Справа №2-58 2007р.
Р ІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                           УКРАЇНИ

15 лютого 2007 р.                                                                                              м.Харків

Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого -                судді Саркісян О.А.

при секретарі-                      Пасмуровій Н.О.,

за участю позивачки, її
представника, представників відповідачів,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ
«Харківський тракторний завод», Орджошкідзевському
райвиконкому м. Харкова про визнання права на приватизацію квартири, визнання частково недійсним договору
найму жилого приміщення та спонукання
укласти новий договір найму жилого приміщення, спонукання видати необхідні
документи для оформлення права власності на квартиру та за зустрічним позовом ВАТ «ХТЗ» до ОСОБА_1 про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в 2005 році звернулася з позовом до
відповідача - ВАТ «ХТЗ» в якому просить визнати недійсним договір найму жилого приміщення
- квартири АДРЕСА_1, укладений ІНФОРМАЦІЯ_1 року з тих підстав, що він протирічить Житловому Кодексу України, звужує її права, оскільки
передбачає працювати у відповідача протягом п'яти років після сдачі в
експлуатацію будинку ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто
на невизначений термін.

А також просить визнати право на
безстрокове користування вказаною квартирою.

Відповідач звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_1 і посилаючись на те,
що вона не виконала зобов'язання згідно договору від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, просить стягнути 40% вартості спірної
квартири згідно умов договору, а саме 10590
грн.

В подальшому позивачка неодноразово уточнювала свої позивні вимоги і
остаточно просить суд визнати її право на
приватизацію спірної квартири, визнати частково недійсним договір найму жилого приміщення, укладений між нею та ВАТ «ХТЗ» ІНФОРМАЦІЯ_1 року - п.2.1.1,2.2.1,2.2.3,3.1,
а також зобов'язати Орджонікідзевський РВК м. Харкова укласти новий договір найму жилого приміщення
спірної квартири та спонукати його видати їй необхідні документи
для приватизації спірної квартири.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, проти
зустрічного позову заперечувала.

Представник позивача підтримав позовні вимоги позивачки. Проти зустрічних позовних
вимог заперечував.

Представник відповідача - ВАТ «ХТЗ» підтримала свої позовні вимоги, проти

основного позову заперечувала, посилаючись на те, що
укладений договір був підписаний

позивачкою добровільно, вона була ознайомлена та їй була
відома сутність та умови

договору, укладеного відповідно до цивільного
законодавства, але не виконала його.

Вважає, що відповідач - ВАТ «ХТЗ» до теперішнього часу є власником будинку ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки хоча і є рішення про передачу цього будинку до

комунальної власності міста Харкова, але право власності
на будинок підлягає державній

реєстрації,
а перехід права власності на вищезазначений будинок не було

перереєстроване.

2

Представник відповідача - Орджонікідзевського РВК м, Харкова
проти основного позову заперечував, зустрічний позов
підтримав і пояснив, що позивачкою не були виконані умови договору, за яким ВАТ "ХТЗ" передав їй квартиру,
звільнившись з підприємства за власним бажанням. В
разі погіршення стану здоров'я вона мала можливість
перейти на легку працю та продовжувати працювати, а не звільнятися. Право
позивачки на приватизацію спірної квартири не оспорюється, але позивачка не
зверталася до відповідача - Орджонікідзевського РВК м. Харкова з питанням укладення
нового договору найму жилого приміщення, ій
не було відмовлено, а після укладення договору найму жилого приміщення не подавала заяви з документами про приватизацію
житла. Орджонікідзевський РВК м. Харкова не
уповноважений оформляти та видавати документи для приватизації
житла та приватизацією не займається.

Заслухавши
пояснення позивачки, представника позивачки, представників відповідачів, показання свідків, вивчивши
матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивачки не підлягають
задоволенню, а зустрічні позовні
вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Позивачка ОСОБА_1 знаходилася в трудових відносинах з ВАТ «ХТЗ» з 19.12.1983 року /а.с.5-7/. На квартирному обліку по заводу з 1985 року перебував чоловік позивачки, а у зв'язку з його
звільненням з 1990 року квартирна черга була переведена
на позивачку. Подружжя ОСОБА_1 займала дві кімнати НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по ІНФОРМАЦІЯ_4.

