Справа № 2-143/2007 р.
РІШЕННЯ іменем    України

м.
Донецьк                                                                                           05 березня 2007 року

Петровський
районний суд м. Донецька в складі: головуючий - суддя Казначеєв
Е.Г., при секретарі Бараненко Л.Є., з участю позивачки ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 2-143/2007 за позовною
заявою

ОСОБА_1    до     ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

Встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною
заявою   про розірвання шлюбу з
відповідачем ОСОБА_2..

Позовні вимоги мотивовані тим, що в силу невідповідності
характерів, і різних поглядів на життя в сімейних відносинах постійно мали
місце сварки та скандали, та в наслідок неправильної поведінки відповідача,
тому позивачка втратила почуття поваги та кохання до чоловіка, розірвала з ним
шлюбні стосунки та не бажає їх поновлення. Відповідач позов повністю визнав.
Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1 повністю підтвердила свій позов, суду пояснила, що
сімейні відносини не склались, внаслідок неправильної поведінки відповідача,
крім того вони по характеру різні люди, та мають різні погляди на життя, тому
вона втратила почуття поваги та кохання до чоловіка, розірвала шлюбні стосунки
та не бажає їх поновлення, вони стали чужими однин одному, тому просить шлюб
розірвати, строк на примирення нічого не дасть, тому що примирення неможливе.
Судові витрати просить покласти на відповідача, тому що в неї на утриманні
знаходиться неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також
тому, що це відповідач винен в розпаді родини.

Відповідач
ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив викладене позивачкою, просить суд
розірвати шлюб.

В судовому
засіданні встановлено, та не оспорюються сторонами, що 08 червня 2002 року сторони
зареєстрували шлюб у Петровському районному відділу РАГСу м. Донецька, актовий
запис НОМЕР_1 (а.с. 7), але в жовтні 2006 року сторони
припинили шлюбні стосунки, проживають роздільно, та не мають наміру поновити
сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне
життя неможливе. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6-7), що знаходиться
на утриманні позивачки. Спору відносно розподілу майна та виховання сина між
сторонами немає.

Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу
України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено,
що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому
засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру
їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя
неможливе.

Надання сторонам
строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення
між ними неможливе.

При цьому суд
також приймає до уваги, що спору відносно виховання та матеріального утримання
неповнолітньої дитини, а також спору відносно розподілу майна між сторонами
немає.

Державне мито
при реєстрації розірвання шлюбу в органі РАГСу суд вважає за необхідне покласти
на відповідача.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 112
Сімейного Кодексу України, ст.ст.. 213-215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, зареєстрований 08 червня 2002 року в Петровському відділі РАГСу м.
Донецька, актовий запис
НОМЕР_1-розірвати.

При реєстрації
розірвання шлюбу в органі РАГСу стягнути з ОСОБА_3державне мито в сумі 17
гривень, звільнивши від сплати ОСОБА_1.

Заяву про
апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого суду протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга на це рішення може бути подана в судову палату по цивільних справах
апеляційного суду Донецької області через місцевий суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.