Справа №2-168/07
РІШЕННЯ

Іменем України

30
березня 2007 року      Кельменецький
районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого
- судді                             Телешмана
О.В.

при
секретарі                                        Бузило М.Л.

з участю
позивачки -                           ОСОБА_1

відповідача                         ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
розірвання шлюбу в стадії попереднього судового засідання, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач
ОСОБА_2 позов
визнав повністю. Позивач пояснив, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 21
квітня

1990
року у виконкомі Жовтневої сільської ради м.
Дніпропетровськ. Від спільного проживання
у них є син -  ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
З листопада 2001 року сім'я фактично розпалася, через те, що з відповідачем
відсутнє взаємопорозуміння та повага один до одного. Раніше ні позивач, ні
відповідачка в шлюбі не перебували, спору про майно немає. Позивачка просить
розірвати шлюб і витрати при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на
неї.

Судом досліджено такі докази: свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_1,
свідоцтво про народження серії НОМЕР_2

Судом встановлено, що шлюб сторони зареєстрували 21 квітня 1990 року у
відділі загс виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів м.
Дніпропетровськ, про що був зроблений актовий запис № 524 та спільно подружнім
життям проживали до листопада 2001 року. Тобто між сторонами склалися сімейні
правовідносини.   3 того часу позивач з
відповідачем не підтримує подружні стосунки. Шлюб у сторін перший. Від спільного
проживання у сторін є син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
З 2001 року сім'я фактично розпалася, через те, що у сторін відсутнє
взаєморозуміння та почуття поваги один до одного. Раніше ні позивач, ні
відповідач в шлюбі не перебували, спору про майно немає.

Отже, подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.
56 Сімейного кодексу України право дружини на особисту свободу. Згідно ч. 3
ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні
відносини, а згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки та чоловіка.

Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні
вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити..

Керуючись п.4 ч.2 ст18, ст. ст. 24,5.6,105, 112 СК
України, ст. ст. 3, 8, 10, 15, 79, 88, 213, 214, 215, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2та
ОСОБА_1зареєстрований 21 квітня 1990 року у відділі загс виконкому Жовтневої
районної ради народних депутатів м. Дніпропетровськ, про що був зроблений
актовий запис № 524, розірвати.

При реєстрації розірвання щлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_110 (
десять ) гривень мита на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про
апеляційне оскарження даного рішення може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.