахунку позичальника шляхом видачі наказу про примусову оплату боргового
зобов'язання, якщо в кредитному договорі про це обумовлено, а у ОСОБА_1 в банку позивача
рахунок відсутній.

Заслухавши доповідача, доводи представника апелянта,
перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд
приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду
першої скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог з
таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що
банк не позбавлений можливості звернути стягнення на майно співвідповідачки
ОСОБА_2 згідно договору застави або видати наказ про примусову оплату боргового
зобов"язання у відповідності до ст.49 Закону України „Про банки і
банківську діяльність".

Проте, з таким висновком не може погодитись апеляційний
суд з таких підстав.

Звернення стягнення на майно, яке перебуває під заставою
є правом а не обов"язком банку.

2

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має
виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 1049
ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 3.2.3
кредитного договору у випадку порушення позичальником умов договору Банк,
тобто позивач, має право достроково стягнути кредит та суму нарахованих
відсотків та інших платежів які передбачені договором та підлягають сплаті.

Пунктом 3.1.3
договору застави, укладеного між позивачем та співвідповідачкою ОСОБА_2, також
передбачено звернення стягнення на предмет застави та реалізація його у
встановленому порядку в разі невиконання умов кредитного договору
Позичальником, тобто відповідачем ОСОБА_1

Статтею 49
Закону України „Про банки і банківську діяльність" передбачено, що при
наданні кредитів банк зобов'язаний додержуватись основних принципів
кредитування, в тому числі перевіряти кредитоспроможність позичальників та
наявність забезпечення кредитів, а в разі несвоєчасного погашення кредиту або
відсотків за його користування банк має право видавати наказ про примусову
оплату боргового зобов'язання, якщо це передбачено угодою.

Видання наказу про примусову оплату боргового зобов'язання
передбачено кредитним договором, укладеним між позивачем та відповідачем,
проте, такий наказ може бути виданий, якщо на ім"я відповідача відкритий
рахунок у цьому ж банку, з якого можливо списати кошти на основі виданого
наказу. Такого рахунку на ім"я відповідача ОСОБА_1 в Ощадбанку не
має.

Таким чином позивач, у зв'язку з невиконанням боргових
зобов'язань відповідачем ОСОБА_1,
обґрунтовано звернувся до суду з позовом про стягнення з нього в
примусовому порядку боргу у відповідності до Закону України „Про банки і
банківську діяльність" та ст. 1046
ЦК України. Відповідачка ОСОБА_2 є заставодавцем по кредитному договору.

Судом встановлено, що уклавши кредитний договір на
отримання 150 000грн., відповідач порушив його умови, не сплативши в строк до 12.07.2005 року кошти в
погашення кредиту - ЗО 000 грн.

Відповідно  до  п.3.2.3.
банк має право  на дострокове  стягнення
кредиту, нарахованих відсотків та інших платежів що підлягають сплаті.

За порушення зобов'язань по поверненню основної суми
кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом відповідач
згідно п.4.1.1. договору повинен сплатити банку пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за який сплачується пеня, від суми платежу, за кожний день
прострочення

З

-
1341грн.37коп.; 3780 грн,82 коп. - нарахованих та несплачених
відсотків та 18грн.38 коп.
пені за несвоєчасну сплату відсотків. Загальна сума, яка підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача складає 155
140 грн. 57 коп.
Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по
сплаті державного мита в сумі 2326
грн. (1551 грн.+775
грн.) та 60 грн.
витрат з інформаційно - технічного
забезпечення (30 грн.+30
грн.).

Керуючись ст.ст. 553,
554, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 303,
307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд,

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу
ВАТ Державний Ощадний банк України
в особі Чернігівського обласного управління Ощадбанку -
задовольнити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської
області від 26 грудня 2006 року - скасувати.

Позовні вимоги ВАТ Державний Ощадний банк України в особі
Чернігівського обласного управління Ощадбанку - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ Державний Ощадний банк
України в особі Чернігівського обласного управління Ощадбанку 155 140 грн.57 коп.
заборгованості за кредитним договором, 2326
грн. в повернення сплаченого держмита та 60 грн. в повернення витрат на інформаційно - технічне
забезпечення.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.

Судді: