УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

19 лютого 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді
Панкова М.В.

Ісаєва Г.А. Суддів
Белинчук Т.Г. при секретарі
ВолковійО.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у здійсненні ним права користування своїм майном за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Красногвардійського районного суду АР Крим від 15 листопада 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у здійсненні ним права користування своєю власністю жилим
будинком АДРЕСА_1,
зобов'язав відповідача викорчувати дві берези, що ростуть на земельній ділянці
відповідача, оскільки коріння цих дерев руйнують фундамент його будинку, та
постійно існує загроза падіння дерев на дах будинку.

Рішенням Красногвардейського районного суду АР Крим від 15.11.2006 року суд позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково і зобов'язав ОСОБА_2 закріпити стовбури
двох берез за допомогою
дроту з метою запобігти можливого їх падіння. В інший частині позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення його позову повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін, колегія
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення скасуванню.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив зі ст.. 391 ЦК України
та ст.. 48 Закону
України „Про власність" згідно вимог яких власник має право на захист
права власності від порушень, хоча б вони і не були пов'язані з позбавленням
володіння. Для подання такого позову не вимагається, щоб перешкоди до
здійснення права користування та розпорядження майном були результатом винних
дій відповідача чи спричинили позивачу збитки. Достатньо, що такі дії хоча б і
не позбавляли власника володіння майном, але об'єктивно порушували його права і
були противоправними.

Справа№22- ц-   1045/2007 року

Головуючий першої інстанції Проскурю С.М.

Доповідач
Панков MB.

Судом
встановлено, що згідно з додатком 3
до п.8.1.27 Правил
утримання зелених насаджень у населених пунктах України, відстань від зовнішніх
стін будівель і споруд до осі стовбура дерева повинна становити 5 метрів, а тому
суд першої інстанції порахував, що в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 є
обгрунтованими, оскільки відстань від берез,
що належать відповідачу, до зовнішньої стіни будинку позивача складає 2 метра, що
підтверджено актом комісії від 20.05.2006
року та не заперечувалось сторонами по справі.

Суд першої інстанції порахував не підтвердженими
посилання позивача на руйнування саме коріннями берез фундаменту його будинку. Згідно зі ст.. 105 ЗК України у
випадку проникнення коренів дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники
та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев, які
проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у
використанні земельної ділянки за цільовим призначенням, без будь-яких
узгоджень чи повідомлень власника чи користувача сусідньої земельної ділянки.
Вони також мають право без згоди власника самостійно спилювати гілки дерев, які
звисають на сусідню ділянку.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що відсутні
підстави для задоволення позову ОСОБА_1 щодо необхідності викорчувати берези у зв'язку з
наявністю постійної реальної небезпеки падіння дерев і руйнування корінням
фундаменту дому позивача.

Суд першої інстанції виходив з того, що згідно з додатком
1 до п.9.1.15
Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України усереднена
вікова межа експлуатації деревних рослин в зелених насадженнях населених
пунктів для берези становить від 45
до 80 років. Доказів
того, що берези є аварійними деревами, тобто можуть становити загрозу для життя
і здоров'я пішоходів і таке інше, пошкодити будівлі і споруди, перебувають у
пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, ураган)7 та
інших стихійних природних явищ чи наявності гнилої серцевини стовбура, значної
суховершинності, досягнення вікової межі, суду першої інстанції не
представлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої
інстанції порахував за необхідне з метою попередження можливого порушення в
майбутньому прав позивача зобов'зати відповідача закріпити стовбури двох беріз,
що розташовані на його земельній ділянці, за допомогою дроту, суд першої
інстанції виходив з того, що вік берез сягає близько 36 років, а усереднена
мінімальна їх вікова межа становить 45 років, дерева знаходяться на незначній
відстані від жилого будинку позивача.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується
колегія суддів, вважає їх правильними та обґрунтованими і не знаходить правових
підстав для скасування рішення суду, яке ухвалено судом з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Суд повно і об'єктивно з'ясував дійсні обставини справи і
прийшов до правильного висновку, що вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню.

Як пояснив в колегії відповідач він був згоден вирити
траншею, на межі земельних ділянок де ростуть дві берези, і забетонувати їх для
того щоб коріння берез
не проростали на земельну ділянку позивача, але він категорично відмовився і
наполягає тільки на їх викорчуванні.

З урахуванням того, що берези знаходяться на земельній
ділянці відповідача і об'єктивно не створюють перешкод позивачу в користуванні
будівлею, а інше із матеріалів справи не вбачається, колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції і не знаходить підстав для скасування
оскаржуємого рішення.

Інші доводи ОСОБА_1 викладені в скарзі не спростовують висновків суду тому не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки висновки суду відповідають дійсним
обставинам справи.

Керуючись
ст.   ст.   303,   308,
315   Цивільного   процесуального  кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красногвардейського районного суду АР Крим від 15 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Головуючий суддя:

Судді