РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(заочне)

5 березня 2007 року Києво-Святошинський районний суд Київської області
в

складі
головуючої судді                                                        Медвідь Н.О.

при секретарі                                                                                 Кулієвій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4в
інтересах малолітнього сина ОСОБА_5про вселення, визначення порядку
користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1,
ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до відповідачей ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах
малолітнього сина ОСОБА_5про
вселення, визначення порядку користування квартирою посилаючись на те, що з
відповідачем ОСОБА_3позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1978 року.
Від шлюбу мають дітей ОСОБА_41980 року народження та ОСОБА_6 1983 року
народження.

6   березня 2002 року за договором
купівлі-продажу вони придбали

двохкімнатну
АДРЕСА_1, Киево-

Святошинського
району Київської області. Згідно вказаного договору купівлі-

продажу
позивачка, відповідач та їхня донька ОСОБА_6стали

власниками
5/7 частин квартири в рівних частках кожний, малолітній син їхньої

доньки
ОСОБА_4, ОСОБА_5став

власником
2/7 частин квартири.

У 2005 році
відносини у сім'ї почали погіршуватися, часто виникали сварки і непорозуміння, 10 січня 2006 року шлюб між нею та
відповідачем було розірвано. З часу розірвання шлюбу відповідач постійно
вказує на те, що квартира належить лише йому.

Нині відповідач змінив замки
вхідної двері квартири, перешкоджає користуватися спірним приміщенням їй та
їхній доньці ОСОБА_2і не бажає добровільно виділити їм кімнату. Спірна квартира
розташована на другому поверсі багатоповерхового будинку і складається з двох
ізольованих жилих кімнат площею 17,3 та 10, 6 кв.м, згідно поверхового плану.

Тому просили
вселити їх ОСОБА_1та ОСОБА_2та встановити порядок користування АДРЕСА_1району
Київської області, виділивши їм в користування кімнату площею 17,3 кв. м., а
відповідачу ОСОБА_3та ОСОБА_5житлову кімнату площею 10,6 кв. м., підсобні
приміщення кухню, ванну, туалет, коридор залишити у загальному користуванні.

2

В судовому засіданні
позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 позов підтримали.

Відповідачка
ОСОБА_4 визнала позов, не заперечувала проти вселення позивачів та
запропонованого ними варіанту встановлення порядку користування житловим
приміщенням

Відповідач
ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання
повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення йому
телеграми, причину неявки суду не повідомив.

Зі згоди
позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням
ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши
сторони, вивчивши матеріали справи позов задовольняє їх з таких підстав.

Судом
встановлено, що відповідачем ОСОБА_3позивачка ОСОБА_1 перебувала в
зареєстрованому шлюбі з 1978 року. Від шлюбу мають дітей ОСОБА_41980 року
народження та ОСОБА_6 1983 року народження, що підтверджується свідоцтвом про
народження.

6 березня 2002
року за договором купівлі-продажу вони придбали двохкімнатну АДРЕСА_1,
Києво-Святошинського району Київської області. Згідно вказаного договору
купівлі-продажу позивачка, відповідач та їхня донька ОСОБА_6стали власниками
5/7 частин квартири в рівних частках кожний, малолітній син їхньої доньки
ОСОБА_4, ОСОБА_5став власником
2/7 частин квартири.

У 2005 році
відносини у сім'ї почали погіршуватися, часто виникали сварки і непорозуміння,
10 січня 2006 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано, що
підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. З часу розірвання шлюбу
відповідач постійно вказує на те, що квартира належить лише йому.

Нині відповідач
змінив замки вхідної двері квартири, перешкоджає користуватися спірним
приміщенням їй та їхній доньці ОСОБА_2і не бажає добровільно виділити їм
кімнату. Спірна квартира розташована на другому поверсі багатоповерхового
будинку і складається з двох ізольованих жилих кімнат площею 17,3 та 10, б
кв.м, згідно поверхового плану.

Згідно ст. 386 ЦК України держава
забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності

За правилами ст.
391 ЦК України
власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм майном.

Задовольняючи
позовні вимоги, суд визначає порядок користування спірною квартирою, виділяє в
їх користування кімнату площею 17,3 кв.
м. А в користування відповідачів кімнату площею 10,6 кв. м.
Підсобні приміщення залишає в загальному користуванні. Спірна квартира
складається із двох ізольованих житлових кімнат розміром 17,3 кв. м. та 10,6
кв. м., кухні розміром 6,1 кв.,
ванни 2.2 кв., вбиральні
0,8 кв.м., комора 1,1 кв.м., коридору 5,7 кв. м.

Суд, визначаючи
порядок користування квартирою вважає , що позивачі повинні ОСОБА_1, зайняти
кімнату площею 17,3 кв. м., а відповідачі кімнату розміром 10,6 кв. м.

3

За таких обставин суд вважає вимоги позивачів обгрунтованими, такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Законом України "Про
власність", ст.ст. 383,386,387,391 Цивільного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Вселити ОСОБА_1та ОСОБА_2в АДРЕСА_1, Києво-Святошинського району Київської області.

Визначити
порядок користування АДРЕСА_1 виділивши в користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2кімнату площею 17,3
кв.м., ОСОБА_7та неповнолітньому ОСОБА_5, 1997 року народження, кімнату площею 10,6 кв.м.

Підсобні приміщення кухню, ванну, туалет, коридор залишити в загальному користуванні.

На рішення
суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження, протягом десяти
днів з дня проголошення його.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.