В 1990 році між ОСОБА_1 та ВАТ «ХТЗ»
укладений договір про трудову участь ОСОБА_1 як члена «МЖК» по
будівництву жилої площі.

Перед одержанням квартири в 1999 році, ІНФОРМАЦІЯ_5 року шлюб між подружжям ОСОБА_1 було розірвано, чоловіку
залишено в користування кімнату НОМЕР_1 по вул.ІНФОРМАЦІЯ_4, а позивачці з донькою кімнату НОМЕР_2 за цією ж адресою без зняття з
квартирного обліку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року між ОСОБА_1 та ВАТ «ХТЗ» був укладений договір найму жилої площі НОМЕР_3, згідно умов якого по закінченню
будівництва та вводу в експлуатацію жилого будинку
АДРЕСА_2
передати в користування квартиру НОМЕР_4 на період будівництва житлового
будинку АДРЕСА_3 в м.Харкові та продовження працювати на заводі протягом 5 років після здачі цього будинку в експлуатацію., а в разі невиконання цих умов перерахувати в касу
підприємства суму, що становить 40%
фактичної вартості квартири/а.с.9-Ї0/.

Позивачка була ознайомлена з текстом договору, їй були зрозумілі його
сутність, про що вона сама та вся допитані свідки
підтвердили в судовому засіданні. Підписала вона цей договір
добровільно.

Ті обставини, на які посилається позивачка та свідки з боку позивачки, що
представник адміністрації завода «ХТЗ» пояснив, що той, хто не підпише договір не одержить квартири в цьому будинку, не підтверджує доводи позивачки
про психологічний тиск на неї щодо підписання договору. Вона
мала можливість при незгоді з його умовами не підписувати вказаний договір, але
як пояснила сама позивачка, бажала одержати квартиру і тому була згідна
підписати договір з тими умовами та відповідальністю, покладеною на неї
умовами договору.

Таким чином доказів тому, що вищевказаний договір був укладений з
позивачкою шляхом обману, під психологічним
тиском та що вона не розуміла та не знала зміст договору найму жилого приміщення, суду не надано, а посилання позивачки на
вказані обставини безпідставні.

Відповідно до ст.. 161 ЦК України /1963 року/ зобов'язання за договором повинні виконуватися
сторонами належним чином та в строк.

ВАТ «ХТЗ» в повному обсязі виконав взяті на себе згідно
зазначеного договору найму жилого приміщення НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року
зобов'язання, про що свідчить виписка з протоколу  спільного засідання профкому на адміністрації
заводу ВАТ «ХТЗ»

3

№НОМЕР_5 року /а.с.31/, згідно якого позивачці разом з сім'єю - вона та донька, -була надана однокімнатна квартира АДРЕСА_1 зі зняттям з квартирного обліку. На момент надання
позивачки спірної квартири вона перебувала на загальному
квартирному обліку по заводу за №НОМЕР_6.

Позивачка ж ОСОБА_1 в порушення ст.. 162 ЦПК України /1963 року/ в односторонньому порядку відмовилася від виконання
договору найму жилого приміщення НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року та 30.07.2001 року звільнилася з заводу за власним бажанням
/а. с. 3 2/.

У зв'язку з односторонньою відмовою ОСОБА_1 від взятих на себе обов'язків відповідно до п.2.2.3 вищевказаного договору найму жилого
приміщення з неї слід стягнути 40% вартості квартири, що становить відповідно до розрахунку
ВАТ «ХТЗ», який ніким під сумнів не брався - 10590 грн/а.с.34-35/.

Підстав вважати, що укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «ХТЗ» договір найму жилого приміщення протирічить ЖК України, діючому
законодавству, звужує її права на вільний вибір професії, зобов'язуючи
позивачку працювати в ВАТ «ХТЗ» фактично невизначений час, у суду немає.

Договір є волевиявленням обох сторін, з умовами договору сторони були
ознайомлені та згодні, про що свідчать їх
підписи, умови договору не протирічать діючому законодавству та
не порушують права позивачки ОСОБА_1

Будинок ІНФОРМАЦІЯ_3 збудований на кошти ВАТ «ХТЗ» та є його колективною
власністю /а.с.3
7,40-49/.

За виконувану роботу в МЖК на
заводі «ХТЗ» позивачка одержувала зарплату.

