У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31 серпня 2007 року                                                                     м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Лященко Н.П., Прокопчука Ю.В., -

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ)
“Ольвія”, ОСОБА_2, виконавчого комітету Феодосійської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Феодосійського міжміського бюро реєстрації і технічної
інвентаризації (далі - Феодосійське МБТІ), ОСОБА_6, третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_7, про визнання рішень державних і юридичних осіб
незаконними, договорів купівлі-продажу квартир недійсними та визнання права
власності на квартири,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2004 року
ОСОБА_1, звернувшись до суду з указаним позовом, зазначав, що згідно рішення
Феодосійського виконкому НОМЕР_1та свідоцтва про право власності
АДРЕСА_1належить малому підприємству “Біакс”. Відповідно до рішення засновників
МП “Біакс” від         1 липня 1997 року
він вийшов зі складу засновників підприємства з виділенням майнового паю у
вигляді вказаних квартир, однак право власності на квартири не зареєстрував. В
березні 2004 року йому стало відомо, що власником спірних квартир на підставі
рішення Феодосійського виконкому НОМЕР_2 стала ОСОБА_2 Враховуючи викладене,
просив визнати зазначене рішення виконкому незаконним і скасувати його, визнати
за ним право власності на спірні квартири.

23 серпня 2006 року
ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги і просив скасувати державну реєстрацію права
власності на спірні квартири за ОСОБА_2, визнавши її незаконною, скасувати
реєстрацію за невідомими особами та визнати недійсними договори купівлі-продажу
квартир. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що на виконання
рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 30 червня 2005 року,
яким за ним визнано право власності на спірні квартири та скасовано рішення
Феодосійського виконкому НОМЕР_2, Феодосійське МБТІ зареєструвала за ним право власності на
спірні квартири. Оскільки  ухвалою
Верховного Суду України скасовані рішення міського і апеляційного суду з
направленням справи на новий розгляд, то спір відносно квартир повернуто в
первісний стан, де власником квартир є МП “Біакс”. Однак 18 липня 2006 року Феодосійське МБТІ провела реєстрацію спірних квартир за новими власниками.

4 грудня 2006 року ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги і вказував, що ОСОБА_2,
знаючи, що спір про квартири не вирішений, вводить покупців в оману і продає
квартири, а Феодосійське МБТІ, не скасувавши право власності на квартири
за ним, проводить реєстрацію права власності на АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 на підставі
договору купівлі-продажу від 18 липня 2006 року. Тому, просив договори
купівлі-продажу спірних квартир та реєстрацію їх за новими власниками визнати
недійсними.

Крім того, зазначав, що ОСОБА_2 не
є добросовісним набувачем квартир, оскільки рішенням загальних зборів ТОВ
“Ольвія” від 16 травня 2003 року ОСОБА_2 входить до числа засновників товариства
зі внеском 137684 грн. 56 коп., однак в статутний фонд вона ні кошті, ні майна
не внесла. 14 листопада 2003 року ОСОБА_2 виходить зі складу засновників
товариства і забирає частку статутного фонду в сумі невнесеного внеску, в тому
числі і спірні квартири. Зазначені квартири при реорганізації підприємства
“Біакс”, правонаступником якого стало виробниче підприємство “Ольвія”, серед
активів, які було передано по акту-передачі, не значаться. Вважає, що ОСОБА_2
не була співзасновником ТОВ “Ольвія” і не мала ніякого права на компенсацію не
придбаних нею корпоративних прав при виході зі складу засновників товариства.

Рішенням Феодосійського
міського суду Автономної Республіки Крим від 15 лютого 2007 року, залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 27 березня 2007
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначені судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення судами норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Феодосійського
міського суду Автономної Республіки Крим від 15 лютого 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 27 березня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

Н.П.Лященко   Ю.В.Прокопчук