Справа № 1644                                Суддя 1-ї
Категорія -                                       Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2007
р. Апеляційний суд Донецької області у складі

Головуючої -
Шабанової В.О.

Суддів -
Стратіло В.І., Резникової Л.В.

При секретарі -
Кошмак Т.С.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соцстрахування від нещасних випадків на виробництві
та профзахворювань України в м. Добронілля Донецької області

На
рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня
2006 року

За
позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соцстрахування від
нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Добропілля
Донецької області про відшкодування моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

04.12.2006
р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду
соцстрахування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України
в м. Добропілля Донецької області про відшкодування моральної шкоди.

В заяві
посилався на те, що з 1978 р. працював на підприємствах вугільної промисловості
ІНФОРМАЦІЯ_1, звільнений за віком.

Висновком
МСЕК від 06.06.2006 року йому вперше з 01.06. 2006 р. встановлена стійка втрата
працездатності в розмірі 40 % у зв'язку з професійним захворюванням - хронічною
вертоброгенною радікулопатією, безстроково.

Відповідною
постановою Фонду йому призначені помісячні страхові виплати і одноразова
допомога.

Питання щодо відшкодування
моральної шкоди не вирішено.

Позивач
зазначав, що у зв'язку з ушкодженням здоров» я відчуває фізичні страждання.
Дане ушкодження негативно вплинуло на образ життя. Він вимушений систематично
проходити лікування в різних лікувальних установах.

Просив
відшкодувати моральну шкоду, стягнувши з Фонду на його користь грошову
компенсацію в розмірі 40 000 грн.

Рішенням
Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2006 року
позовні вимоги задоволені частково.

З
відділення виконавчої дирекції Фонду соцстрахування від нещасних випадків на виробництві
та профзахворювань України в Добропілля на користь ОСОБА_1 стягнуто 15000 грн.
на відшкодування моральної шкоди.

На дане рішення подана апеляційна скарга відділенням
виконавчої дирекції Фонду соцстрахування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань України в м. Добропілля.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування
судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалено з порушенням
норм матеріального та процесуального законодавства.

Позивачем
не доведено наявність моральних страждань.

Дія ст. 34 Закону України „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
профзахворювання, які потягли втрату працездатності" в частині
відшкодування моральної шкоди призупинена Законом „Про Державний бюджет України
на 2006 рік.

Заслухавши доповідача, представників позивача,
відповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду підлягає
скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в позові, з наступних
підстав.

Розглядаючи справу суд першої інстанції встановив, що з
1978 р. позивач працював на підприємствах вугільної промисловості ІНФОРМАЦІЯ_1,
звільнений за віком.

Висновком МСЕК від 06.06.2006 року йому вперше з 01.06.
2006 р. встановлена стійка втрата працездатності в розмірі 40 % у зв'язку з
професійним захворюванням - хронічною вертоброгенною  радікулопатією, безстроково.

Встановивши зазначене суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у
позивача виникло право на відшкодування моральної шкоди, на підставі ст.ст. 21,
28, 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та профзахворювання, які потягли втрату
працездатності".

Даний висновок суду відповідає вказаним вище нормам
матеріального права і доводи апеляційної скарги в цій частині не можна прийняти
до уваги.

Проте, дійшовши висновку про можливість фактичного
стягнення з Фонду на користь позивача 15000 грн. на відшкодування моральної
шкоди суд не врахував положення Закону України „Про державний бюджет України на
2006 рік" і постановив рішення з порушенням норм матеріального права.

Оскільки рішення суду не відповідає кормам матеріального законодавства,
воно, відповідно до положень ст. 309 ЦПК України підлягає скасування з
ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Заперечуючи проти позову Фонд посилався на те, що дія ст.
34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та профзахворювання, які потягли втрату
працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди призупинена
Законом „Про Державний бюджет України на 2006 рік".

Зазначені
доводи відповідача заслуговують на увагу.

Відповідно до п.27 ст.77 Закону України „Про Державний
бюджет України на 2006 рік" та ст. 66 Закону України „Про державний бюджет
України на 2007 рік" зупинено дію абзацу 4 статті 1 підпункту „є"
пункту 1 частини першої ст. 21, частини З статті 28, частини 3 ст. 34 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та профзахворювання, які потягли втрату
працездатності".

У зв'язку з призупиненням дії закону позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди у вигляді стягнення грошової суми задоволенню не
підлягають.

Керуючись
ст.ст.307,309,313-315 ЦПК України, апеляційний суд ,-

2

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соцстрахування від нещасних
випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Добропілля задовольнити
частково.

Рішення
Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2006 року
скасувати, ухваливши нове рішення.

Відмовити
ОСОБА_1 в позові до відділення виконавчої дирекції Фонду соцстрахування від
нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Добропілля
Донецької області про стягнення грошової суми на відшкодування моральної шкоди.

Рішення
може біти оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня його проголошення.