Посилання позивачки та її представника на те, що вона звільнилася за станом
здоров'я та у зв'язку з невиплатою зарплати
заводом, судом до уваги не приймаються, оскільки з наданої копії заяви про звільнення та розпорядження про звільнення
вбачається, що позивачка звільнилася за власним
бажанням, а не була звільнена з ініціативи адміністрації за станом здоров'я. Посилання в заяві про звільнення на поважність причин
звільнення є відповідно до ч.3ст.З8 КзпП України підставою для звільнення в той строк, в який
просить працівник, без двухтижневого
відпрацювання. Більш того, в заяві про звільнення адміністрацією заводу
зазначено на необхідність позивачки відповідно до умов договору відпрацювати протягом 5 років на заводі після здачі в експлуатацію житлового будинку №2, яке планується в 2002 році /звільнення мало місце в 2001 році //а.с. 127/.

Відповідно до рішення сесії Харківської міської ради від 28.09.2005 року №164/05 будинок №79 по вул..Плитковій в м.Харкові прийнято до комунальної
власності міста /а.с.77-80/.

Відповідно до ст.. 16 ЦК України /2003 року/, на момент звернення з додатковими позовними вимогами позивачки, ч.2 п. 1 способами захисту цивільних прав та обов'язків може бути
визнання права, а згідно ч.2п. - зміна правовідношення.

Як вбачається з матеріалів справи, пояснень представника позивачки та
представника відповідача - Орджонікідзевського РВК м.Харкова, право позивачки на
приватизацію спірної квартири ніким не оспорюється та не порушується.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на направлений
нею лист до Орджонікідзевського РВК м.Харкова.

Але як встановлено судом, то суттю цього звернення було прохання позивачки роз'яснити їй порядок оформлення права власності на
квартиру, в якій вона проживає та вирішити питання про передачу її у власність.

Відповідач - Орджонікідзевський РВК м. Харкова не
є органом приватизації і право на приватизацію квартири позивачки не оспорює.

З відповідей /а.с.97-98/ вбачається, що у зв'язку з тим, що
позивачка не надала до заяви ніяких документів, то відповісти на поставлені
питання по суті та роз'яснити порядок передачу у власність
конкретної квартири позивачки не можливо.

4

Це ж стосується і позовних вимог про спонукання відповідача - Орджонікідзевський РВК м. Харкова
укласти з нею новий договір найму жилого приміщення у зв'язку із зміною
наймодавця.

Представник відповідача зазначає, що позивачка не зверталася до відповідача
з вимогою укласти договір найму жилого приміщення,
вказане питання не розглядалося відповідачем відповідно до вимог
закону, їй не було вимовлено, а тому немає спору по даному питанню.

Представник позивачки підтвердив, що звернень з приводу укладення нового
договору найму жилого приміщення до
Орджонікідзевського РВК м. Харкова не було.

Приватизацією квартир Орджонікідзевський РВК м.Харкова не займається, це не
відноситься до його компетенції, ніяких документів
для приватизації квартири не видає.

Матеріали справи не містять доказів тому, що права позивачки з цих питань
порушені чи не визнані відповідачем - Орджонікідзевським РВК м. Харкова та потребують судового захисту.

Керуючись CT..CT.. 10,11,209,212-218
ЦПК України, ст.ст.161,162,212 ЦК України/1963/ року ст..
16 ЦК України /2003 року/,
суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ВАТ «Харківський тракторний завод», Орджонікідзевський РВК м.Харкова про
визнання права на приватизацію квартири НОМЕР_4 по ІНФОРМАЦІЯ_3, визнання частково недійсним договору житлового найму від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «ХТЗ», про спонукання
Орджонікідзевський РВК м.Харкова укласти новий договір
найму жилого приміщення, видати необхідні документи для оформлення права власності на квартиру НОМЕР_4 по ІНФОРМАЦІЯ_3 -відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ВАТ «Харківський тракторний завод» до ОСОБА_1
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Харківський тракторний завод» згідно умов договору від ІНФОРМАЦІЯ_1 року - 10590 грн. та сплачене держмито - 105 грн.90к., а всього - 10695 /десять тисяч шістсот дев'яносто
п'ять/ грн. 90к.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

СУДЦЯ: