справа
№ 2-155/07 p.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2007 року                                                                                       м.
Городня

Городнянський
районний суд Чернігівської області у складі : головуючого судді Березовського ОД., при секретарі
Пятковській Т.І., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача Трясухо
З.О., представника третьої особи Погорелко Л.П.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городня цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до відділу освіти Городнянської районної державної
адміністрації Чернігівської області щодо стягнення заборгованості за вислугу
років та невиплаченої суми виплат на оздоровлення, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача - Головне
управління Державного казначейства України у Чернігівській області, -

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2006 року до суду
звернувся ОСОБА_1 з позовом до відділу освіти Городнянської районної державної
адміністрації Чернігівської області щодо стягнення заборгованості по виплаті
надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення.

Позивач в позовній
заяві зазначив, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 -
пенсіонер і до 10.08.1999
року працював у Дібрівненській ЗОШ І-ІІІ ступенів. З 01.01.1997 року
вступила в дію норма статті 57 Закону України „Про освіту", згідно якої
педагогам, які мають стаж понад 3, 10, 20 років гарантується виплата надбавки
за вислугу років щомісячно у розмірі відповідно 10 %, 20 %., 30 %. Також згідно
ст. 57 Закону
України "Про освіту" при наданні педпрацівникам щорічної відпустки їм
виплачується допомога на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу.
Незважаючи на вступ в дію відповідної норми закону, яка передбачає нарахування
та виплату надбавки за педагогічний стаж, допомоги на оздоровлення у розмірі
середньомісячної оплати праці, вказаних виплат він не отримав.

Враховуючи вищевикладене,
просить суд стягнути з відділу освіти Городнянської районної державної
адміністрації Чернігівської області на його користь заборгованість за вислугу
років та невиплачену суму виплат на оздоровлення за період з 01.01.1997 року по 10.08.1999 року.

Ухвалою судді
від 19 грудня 2006 року провадження
у зазначеній справі відкрито.

В попередньому
судовому засіданні позивач надав суду письмову заяву від 29.12.2006 року та доповнив
заявлені позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача індексацію грошових
доходів за період з 01.01.1997
року по 10.08.1999 року та
заборгованість за виплату комунальних послуг з 01.01.1997 року по 10.08.1999
року. У судовому засіданні позивач уточнив заявлені позовні вимоги,
відмовився від індексації грошових доходів та просив суд стягнути компенсацію в
зв"язку з порушенням термінів виплати заробітної плати за період з
01.01.1997 року по 10.08.1999 року та заборгованість за комунальні послуги за
період 2000, 2001, 2003, 1 півріччя 2004 років. Підтримав уточнені позовні
вимоги. Пояснив що він працював ІНФОРМАЦІЯ_1 у Дбрівненській ЗОШ І-ІІІ ступенів
з 01.01.1997 року по 10.08.1999 року. За період з 01.01.1997 року по 10.08.1999 року йому
своєчасно не нараховувалась та не виплачувалась гарантована доплата за стаж роботи і допомога
на оздоровлення. В 2005 році він
отримав лише частину заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років та
допомоги на оздоровлення. В 2006
році йому взагалі ніяких коштів на погашення вказаної заборгованості
виплачено не було. Також в період 2000
- 1 півріччя 2004 року йому не виплачувалась кошти щодо безоплатного
користування житлом з опаленням і освітленням
у межах встановлених норм. Про порушення свого права на отримання надбавки за вислугу років та допомоги,
компенсації, забезпечення безоплатного користування
житлом з опаленням і освітленням він дізнався лише в 2003 році від інших вчителів. До суду за захистом своїх прав
не звертався, оскільки керівництво відділу
освіти Городнянської райдержадміністрації запевнило, що заборгованість йому буде виплачена своєчасно і в повному обсязі. З наданою
представником відділу освіти Городнянської районної державної
адміністрації Чернігівської області довідкою щодо суми заборгованості по
виплаті надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення за період з 01.01.1997 року по 31.07.1999 року він згоден
та просить стягнути суд вказану суму заборгованості саме за
цей період. Також згоден з довідками відповідача щодо нарахування компенсації за період з 01.01.1998 року по 31.08.2002 року
в сумі 591, 16 грн. та довідкою про
нарахування заборгованості за безоплатне користування житлом з опаленням і освітленням в сумі 1704, 650 грн. Просить суд стягнути
з відповідача відповідні суми заборгованості згідно
довідок відділу освіти.

