АПЕЛЯЦІЙНИЙ    СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ    ОБЛАСТІ
Справа №22ц - 1176 від 2007 року                      Головуючий у 1 й інстанції - Тимченко С.О.
Категорія: 21                                                            Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

01 березня 2007 року колегія
суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого : судді - Калиновського
А.Б.

суддів - Кіктенко Л.М., Кузнецова В.О. при секретарі:
Сидоренко А.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

по апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України в м. Павлограді та ОСОБА_1

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від 02 листопада
2006 року

за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Павлограді (далі -
Фонд) про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006
року позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до відповідача та просив
стягнути на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 15 000 грн.,
посилаючись на те, що з 1995
року по теперішній час він працює на підземних роботах з важкими умовами
роботи на шахтах вугільної промисловості. 03
березня 2005 року з
ним стався нещасний випадок на виробництві. 19 жовтня 2005
року, згідно рішення МСЕК йому було встановлено 20% втрати
працездатності. 17 січня 2006 року відповідачем
була винесена постанова про призначення страхової виплати. В результаті
нещасного випадку йому була спричинена моральна шкода, тому посилаючись на
діюче законодавство він просив задовольнити його вимоги.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2006 року позов був
задоволений частково. Стягнуто з Фонду на користь позивача в рахунок страхової
виплати за моральну шкоду 5
000 грн.

В апеляційній скарзі Фонд ставить питання про скасування рішення суду, як
незаконного та необгрунтованого та постановления
нового рішення про відмову позивачу в позовних вимогах.

Позивач в апеляційній скарзі просить рішення змінити, стягнувши з
відповідача в рахунок страхової виплати за моральну шкоду 15 000 грн.,
посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, законність та обгрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу позивача необхідно задовольнити частково, а скаргу
Фонду відхилити, рішення суду змінити з наступних підстав.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи,
що позивач з 1995 року по
теперішній час він працює на підземних роботах з важкими умовами роботи на
шахтах вугільної промисловості (а.с. 11-14).
03 березня 2005 року з
ним стався нещасний випадок на виробництві, що підтверджується актом
розслідування нещасного випадку від 06
березня 2005 року
(а.с. 15-16). 19 жовтня 2005 року, згідно
рішення МСЕК йому було встановлено 20%
втрати працездатності (а.с. 10).
17 січня 2006 року
відповідачем була винесена постанова про призначення страхової виплати
(а.с.8-9).

2

Відповідно абз.3 ч.1 ст.1 Закону України „Про загальнообов"язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили працездатності" (далі Закону)
завданнями страхування від нещасного випадку є відшкодування матеріальної та
моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей.

Відшкодування моральної шкоди здійснюється у вигляді одноразової страхової
виплати незалежно від інших видів страхових виплат. Сума страхової виплати за
моральну шкоду визначається у судовому порядку і не може бути вищою двохсот
розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, незалежно
від інших страхових виплат, як зазначено в ч.3 ст. 34 Закону.

З таких обставин, суд обґрунтовано, відповідно до вимог
ст.ст. 21, 28 вищезазначеного
Закону, стягнув з Фонду на користь позивача моральну шкоду, але не в
достатньому розмірі, оскільки, в результаті нещасного випадку позивача, згідно
висновків МСЕК йому встановлено 20%
втрати працездатності, заборонена тяжка фізична праця, тому він немає змоги
працювати на високооплачуваній роботі, обмежена його трудова діяльність.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає за можливе збільшити розмір
стягненої моральної шкоди з відповідача на користь позивача до 8 000 грн.

Що стосується доводів скарги Фонду про те, що моральна (немайнова) шкода
відшкодовується Фондом за умови подання висновку відповідного медичного органу
про наявність факту моральної шкоди, вони не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки факт втрати позивачем професійної працездатності підтверджує наявність
спричиненої йому моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги Фонду про те, що дія Закону в частині
відшкодування моральної шкоди призупинена на 2006 рік п.27 ст. 77
Закону України „Про державний бюджет України", необгрунтовані,
оскільки дані правовідносини виникли до 01
січня 2006 року.

Доводи відповідача правильність висновків суду не спростовують, рішення
суду ухвалено з додержанням вимог норм матеріального і процесуального права,
тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 303,
307, 309, 316 ЦПК України, колегія судців,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Павлограді відхилити.

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2006 року змінити,
збільшивши суму стягнутої моральної шкоди з відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійних захворювань України в м. Павлограді на користь ОСОБА_1 до 8 000 (восьми тисяч)
грн.

В решті рішення
суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом 2-х місяців
з дня набрання ним законної сили.