Справа № 22ц -
553/2007                Головуючий у  1  інс. - Карапута Л.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16 березня 2007
року
Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого - судді Коренькової З.Д. суддів - Скрипка А.А., Заболотного В.М.

при секретарі - Куксі М.В.

з участю - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ „Чернігівоблбуд"
про стягнення коштів до фонду самокредитування, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 02
лютого 2007 року скасувати та
ухвалити нове, яким повністю задовольнити її позовні вимоги. Апелянт вважає
рішення суду першої інстанції незаконним та необгрунтованим, оскільки висновки
його не відповідають обставинам справи та нормам матеріального права. ОСОБА_1
зазначає, що суд неправильно зробив висновок про те, що вона знала про
переведення грошового внеску до Бахмацької ремонтно-будівельної дільниці. Зі
сторони відповідача, як вважає апелянт, не було надано жодного доказу, який би
підтверджував, що її внесок був переведений до ДП „ Бахмацька ремонтно -будівельна дільниця" в грудні 1990 року. ОСОБА_1
вказує ,
що вона була акціонером та співвласником „ Облрембудтресту" , а після його
реорганізації стала акціонером Чернігівського обласного проектно - будівельного ЗАТ „Чернігівоблбуд" , що
підтверджується листами керівництва товариства та запрошеннями на загальні
збори його членів. Апелянт вважає, що відповідно до положень статті 625 Цивільного Кодексу України ЗАТ „ Чернігівоблбуд"
не   звільняється   від
відповідальності   за  неможливість      виконання   ним

грошового зобов'язання і зобов'язаний на вимогу кредитора   сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення.

В грудні 2006
року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ЗAT „Чернігівоблбуд"
про стягнення її внеску до фонду самокредитування, мотивуючи тим, що відповідач
ухиляється від виплати належної їй суми у розмірі 20100 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2007
року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 201грн.

Дослідивши матеріали справи , вислухавши суддю
- доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка до 13 лютого 1996 року працювала у Бахмацькій ремонтно - будівельній
дільниці ,
яка була структурним підрозділом Чернігівського
підприємства „
Облрембудтрест". Звільнена з даного підприємства у
зв'язку зі скороченням штатів. В січні 1990 року позивачка
внесла у фонд самокредитування підприємства „ Облрембудтрест"
10 000 рублів (
радянських) і на зазначену суму їй до 1993 року нараховувалися дивіденди ( а. с. 6).

Як встановлено по справі, в 1990 році, згідно рішення президії Ради

„Облрембудтресту" від 03.12. 1990 року ,
шляхом внутрішніх розрахунків,

внески ОСОБА_1 були переведені до Бахмацької ремонтно - будівельної

дільниці , яка являлася юридичною
особою та від якої позивачка отримувала

дивіденди до  1994 року (
а. с.  12). Дані обставини    не заперечувалися

представником позивачки в судовому засіданні ( а. с. 38
зворот-39).

Відповіді ДП „
Бахмацька ремонтно - будівельна
дільниця" та ЗАТ „Чернігівоблбуд", - (а. с. 10,
12 ) на адресу позивачки свідчать про те, що вона знала про
переведення внесених нею коштів до ДП „ Бахмацька
ремонтно -будівельна дільниця".

Як регламентують положення статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

За даних обставин та з урахуванням того, що позивачка наполягає на стягнені
коштів саме з відповідача ЗАТ „ Чернігівоблбуд" , є вірним по суті висновок суду першої інстанції щодо   безпідставності вимог позивачки   про

стягнення коштів по фонду
самокредитування з відповідача ЗАТ „Чернігівоблбуд", оскільки позивачкою
не доведений факт знаходження її внесків
по фонду самокредитування саме   у
ЗАТ „ Чернігівоблбуд" .

Доводи апеляційної скарги щодо незастосування судом першої інстанції при
винесенні оскаржуваного рішення положень статтей : 520, 625 Цивільного Кодексу України та відносно того, що переводити вклад позивачки
до ДП" Бахмацька ремонтно - будівельна
дільниця" фонд самокредитування без її згоди не мав права , не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому і не можуть бути
підставами для його скасування. Як не може бути підставою для скасування
вірного по суті судового рішення і довод апеляційної
скарги відносно того, що попереднє судове засідання судом першої інстанції було
проведено за відсутності позивачки, оскільки про його день та час позивачка
була своєчасно повідомлена, про що свідчить повідомлення про вручення ОСОБА_1
поштового відправлення (
а. с. 18).

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями : 303, 307, 308,
313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України , апеляційний суд ,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2007
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.