Справа №2-116/07
Рішення

Іменем України

14 лютого 2007 року       Каховський міськрайонний суд Херсонської
області

у складі: судді Терещенко О.Є.

при секретарі Н.В.Марків

за участю позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м.Каховка,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення алміентів,

встановив:

У ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
вказаним позовом, мо-тиьуючи свої вимоги тим, що від
шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 на утримання якої з відповідача
рішенням Каховського міськрайсуду від ІНФОРМАЦІЯ_3 року було
стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, але не мен­ше
неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 досягне повноліття,
позивачка просила продов­жити стягнення аліментів з ОСОБА_2
на період навчання дитини у вищому навчальному за­кладі, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та пояснила, що їх
спільна з відпо­відачем дочка ІНФОРМАЦІЯ_5 року досягне
повноліття, але вона навчається у вищому навчальному за­кладі, що потребує
додаткової матеріальної допомоги. Позивачка просила продовжити стягнення на її користь з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 на
період навчання її у вищому навчальному
закладі - Миколаївському Державному
універсітеті імені В.О. Сухомлинського, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року, у розмірі 1/4 частини від усіх видів
заробітку, щомісячно, але не менше 30%
від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач позов не визнав та пояснив, що він є інвалідом третьої групи, на
даний час ніде не працює, є опікуном недієздатної
особи, а тому не може продовжувати сплачувати аліменти. Просив відмовити
у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та
оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов слід
задовольнити частково, за наступних під­став.

У відповідності свідоцтву про народження (а.с.З) ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження.

Згідно рішенню Каховського міськрайсуду від ІНФОРМАЦІЯ_3 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше неоподат­ковуваного
мінімуму доходів громадян.

Згідно довідці Миколаївського Державного універсітету (а.с.8), ОСОБА_3 є
студенткою 1 курсу педагогічного факультету.
Термін закінчення універсітету ІНФОРМАЦІЯ_4рік.

Законом України № 2901 від 22.09.2005 р. до ст.182 СК України внесено зміни, за якими мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового міні­муму для
дитини відповідного віку, тобто мінімальний розмір аліментів збільшено, а
відповідно законні підстави, за якими має вирішуватися спір
змінилися.

Позивачка просить збільшити розмір аліментів до суми, яка
не буде меншою ніж 30% від

прожиткового мінімуму, оскільки несе витрати на виховання
та по оплаті за навчання їх спільної з

відповідачем дитини, що не суперечить ч.2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка,
син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на
утримання при­пиняється у разі припинення навчання.

Виконуючи вимоги ст.199 СК України і оцінюючи можливість
відповідача продовжувати сплату аліментів на утримання дитини
на період її навчання, але не більше як до досягнення 23 ронів, суд враховує позицію відповідача, щодо
неможливості продовжувати цю сплату, надума­ною, оскільки:

-згідно наданій відповідачем копії трудової книжки (а.с. 10), останній звільнений з роботи за власним
бажанням;

-у відповідності довідці (а.с. 12) ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи,
але, при цьому, доказів його непрацездатності
останнім в порушення вимог ст.60 ЦПК України не наведено;

-доказів погіршення стану здоров'я
відповідачем суду, взагалі, не надано.

На підставі вищенаведного, суд вважає, що ОСОБА_2 взмозі за своїм
матеріальним становищем та станом здоров'я
продовжити сплату аліментів на утримання дитини, яка навчається у вищому
навчальному закладі на період її навчання, але не більше як досягнення нею 23 річного віку.

Враховуючи, що спірні відносини батьків по утриманню їх спільної дитини
тривають, за­конні підстави, за якими було ухвалено рішення суду від ІНФОРМАЦІЯ_6 р. змінилися з прийняттям зазначеного вище Закону, суд знаходить вимоги позивачки щодо стягнення
аліментів з відповідача у розміру, не меншому ніж ЗО % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку
цілком законними і обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 64, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 191, 199 СК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Продовжити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 на період навчання останньої, але
не більше, як до досягнення нею 23 річного віку, у розмірі 1/4 частини від
усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Сятгнути з ОСОБА_2 на користь держави мито у розмірі 51 грн та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу 7 грн 50 коп.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом 20 днів після по­дання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне ос­карження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскар­ження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не
була подана у 20-денний строк, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку.