Справа №2-255/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 лютого 2007 року
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко
Ю.П., при секретарі - Цурканенко
Г.С., за участю позивачів і їх представника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові
справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсними
договорів, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

УСТАНОВИВ :

Позивачі та їх
представник просять суд визнати недійсними договори з відповідачем НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 30.01.2006 року, стягнути з
відповідача на користь кожного з позивачів матеріальну шкоду по 2 915 грн., моральну
шкоду по 2 000 грн.,
збитки по 1 005 грн.
посилаючись на те, що при укладенні договорів відповідач ввів їх в оману, свої
зобов'язання по договорам не виконав.

Відповідач в
судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним
чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Приймаючи до
уваги викладене, що позивачі і їх представник просять суд провести заочний
розгляд справи, то в відповідності до ст.224 ЦПК України суд ухвалює по справі
заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Судом
встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 через
рекламну об'яву в газеті «Simon» одержали інформацію про те, що фірма «Віласі Девелопмент
Україна» за адресою: 01001,м. Київ,
вул. Мала- Житомирська, буд.6, тел.8-044-279-71-22,
8-044-279-88-42, 8-044-240-27-46, має ліцензію АБ №119569
від 02.02.2005р. на працевлаштування за кордоном, яка одержана від
Міністерства праці України, і в зв'язку з цим здійснює працевлаштування
громадян України в США.
В змісті рекламного буклету широко викладено, як за допомогою цієї фірма
можна працевлаштуватися і одержувати високий заробіток в США. Реклама такого
змісту має постійний характер і виходить біля одного разу на тиждень.

В кінці січня 2006 року позивачі
звернулися до вищевказаної фірми з метою одержати послугу по їх
працевлаштуванню в США.
При неодноразовому відвідуванні офісу вищевказаної фірми за адресою:01001, м.
Київ, вул. Мала - Житомирська,
буд.6, з позивачами спілкувались юрист і менеджер.

30 січня 2006 р. позивачі
кожний окремо, склали договори за НОМЕР_1
и НОМЕР_2 з фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_4, де позивачі виступили в якості довірителів, а
відповідач в якості повіреного (а.с.13-16). Відповідно до п.2.1. договорів
позивачі виконали своє зобов'язання і передали відповідачу по 2915 грн. кожний.
Відповідач не видав позивачам квитанцій або яких інших платіжних документів,
які б підтверджували одержання ним суми грошей 5830грн., вказаної в договорах.
Згідно з розділом 1 договорів
відповідач, як повірений, взяв на себе зобов'язання від імені за рахунок і на
користь позивачів, як довірителів, здійснити відповідні юридичні дії, пов'язані
з оформленням американською компанією «ASTORON LLC» документів,
необхідних для виїзду позивачів в США
з метою

2

працевлаштування. При цьому
відповідач представляв інтереси позивачів в відносинах з вищевказаною
американською компанією. Але позивачі не мали ніяких відносин з американською
компанією, не одержували документів, підтверджуючих її наявність, як суб'єкта
підприємництва США, маючого
право займатися бізнесом в Україні і працевлаштовувати позивачів в США. Відповідач
показував позивачам листки, на яких був надрукований зміст на незрозумілій їм
мові, завіряючи, що це інформація про американську фірму і правовідносини з
нею. Замість обіцяних запрошень від роботодавця і дозволу відповідного
державного органу на працевлаштування, відповідач передав позивачам приватні
запрошення від фізичних осіб: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 9а.с. 19-20). Разом з цим
відповідач передав позивачам біографії вищевказаних осіб і попрохав вивчити їх
на пам'ять, щоб переказати зміст на співбесіді з візовим офіцером посольства.
При цьому відповідач застеріг, щоб позивачі не сповіщали на співбесіді про
нього і про американську фірму, як про посередників.

В квітні 2006 року позивачі
побували на співбесіді в посольстві США,
заплативши при цьому консульський збір в розмірі 100 доларів США(505
грн.) кожний, в загальній сумі 1010
грн., але позивачам було відмовлено в візах (а.с.21- 25). В письмовій
відмові від 03.04.2006р. повідомляється, що посольству США відомо про
наявність компаній в м. Києві, які продають завірені нотаріусом запрошення від
фізичних осіб і довідки про їх фінансову спроможність, і що такі документи не
допомагають доказам зв'язків з США,
а тільки шкодять візовій справі. Використання таких документів ускладнює
визначення візовим офіцером справжньої мети подорожі апліката в США, перешкоджають аплікату
отримати візу, можливо і назавжди.

