Справа № 2-83/ 2007р
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13 березня 2007
року

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі
головуючого судді Іщенка І.В.,
при секретарі Заяць В.В., розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.
Чернівці справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 за участю третіх осіб Чернівецької міської ради , Чернівецької
Української Греко-Католицької церкви про скасування свідоцтва про право
власності на квартиру та визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири
,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулися в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування
свідоцтва про право власності на квартиру та визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири.

В судовому засіданні позивачі свій позов підтримали
повністю, і пояснили, що вони проживають вАДРЕСА_1 в даному будинку, яка є
предметом даного позову згідно рішення виконкому Чернівецької міської ради від
ІНФОРМАЦІЯ_1 була закріплена як службова за Українською Греко-Католицькою
церквою м. Чернівці. З ІНФОРМАЦІЯ_2 в даній квартирі проживав відповідач
ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_3 незважаючи на те, що вказана квартира залишилася в
комунальній власності - орган приватизації Української Греко-Католицької церкви
м. Чернівці на підставі свого розпорядження НОМЕР_1 видає ОСОБА_4. свідоцтво
про право власності на житло. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4. продав ОСОБА_5.
вказану квартиру на підставі договору купівлі - продажу. Вважають позивачі, що
дані документи є незаконними і поросять їх скасувати.

Відповідач ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6. в судовому засіданні позов не
визнали в своїх поясненнях та запереченнях на позов вказали, що дані документи
є чинними і немає причин їх визнавати незаконними і скасовувати. Просили в
позові відмовити. Також просили застосувати по справі строк позовної давності.

Відповідач ОСОБА_4.
позов не визнав та в своїх запереченнях просив відмовити в позові, а також
направив до суду заяву в якій вказав, що просить провести розгляд справи без
його участі.

Представник Чернівецької міської ради позов не визнала просила в позові
відмовити.

Представник Чернівецької Української Греко-Католицької
церкви позов не визнав та просив в позові відмовити та просив провести розгляд
справи без його участі.

Суд вислухавши покази сторін по справі, дослідивши
матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів
необгрунтовані і не підлягають
задоволенню зі  слідуючи  підстав.

По
справі встановлено, що з припису прокурора міста Чернівці від ІНФОРМАЦІЯ_5, про
який йдеться в рішенні виконавчого комітету Чернівецької міської ради
ІНФОРМАЦІЯ_6 позивачам стало відомо, що дійсно, рішенням виконкому Чернівецької
міської ради депутатів трудящих від ІНФОРМАЦІЯ_7 «Про встановлення права
власності на будинки за місцевою Радою міста Чернівці» право власності на
АДРЕСА_2 було встановлено за міською Радою міста Чернівці. Квартира НОМЕР_2 в
цьому будинку була закріплена як службова за Українською Греко-Католицьким
Прокафедральним Собором Успенія Пресвятої Богородиці.

Крім того, у відповідності до ст.8 Закону України від 19
червня 1992 року «Про приватизацію державного житлового фонду» суб'єктами
приватизації є орган приватизації

і громадянин - наймач квартири, тобто
правовідносини по приватизації квартир розповсюджуються на Чернівецьку міську
раду (Департамент житлово-комунального господарства) та наймача квартири.

Позивачі зазначають, що квартира НОМЕР_2 являється спільною сумісною
власністю, вважаючи себе співвласниками і, таким чином, «першими покупцями»,
які мають переважне право купівлі квартири.

Згідно договору купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_4, свідоцтву про право
власності на житло від ІНФОРМАЦІЯ_8, довідкам ІНФОРМАЦІЯ_9 та ІНФОРМАЦІЯ_10
Чернівецького комунального бюро технічної інвентаризації (надані позивачами)
видно, що квартири НОМЕР_2, НОМЕР_3 та НОМЕР_4 в цьому будинку не являються
спільною сумісною власністю, це окремі одиниці і у загальному користуванні є
тільки коридор площею 7.30 кв.м, який на підставі рішення Шевченківського
районного суду міста Чернівці від 28 липня 2004 року був поділений і частина
якого площею 0,96 кв. м виділена у користування відповідачки.

Спірна квартира придбана на підставі договору купівлі-продажу від
ІНФОРМАЦІЯ_4, тоді ж відповідачка заселилася у цю квартиру, завезла деякі речі,
познайомилася з позивачами. В зв'язку із тим, що квартира потребувала ремонту,
вона звернулася до належних організацій для виготовлення проектів
перепланування квартири.

Таким чином, з вересня 2001 року позивачі були поставлені до відому про
купівлю даної квартири відповідачкою, на яку вони в даний час претендують. Крім
того, в 2002 році відповідачка ОСОБА_5 звернулася до Першотравневого районного
суду міста Чернівці із позовом до ОСОБА_1.,
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. "Про виділення частки з загальної
площі та усунення перешкод в переплануванні квартири" . Рішення
Першотравневого районного суду від 28 липня 2004 року, ухвалою Апеляційного
суду Чернівецької області від 10 листопада 2004 року, ухвалою Верховного Суду
України від 12 серпня 2005 року, рішення залишено без змін; дві справи по
заявам позивачів про перегляд рішення Першотравневого районного суду міста
Чернівці у зв'язку з нововиявленими обставинами - Ухвалами судів першої та
Апеляційної інстанції ці заяви залишені без задоволення.

У відповідності до ст.ст.256, 257, 260, 261, 267, 268 Цивільного Кодексу
України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється у три роки і обчислюється від дня, коли особа дізналася
або могла дізнатися про порушення свого права.

Згідно ст.258 ч.2 п.3 Цивільного Кодексу України, позовна давність до вимог
позивачів встановлена в один рік (спеціальна позовна давність).

З таких підстав
слід застосувати правила спливу позовної давності.

Разом з тим: згідно ст.ст.145 Цивільного кодексу України (1963року),
ст.ст.328, 330, 387, 388, 390 Цивільного кодексу України (2003 року)
відповідачка ОСОБА_5 є добросовісним набувачем, так як не знала і не могла
знати про те, що приватизація квартири була незаконною: право власності
Української Греко-Католицької церкви Собору Успіння Пресвятої Богородиці
зареєстроване в Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної
інвентаризації в реєстровій книзі НОМЕР_5, сторінка НОМЕР_6, за реєстровим
номером НОМЕР_7; договір купівлі-продажу посвідчений в нотаріальному порядку із
перевіркою всіх необхідним документів.

На підставі викладеного та керуючись , ст.145 Цивільного кодексу України
(1963року), ст.ст. ч.2 ст.3, 256, 257, 258 ч.2 п.З, 260, 261, 267, 268, 362,
632, 328, 330, 387, 388, 390 Цивільного кодексу України , ст. ст. 209,
212-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1., ОСОБА_2. та ОСОБА_3. до ОСОБА_5. та
ОСОБА_4. про
скасування свідоцтва про право власності на квартиру та визнання недійсним
договору купівлі-продажу квартири від ІНФОРМАЦІЯ_4  НОМЕР_8,
посвідченого  приватним   нотаріусом
Чернівецького  міського

нотаріального округу ОСОБА_7. відмовити за
безпідставністю та пропуском строку позовної давності.

Скасувати ухвалу Першотравневого районного суду
м.Чернівці від 20 листопада 2006 року про заборону на відчуження АДРЕСА_3.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м.
Чернівці.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції
може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.