Справа
№2-1082/07
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2007 року
Знам'янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

В складі : головуючого
судді   -
Українського В.В.

при секретарі           -
Чукановій О.А

за участю адвоката                          -                                                      ОСОБА_2

представника відповідача        -                                                          Боліхової
В.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Знам'янка  цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства
“ Кіровоградської рибоводно-меліоративної станції” про стягнення боргу 15969
грн. , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до ВАТ “Кіровоградська рибоводно-меліоративна
станція” про стягнення боргу. Свій позов позивач обгрунтував тим, що він
працював на посаді Голови правління ВАТ “Кіровоградська рибоводно-меліоративна
станція” і згідно рішення Правління від 13.06.2003 року надавав підприємству
кошти поворотної безпроцентної позики через касу РМС по мірі необхідності
життєдіяльності підприємства на загальну суму 15969 грн. оскільки сума позики
не була йому повернута вчасно, просить суд стягнути борг з відповідача..

В
судовому засіданні позивач  позовні вимоги
підтримав повністю та суду пояснив , що 13.06.2003 року на засіданні правління
РМС було поставлене питання про необхідність пошуку фінансової допомоги  для діяльності підприємства  так як підприємство знаходиться в
тяжкому  фінансвмку та матеріальному становищі
у нього відсутні гроші для погашення
платежів перед бюджетом та для основної діяльності підприємства ,  на цьому ж засіданні було затверджено , що
ОСОБА_1 надає підприємству фінансову допомогу (поворотну позику)  або допомогу іншими матеріалами , а потім
звітує перед підприємством авансовими звітами.

Представник
позивача суду пояснив , що дане рішення правління являється договором позики
згідно Цивільного Кодексу України  так як
позичальнику виписувались розписки головним бухгалтером про отримання від
ОСОБА_1 грошові суми , також ОСОБА_1 звітував перед бухгалтерією авансовими
звітами, що підтверджується копіями розписок та авансових звітів які
знаходяться в матеріалах справи, дані документи являються доказами
підтвердження існування договору позики між ОСОБА_1 та ВАТ “Кіровоградська
рибоводно-меліоративна станція” згідно згаданих документів борг РМС перед
позивачем становить  15969 грн.

Відповідач
у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та пояснив суду, що
договір позики між ОСОБА_1 та підприємством не укладався, а протокол правління
від 13.06.2003 року в якому вказано , що позивач надає РМС (поворотну позику)
не може розцінюватись як договір позики, так як даний договір потребує
письмового укладення їз зазначенням істотних умов виконання , а також суми
самої позики , строк дії договору , порядок та умови повернення позики
підприємством, дані умови являються істотними порушеннями вимог Цивільного
законодавства України - тому підстав для задоволення позову немає.

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила , що вона працювала і зараз
працює на посаді головного бухгалтера ВАТ “Кіровоградська
рибоводно-меліоративна станція” в 2003 році на підприємстві склалася складна
фінансова ситуація , в РМС не було коштів
щоб підтримувати необхідні умови існування підприємства, не було чим
платити основні поточні платежі , зібрали правління та на правлінні вирішили ,
що ОСОБА_1 буде надавати підприємству гроші для його діяльності у вигляді
безпроцентної поворотної позики  сам
договір позики підприємство з ОСОБА_1 не укладало , позивач підприємству давав
гроші за які надавалася йому розписка , гроші підприємству також надавав не
лише ОСОБА_1 , а й ОСОБА_4 про що надано до суду копії прибуткових касових
ордерів.

Заслухав
пояснення сторін по справі, пояснення свідка, дослідив матеріали справи суд
встановив наступне.

Наказом
регіонального відділення по Кіровоградській області фонду державного майна
України від 21.08.1998 року ОСОБА_1 було призначено на посаду Голови правління
ВАТ “Кіровоградська рибоводно-меліоративна станція” (а.с. 8)

На
засіданні правління ВАТ “Кіровоградська рибоводно-меліоративна станція”  від 13.06.2003 року, що підтверджується
відповідним протоколом, було вирішено просити голову правління ОСОБА_1 про
надання підприємству коштів поворотної безпроцентної позики через касу РМС та
через закупку матеріалів згідно авансових звітів постійно, по мірі необхідності
життєдіяльності підприємства (а.с. 15)

Згідно
зазначеного вище протоколу вбачається також, що підприємство зобов”язувалося
обов”язково повернути при наявності вільних оборотних коштів позику, а при їх
відсутності - основними засобами.

Суд не
може погодитися з доводами позивача по справі, що зазначений вище протокол
засідання правління є договором позики між підприємством та ОСОБА_1 з наступних
підстав.

Згідно
статуту підприємства (а.с.9-14) п.8.4.9. (8) - Правління товариства укладає
договори (угоди) згідно чинного законодавства України та норм Статуту, але
правлінням не було укладено договору позики з ОСОБА_1 як це зазначено в статуті
.

Згідно
ст.208 ЦК України правочини між юридичною та фізичною особою належить вчиняти у
письмовій формі.

Згідно ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов”язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів
(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості із
зазначеного вище протоколу не вбачається, що саме було предметом договору
позики.

Крім
того, ст. 1047 ч.1 ЦК  України договір
позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваних доходів громадян. Як
вбачається з пояснень позивача в
судовому засіданні, сума позики перевищувала в десять разів встановлений
законом розмір неоподатковуваних доходів громадян.

Згідно
ст. 638 ЦК україни договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі
досягли згоди з усіх істотних умов договору. Однією із істотних умов договору
позики є сума грошових коштів, які позикодавець передає позичальникові. З
протоколу засідання правління ВАТ “Кіровоградська рибоводно-меліоративна
станція” не вбачається на яка сума грошей є предметом позики.

Крім
того, згідно ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання
грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Момент передачі грошей
ОСОБА_1 ВАТ ““Кіровоградська рибоводно-меліоративна станція” судом не
встановлено.

Суд не
може погодитися з доводами позивача, що корінці до авансового звіту, надані
суду, є доказом укладення та виконання умов договору позики. Згідно ст.1047 ЦК
України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання
йому позикодавцем вищезазначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Корінці авансового звіту є бухгалтерським документом підприємства і з них не
вбачається передання позикодавцем визначеної грошової суми позики.

Згідно
Наказу Фонду державного майна України Регіонального відділення по
Кіровоградської області від 21 серпня 1998 року № 1089 ОСОБА_1 було призначено
на посаду Голови правління ВАТ “ Кіровоградська рибоводно-меліоративна станція”
з 19 серпня 1998 року до перших загальних зборів акціонерів (а.с.8) , так 25
квітня 2003 року були здійснені Загальні збори акціонерів - що видно зі статуту
підприємства у новій редакції (а.с.9-14) , але відсутній в матеріалах справи та
не наданий позивачем Протокол Загальних зборів відповідно з яким ОСОБА_1 був
призначений на посаду Голови правління так як дія Наказу від 21 серпня 1998
року закінчується до перших Загальних зборів акціонерів на підставі цьго
ОСОБА_1 не міг збирати правління підприємства та виконувати якісь дії відносно
цьгож підприємства - ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов”язана довести ті
обставини справи, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким
чином суд дійшов висновку, що між сторонами по справі не було укладено договору
позики, тому підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не має.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 208, 1046, 1047, ЦК України, ст.
ст.ст.31,60, 81, 88 ч.2, 174 ч.4, 213-215, 217 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов   ОСОБА_1
залишити без задоволення.

Рішення
суду може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя

Знам'янського
міськрайонного суду

Кіровоградської області
Український В.В.