Позивачі
неодноразово зверталися до відповідача з вимогою про повернення грошей в сумі 5830 грн., які вони
сплатили згідно з договорами, зважаючи на те, що відповідач не виконав свої
зобов'язання, але Відповідач неправомірно відмовився повертати вищевказану
суму.

Викладені і
встановлені судом обставини підтверджується наданими позивачами письмовими
доказами (а.с.11-28 ) і
поясненнями позивачів.

Зважаючи на
викладене, у відповідності до вимог ст.ст.203, 215, 230 ЦК України, суд вказані угоди визнає
недійсними. При цьому суд враховує, що відповідач, як суб'єкт підприємницької
діяльності, пропонував без спеціального на те дозволу (ліцензії) послугу на
працевлаштування українських громадян в США,
ввів в оману позивачів відносно свого права на здійснення такої угоди, так
як діяв в правовідносинах в якості представника відповідно з договором
доручення, і не мав можливості виконати дії, пов'язані з отриманням для
позивачів дозволу із Департаменту США
на працевлаштування у роботодавця на території США. Дії відповідача завдали позивачам істотної шкоди,
оскільки відповідач в рекламній газеті «Simon» рекламував
послугу пов'язану з працевлаштуванням і високими заробітками в США від імені фірми
«Віласі Девелопмент Україна», вказував відсутню в нього ліцензію на
працевлаштування за кордоном, що не відповідало тим послугам , предмету і
стороні договорів, які булі запропоновані відповідачем в дійсності. Такими
діями відповідач запропонував позивачам недобросовісну, неправдиву рекламу, використавши
ту обставину, що в позивачів -
споживачів їх послуги, відсутні спеціальні знання про якість і характер
запропонованих послуг. Відповідач запропонував позивачам інформацію про себе і
своїх партнерів на незрозумілій їм іноземній мові. Відповідач порушив умови
договорів про надання послуг, так як надав послуги неналежної якості, чим
порушив права позивачів, як споживачів.

Приймаючи до
уваги те, що вказані договори суд визнає недійними, вимоги ст.ст. 526,530,623,625 ЦК України,
суд стягує з відповідача на користь позивачів по 2915 грн., які вони оплатили по вказаним договорам, які суд
визнає недійсними. Також суд стягує витрати позивачів на консульський збір по 505 грн. на користь
кожного з них. Дорожні витрати в розмірі по 505 грн. на рахунок кожного з позивачів суд не стягує з
відповідача, бо ці витрати не підтверджені відповідними достовірними доказами
по справі.

Також суд
вважає, що своїми неправомірними діями відповідач завдав позивачам моральної
шкоди у вигляді душевних страждань. Позивачі не мали змоги реалізувати свої
плани

з

на працевлаштування за кордоном, а тому з цього приводу
душевно страждали. Відповідач не надав суду докази, які б свідчили про те, що
позивачам не було спричинено моральної шкоди. Вказана позивачами сума моральної
шкоди є розумною, а тому, з урахуванням викладеного і доведеності факту
спричинення моральної шкоди, суд стягує з відповідача на користь кожного з
позивачів моральну шкоду в розмірі по 2000
грн.

Зважаючи на те,
що суд позовні вимоги задовольняє, то відповідно до вимог ст.81, 88 ЦПК України з
відповідача на користь кожного з позивачів суд також стягує витрати на оплату
державного мита в сумі 59
грн.20 коп. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
в сумі 15 грн.

Всього з відповідача на користь кожного позивача суд
стягує по 5494 грн.20
коп.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 79, 81, 88, 215,
224, 226 ЦПК України, ст.ст.23, 203, 215, 216, 230, 526,530,623,625, 1166, 1167 ЦК України,
- суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів, стягнення
матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати
недійсними договори НОМЕР_1,
НОМЕР_2 від 30.01.2006
року між фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_4 і ОСОБА_2, ОСОБА_3 про надання послуг з оформлення
документів.

Стягнути з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 по 5494
грн.20 коп. на користь кожного з них.

В задоволенні
вимоги про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 дорожніх витрат по 505 грн. на користь
кожного з них, - ВІДМОВИТИ.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана в апеляційний суд
Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в
апеляційний суд Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м.
Харкова протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова протягом 10
днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: