У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 вересня 2007 року                                                                      м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Балюка М.І.,
Григор'євої Л.І., -

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до Державної інспекції з карантину рослин по Донецькій
області про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в
с т а н о в и л а:

У травні 2006 року ОСОБА_1.,
звернувшись до суду з указаним позовом, зазначала, що згідно наказу відповідача
№ 102к від 28 квітня 2006 року вона була звільнена з роботи на підставі п. 1
ст. 40 КЗпП у зв'язку зі зміною суттєвих умов праці
в інспекції, ліквідацією посад агрономів 1 та 2 категорій, а також тому, що
вона відмовилась від проходження конкурсу на посаду провідного спеціаліста -
державного інспектора з карантину рослин.

Вважає наказ про звільнення незаконним,
оскільки на посадових осіб, яким надані повноваження державних інспекторів з
карантину рослин, поширюється Закон України “Про держану службу”, тобто цей
закон поширюється на всіх спеціалістів Державної
інспекції з карантину рослин, які у відповідності зі своїми службовими обов'язками є державними інспекторами і
їм згідно розпорядження Кабінету Міністрів України № 241-р від 12 липня 2005
року треба встановлювати категорію та ранг без проведення конкурсного відбору.

Крім того, в наказі про її звільнення відсутні юридичні
підстави для звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України, оскільки ні чисельність,
ні штат працівників не зменшився та не змінився, а змінились тільки
найменування посад.

Посилаючись на викладене, просила скасувати наказ про
звільнення, поновити її на роботі, стягнути з відповідача середній заробіток за
час вимушеного прогулу та 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Амвросіївського  районного суду Донецької області від 29
вересня 2006 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Донецької області від 22 лютого
2007 року зазначене рішення суду скасовано, постановлено нове, яким позов
задоволено частково. Скасовано наказ відповідача № 102к від 28 квітня 2006 року про звільнення
позивачки з займаної посади, поновлено позивачку на посаді агронома  2 категорії в ППКР “Успенка” Державної інспекції з карантину рослин по Донецькій
області, стягнуто з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 28 квітня 2006 року по 22 лютого 2007 року в
розмірі 3841 грн. 76 коп. та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі Державна інспекція з карантину рослин просить рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне
касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної інспекції з карантину рослин по Донецькій
області відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 22 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

М.І.Балюк   Л.І.Григор'єва