Представник
відповідача по справі Трясухо З.О. у судовому засіданні заявлений позов визнала частково і пояснила, що у зв'язку з не
фінансуванням з бюджету виплат передбачених ст. 57 Закону України
„Про освіту", відсутністю відповідних бюджетних асигнувань протягом 1997-2000 років працівникам районного відділу освіти не
проводилось нарахування надбавки за вислугу років
та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки педагогічним
працівникам. Ці виплати не були нараховані, не вівся їх облік, вони не відносились до кредиторської заборгованості.
Згідно Закону України "Про реструктуризацію
заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та
іншим категоріям працівників навчальних закладів"
від 09.09.2004 року №1994-IV врегульовано правовідносини з цього питання. Цим
законом встановлено порядок погашення заборгованості протягом 5 років рівними частинами. В 2005 році позивач отримав частину заборгованості по виплаті надбавки за вислугу
років та допомоги на оздоровлення. Тому
вважає, що позивач має право вимагати та отримати тільки частину вказаної заборгованості, яку він повинен
був отримати в 2006 році. Щодо вимог позивача про стягнення компенсації, Трясухо З.О. вказала,
що в цій частині заявлені позовні вимоги задоволенню не
підлягають. Зазначила, що відповідним Законом України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею
57
Закону України "Про освіту"
педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів" та Постановою КМУ № 934 від 19.09.2005 року не передбачено нарахування та виплата компенсації втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх виплати. Крім
того, спільним листом Міністерства освіти і науки України, Мінфіну України за погодженням з Мінпраці та соціальної політики
України, Державним казначейством України від
30.11.2005 року №1/9-681 роз'яснено, що виплата
згідно Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про
освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників
навчальних закладів" від 09.09.2004 року №1994-IV є разовою виплатою державного
бюджету, яка здійснюватиметься протягом п'яти років. Відповідно до нормативних
документів, які регулюють нарахування
компенсації, визначено, що компенсація не нараховується на разові виплати, тому компенсація позивачу і не
нараховувалась. В частині вимог позивача щодо стягнення заборгованості за безоплатне користування житлом з
опаленням та освітленням позов
визнала і пояснила, що відповідно до положень ст.57 Закону України "Про
освіту" позивачу ОСОБА_1 нарахована заборгованість за безоплатне користування житлом з опаленням і освітленням у
сумі 1704,50 грн. за період 2000, 2001,2003 та 1 півріччя 2004 років.

Представник третьої особи на боці відповідача без самостійних вимог
Погорелко Л.П., яка представляє інтереси
Головного управління Державного казначейства України в Чернігівській області на підставі довіреності № 9 від 22.11.2006 року, в судовому засіданні вказала, що заявлений позов підлягає частковому
задоволенню в частині погашення заборгованості по виплаті надбавки за вислугу
років та допомоги на оздоровлення, з урахуванням вимог Закону України „Про
реструктуризацію заборгованості з виплат,
передбачених ст. 57 Закону України "Про
освіту" педагогічним, наукового-педагогічним та іншим
категоріям працівників навчальних закладів". В частині нарахування та виплати компенсації втрати частини заробітної плати
у зв"язку з порушенням термінів її виплати позов задоволенню не підлягає.
Не заперечує щодо задоволення вимог позивача про
стягнення заборгованості за безоплатне користування житлом з опаленням та освітленням з врахуванням вимог ЗУ "Про реструктуризацію заборгованості
з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про
освіту" в межах бюджетних призначень.

Суд, заслухавши
пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами
докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

З дослідженої у судовому засіданні довідки директора Дібрівненської ЗОШ І-Ш
ступенів без номеру від 12.12.2006 року встановлено, що ОСОБА_1 в період з 01.01.1997 року по 10.08.1999 рік працював у зазначеній школі (а.
с. 2).

Згідно довідки Конотопського сільського голови НОМЕР_1 від 23.01.2007 року встановлено, що ОСОБА_1 дійсно в 2000-2004 роках проживав в с Конотоп у власному будинку (а.с. 18).

З довідки відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації за № НОМЕР_2 від 25.01.2007 року, яка надана на виконання ухвали
суду встановлено, що нарахована ОСОБА_1 надбавка за
вислугу років та допомога на оздоровлення з 01.01.1997 року по 31.07.2002 року становить 2145, 17 грн.. У грудні 2005 року він отримав разову виплату на
погашення заборгованості в сумі 515 грн.. Станом на 01.12.2006 року заборгованість з виплати надбавки за вислугу років
та допомоги на оздоровлення складає 1630, 17 грн. (а. с. 14).

Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з
позовом про стягнення належної йому заробітної плати без
обмеження будь-яким строком. Станом до 11.07.2001 року стаття 233 КЗпП України встановлювала тримісячний строк для звернення до суду з заявою для вирішення трудового спору.
В судовому засіданні встановлено, що позивачі дізналися
про порушення свого права у 2003 році. Таким чином, строк
звернення до суду позивачами не порушено.

Статтею 55 Конституції України зазначено, що
кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 22 Конституції України наголошує, що
при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Стаття 43 Конституції України проголошує, що
кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату,
не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання
винагороди за працю захищається законом.

В статті 57 Закону України "Про освіту", якою визначені гарантії
держави педагогічним, науково-педагогічним
працівникам та іншим категоріям працівників навчальних закладів, визначено, що держава забезпечує вказаній категорії
працівників виплату надбавок за вислугу років
щомісячно у відсотках до посадового окладу (ставки заробітної
плати) залежно від стажу педагогічної роботи.

Відповідно до ст.94 КЗПП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Розмір заробітної плати залежить від складності та умов
виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його
праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і
максимальним розміром не обмежується. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України
"Про оплату праці", додаткова заробітна плата, це - винагорода за
працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за
особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні
виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Таким чином, суд
прийшов до висновку, що позивачу неправомірно своєчасно не виплачувалась в
період з 01.01.1997 року по 31.07.1999 року надбавка за
вислугу років та допомога на оздоровлення, які є частиною його заробітної
плати, чим порушено його конституційне право на своєчасне одержання винагороди
за працю.

З 01.01.1997 року введена в
дію стаття 34 Закону
України "Про оплату праці", якою передбачена компенсація працівникам
втрати частини заробітної плати у зв"язку з порушенням строків її виплати,
яка проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і
тарифів на послуги та у порядку, встановленому чинним законодавством.

Нарахування суми
компенсації грошових доходів у зв"язку з порушенням термінів їх виплати
проводиться відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв"язку з порушенням строків їх виплати" від
19 жовтня 2000 року N 2050-ІІІ та
Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у
зв"язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою КМУ № 1427 від 20.12.1997 року, а також
Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у
зв"язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ №
159 від 21.02.2001 року.

Згідно довідки
відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської
області, яка надана на виконання ухвали суду, сума компенсації ОСОБА_1 втрати
частини заробітної плати в зв"язку з порушенням строків їхньої виплати з
01.01.1998 року по 31.08.2002 року складає 591, 16 грн. З 01.09.2002 року по 31.08.2006 року надбавка за
вислугу років відділом освіти нараховувалась і виплачувалась щомісячно (а.с. 15).

В ч.4 статті 57 Закону України
"Про освіту" також  визначено,
що педагогічним працівникам, які працюють у сільській місцевості і селищах
міського типу, а також пенсіонерам, які раніше працювали педагогічними
працівниками в цих населених пунктах і проживають у них, держава відповідно до
чинного законодавства забезпечує безплатне користування житлом з опаленням і
освітленням у межах встановлених норм.

Норми
користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо
їх оплати, встановлені Постановою КМУ № 879 від 01,08.1996 року.

З довідки
відділу освіти НОМЕР_3 від 16.02.2007 року про нарахування заборгованості за
безоплатне користування житлом з опаленням і освітленням ОСОБА_1 встановлено,
що сума заборгованості за період з 01.01.2000 р, 2001 p., 2003 p., 1
півріччя 2004 року складає 1704,50 грн., а саме за опалення 1552,34 грн.,
освітлення 272,16 грн., з яких у 2005 році виплачено 120 грн. (1552,34+272,16-120) (а.с. 22).

Таким чином, суд
прийшов до висновку, що позивачу неправомірно своєчасно не забезпечувалось його
право на безоплатне користування житлом з опаленням і освітленням.

Суд не приймає
до уваги твердження представника відповідача та третьої особи на його боці, що
надбавка за вислугу років та допомога на оздоровлення не виплачувались у
зв'язку з тим, що дію ст. 57
Закону України "Про освіту" було призупинено, були відсутні
відповідні бюджетні асигнування на реалізацію цією норми протягом 1997-2000 років, а Законом
України "Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених
статтею 57 Закону
України 'Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним  та
іншим  категоріям  працівників
навчальних  закладів",   зазначену заборгованість
було визначено як кредиторську заборгованість Державного бюджету України, вона погашається протягом 5 років рівними частинами та в 2005 році позивач отримала
частину заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років і цим Законом не передбачено виплати компенсації втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх виплати, оскільки вони не
відповідають дійсності і суперечать Конституції України, норми якої є нормами прямої дії. Зазначений Закон встановлює та
регулює правовідносини, що склалися у
зв'язку з не фінансуванням з бюджету виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про
освіту", а не порядок компенсації громадянам
втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати.

Закон України "Про реструктуризацію заборгованості з виплат,
передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним,
науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних
закладів" визнано заборгованістю держави перед педпрацівниками
суми невиплати надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення, тобто підтверджено право позивача на отримання цих виплат
в період з 01.01.1997
року по 31.08.2002 року.

Вказаний закон було прийнято 09.09.2004 року, в той час як правовідносини,
що склалися між позивачем та відділом освіти, і які досліджуються судом,
відбувались в період 1997-1999 років, і, таким чином, зазначений Закон не може якимсь
чином обмежувати права позивача, оскільки відповідно до
ст. 58
Конституції України він не має зворотної дії у часі і не може обмежувати закріплене Конституцією
України право позивача на своєчасне одержання винагороди за працю.

Роз'яснення
Міністерства освіти і науки України, Мінфіну України за погодженням з Мінпраці та соціальної політики України, Державним
казначейством України від 30.11.2005
року №1/9-681, на яке пссилаються представники відповідача та третьої особи, у тій частині, що виплата по ст.
57 ЗУ, "Про освіту" є разовою виплатою державного бюджету, суперечить вимогам ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про
реструктуризацію заборгованості з
виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту"
педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів", оскільки кредиторська
заборгованість погашається працівникам помісячно разом з виплатою
поточної заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню та підлягає стягненню з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації
сума заборгованості по виплаті надбавки за стаж роботи та допомоги на
оздоровлення, компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, а також
заборгованість за безоплатне користування житлом з опаленням і
освітленням.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід
стягнути судові витрати по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212,214-215,218 ЦПК України, ст.ст. 22, 43, 55, 58 Конституції України, ст. 57 Закону України "Про освіту", ст.2, ст. 34 Закону України "Про оплату
праці", ст.ст. 94, 233 КЗпП України, Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року N 2050-ІІІ, Постановою КМУ від 20 грудня 1997 p. N 1427 "Про затвердження Положення про порядок компенсації працівникам втрати
частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати", Постановою КМУ від 21 лютого 2001 р. N 159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з
порушенням термінів їх виплати",
Постанови КМУ від 01.08.1996 p. N 879 "Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами,
які мають пільги щодо їх оплати" суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимога ОСОБА_1-задовольнити
повністю. Стягнути з відділу освіти Городнянської районної державної
адміністрації Чернігівської області на користь ОСОБА_1 1630 грн. 17 коп.
заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років та матеріальної допомоги на
оздоровлення за період з 01.01.1997 року по 31.07.1999 року, 591 грн. 16 коп.
грошової компенсації втрати частини заробітної плати у зв"язку з
порушенням термінів її виплати, 1704 грн. 50 коп. заборгованості за безоплатне
користування житлом з опаленням і освітленням за період 2000, 2001, 2003, 1
півріччя 2004 p.p., а всього стягнути 3925 грн. 83 коп. заборгованості,
без врахування податків та обов'язкових платежів, що підлягають утриманню.

Стягнути з
відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації 51 грн. 00 коп. державного
мита (судового збору) на користь держави.

Стягнути відділу
освіти Городнянської районної державної адміністрації витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн. 50 коп. для
зарахування на рахунок №
1170 Територіального управління Державної судової
адміністрації в Чернігівській області, , УДК в Чернігівській
області, МФО 853592.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Чернігівської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.