Справа
№22-ц-216/2007 p.                                              Головуючий 1-ої і нст. Бондаренко В. М.
Категорія: земельні                                                                               Доповідач Коростійова В.1.
УХВАЛА

Іменем України

31 січня 2007
року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого - судді   Коростійової В .І.

Судців                                 Кокоші В.В.,

Кіпенка І.С. при
секретарі - Полубан
С.М. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за
апеляційною скаргою сільськогосподарського товариства з обмеженою
відповідальністю „Агроном " Валківського району Харківської області на
рішення Валківського районного суду Харківської області від 15 листопада 2006
року по справі за позовом Валківського міжрайонного прокурора в інтересах
ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю
„Агроном" Валківського району Харківської області про стягнення
заборгованості за договором оренди земельної частки (паю);

за позовом
сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Агроном"
Валківського району Харківської області до ОСОБА_1 про визнання недійсним
договору оренди земельної частки (паю) і стягнення коштів, -

встановила:

В липні 2006 року Валківський
міжрайонний прокурор, в інтересах ОСОБА_1, пред'явив позов до СТОВ
„Агроном" про стягнення заборгованості за договором оренди земельної
частки (паю) в сумі 1
599 грн. 28 коп. та 1
964 грн. 51 коп. пені.

В обґрунтування
позову посилався на те, що 19
березня 2002 року
ОСОБА_1 уклала з СТОВ „Агроном" договір оренди належної їй земельної
частки (паю) в розмірі 5,53
умовних кадастрових гектарів вартістю 17
530 грн., строком на шість років.

Відповідно до п.
2.2 договору
за користування земельною часткою (паєм) відповідач сплачує позивачці орендну
плату в сумі 175 грн. щорічно,
не пізніше як в термін з 1
березня до 31 грудня
кожного року.

Згідно п. З
договору за несвоєчасну сплату орендної плати відповідач зобов'язався
сплачувати позивачці пеню у розмірі 0,2
відсотки від суми недоїмки за кожний день прострочки.

Посилаючись на
те, що відповідач орендну плату позивачці не сплачував, прокурор просив
стягнути з СТОВ „Агроном" на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній
платі в сумі 1 599 грн.
28 коп. та 1 964 грн.
51 коп. пені.

В вересні 2006 року СТОВ
„Агроном" пред'явило до ОСОБА_1 зустрічний
позов про визнання недійсним договору оренди земельної частки (паю) і
стягнення 1 663 грн. 05 коп.

В обґрунтування
позову посилалось на те, що після 1
січня 2002 року
встановлена заборона на передачу земельних часток (паїв) в оренду. Спірний договір укладено 19 березня 2002 року, а отже його необхідно визнати
недійсним. Крім того, СТОВ „Агроном" земельною ділянкою ОСОБА_1
не користувалося, проте провело оранку
землі, в зв'язку з чим понесло витрати в сумі 1 663 грн. 05 коп., які і
просе стягнути з ОСОБА_1

Рішенням
Валківського районного суду Харківської області від 15 листопада 2006 року задоволено
позов прокурора Валківського району Харківської
області, заявлений в інтересах ОСОБА_1 Постановлено стягнути з СТОВ „Агроном" на користь ОСОБА_1
заборгованість по виплаті орендної плати в сумі 1 599 грн. 28 коп. та пеню в
сумі 1 964 грн. 51 коп., а
на користь держави - судовий
збір - 51 грн.

В позові СТОВ „Агроном" до ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельної частки (паю) недійсним та стягнення 1 663 грн. 05 коп. відмовлено.

В апеляційній скарзі СТОВ „Агроном" просе рішення суду першої інстанції скасувати, як таке, що ухвалено з порушенням норм
матеріального права. ОСОБА_1 в позові відмовити, його позов задовольнити.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом першої
інстанції встановлено, що 19
березня 2002 року між
сторонами був укладений договір оренди
земельної частки (паю) строком на шість років (а.с. 36-37).

14 вересня 2006
року ОСОБА_1 одержала державний акт на право приватної власності і виділила
земельну ділянку в натурі.

Згідно п. 2.3 Типового
договору оренди земельної частки (паю) затвердженого
Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах НОМЕР_1; зареєстрованому
у Міністерстві Юстиції України 23
лютого 2000 року за НОМЕР_2, зобов'язання сторін за укладеним договором припиняються
відповідно до чинного законодавства.

Судом
встановлено і підтверджується наявними у справі доказами, що в період дії договору оренди земельної частки (паю)
орендар - СТОВ „Агроном" допустив заборгованість по орендній платі перед
орендодавцем ОСОБА_1, яка станом на 1 липня 2006 року склала 1 599 грн. 28 коп. (а.с. 40-41).

З огляду на це,
суд обґрунтовано, на підставі п. 2.2
договору оренди земельної частки (паю)
від 19 березня 2002 року, стягнув з СТОВ „Агроном" на користь
ОСОБА_1 зазначену вище суму.

Оскільки СТОВ
„Агроном" прострочив виконання зобов'язання, суд обґрунтовано стягнув з нього на користь ОСОБА_1 і пеню, передбачену п.
З

вказаного договору у розмірі 0,2 % від суми
недоїмки за кожний день прострочки, всього - 1964 грн. 51 коп.

Правильним є і
висновок суду про відмову СТОВ „Агроном" в задоволенні позову про визнання
договору оренди земельної частки (паю) недійсним. Договір укладений відповідно
до чинного Указу Президента України від 3 грудня 1999 року „Про невідкладні
заходи щодо реформування аграрного сектору економіки", яким передбачено
укладення договорів оренди земельної частки (паю) підприємствами, які
використовують землю для сільськогосподарських потреб, з власниками цих часток
(паїв) з виплатою орендної плати.

Доводи
апеляційної скарги про те, що з 1
січня 2002 року
встановлена заборона на укладення договорів оренди земельної частки (паю)
протирічать чинному Указу Президента України від 3 грудня 1999
року „Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного
сектору економіки" та п. 17
розділу X Перехідних положень Земельного Кодексу України.

Указом
передбачена можливість укладення договору оренди земельної частки (паю)
підприємствами, які використовують землю для сільськогосподарських потреб, з
власниками земельної частки (паю) на підставі сертифікату.

Відповідно до п.
17 розділу X Перехідних
положень Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку
(пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) в натурі (на
місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності
на землю.

Безпідставними є
і посилання на неможливість укладення договору оренди земельної частки (паю)
без виділення землі в натурі, оскільки у випадку оренди земельної частки (паю)
встановлюється орендні відносини щодо права на земельну частку (пай), не
визначену в натурі земельну ділянку, посвідчену сертифікатом.

Відповідно до п.
З договору оренди земельної частки (паю) витрати, пов'язані з використанням
земельної ділянки несе орендатор -
СТОВ „Агроном". Суд правильно відмовив йому в стягненні витрат на
оранку земельної ділянки в період дії договору.

Рішення суду
першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального
права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.
303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю
„Агроном" - відхилити.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 15 листопада 2006
року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня проголошення.