У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 жовтня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання договору дарування квартири удаваним і переведення прав
покупця, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду Вінницької
області від 24 листопада 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2005 р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до               ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання
договору дарування квартири удаваним і переведення прав покупця.

Зазначав, що йому на праві спільної часткової власності належить 11/500
частки  квартири АДРЕСА_1, а 41/100
частки цієї квартири належить ОСОБА_3 на підставі договору дарування,
укладеного між відповідачами 11.10.2004 р.

Оскільки в договорі дарування передбачено обов'язок обдарованого надати
дарувальнику право довічного користування квартирою і ОСОБА_3 зобов'язався
сплатити борги дарувальника за житлово-комунальні послуги, позивач просив
визнати, що між відповідачами фактично було укладено договір купівлі-продажу
квартири та перевести на нього права й обов'язки покупця за цим договором.

Рішенням  Калинівського  районного суду Вінницької області від
1.09.2006 р. у позові відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької
області від 24.11.2006 р. рішення суду першої інстанції скасовано, а справу
передано на новий розгляд до того ж місцевого суду.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_3 посилається на порушення
апеляційним судом норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про
скасування ухвали апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої
інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Скасовуючи рішення місцевого суду та направляючи справу на новий розгляд,
апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції вирішив питання про
права та обов'язки осіб, яких не було залучено до участі в справі, оскільки
відповідач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а судом першої інстанції не було
вирішено питання процесуального правонаступництва.

Проте погодитись з таким висновком апеляційного суду не можна, виходячи з
наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що спірні
правовідносини дійсно допускають правонаступництво.

Однак ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом 21.09.2005 р., тобто після смерті
відповідача ОСОБА_2, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 26).

Згідно повідомлення Гайсинської державної нотаріальної контори від
1.03.2006 р. (а.с. 32)  після смерті
ОСОБА_2 спадкова справа не відкривалась.

Питання про визнання спадщини відмерлою в даному випадку не могло бути
порушено, оскільки на момент смерті ОСОБА_2 він не був власником спірної
нерухомості.

За таких обставин, висновок апеляційного суду щодо вирішення питання про
права та обов'язки осіб: правонаступників померлого ОСОБА_2, яких не було
залучено до участі в справі, суперечать вимогам процесуального закону та
обставинам справи.

Оскільки  визначені ст. 311 ЦПК
України підстави для скасування рішення суду в апеляційному порядку і передачі
справи на новий розгляд до місцевого суду відсутні, колегія суддів вважає, що
апеляційний суд не виконав своїх обов'язків, визначених законом, а тому його
ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст.ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 24 листопада 2006 року
скасувати, а справу передати на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк