АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-237/2007 р.                                                    Головуючий
Категорія                           про                                               Клочко
відшкодування шкоди                                                          Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2007 р. Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого                Захарової А.Ф.

Суддів                           Адаменко Л.В., Подорога В.М.

при секретарі               Пономаренко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 06 грудня 2006 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа -ДП РЕУ № 8 м. Черкаси, - про
відшкодування шкоди.

Вивчивши
матеріали справи, вислухавши представника ОСОБА_1, яка підтримала доводи
апеляційної скарги, та ОСОБА_2, ОСОБА_3, які частково на них заперечували,
судова палата, -

встановила:

В березні 2006 року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Вказувала, що 15 березня 2006 року за адресою : м. Черкаси , АДРЕСА_1 сталося
підтоплення квартири НОМЕР_1,
власником якої вона являється.

Актом № 241 від 15.03.2006 року , складеним
комісією ДП РЕУ № 8 встановлено,
що підтоплення сталося з вини власників квартир НОМЕР_2 - ОСОБА_1, НОМЕР_3
- ОСОБА_4., НОМЕР_4 - ОСОБА_3.

Це не перша
аварійна ситуація, підтоплення її квартири носило систематичний характер. Однак внаслідок останнього підтоплення
їй спричинено значну майнову шкоду, що полягає в несенні нею витрат,
пов'язаних з необхідністю проведення заміни паркетного покриття підлоги , що складається з
:

вартості пошкодженого
паркетного покриття підтопленої підлоги в спальні та коридорі,

вартості робіт по заміні паркету. Відповідно до
технічного плану квартири НОМЕР_1
площа підлоги спальні та коридору в сумі
складає   17
кв.   м.   Відповідно
до   кошторису,   складеного
будівельно-підрядною організацією вартість матеріалу та робіт по
влаштуванню паркету становить 3314,31
грн.

Крім того, діями
відповідачів їй спричинена моральна шкода, яка виявилась в негативній зміні
укладу її життя, душевних і фізичних стражданнях. В квартирі неможливо
проживати - дуже
вологе повітря, і вона разом з дитиною, яка являється інвалідом дитинства, була
змушена деякий час жити в іншому місті.

Крім того,
пошкодила собі руки, намагаючись самостійно усунути наслідки підтоплення, дуже
нервувала, зіпсувала стосунки з відповідачами сусідами. Проведення ремонтних
робіт також негативно вплинуло на уклад її життя і життя дитини. Розмір спричиненої
відповідачем моральної шкоди вона оцінює в сумі 3000 грн.

Оскільки в
добровільному порядку відшкодувати їй матеріальну шкоду відповідачі
відмовились, вона змушена звернутись з даним позовом до суду .

Керуючись ст.ст.
1166, 1167 ЦК
України, просила суд стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 солідарно у
відшкодування завданої моральної шкоди стягнути на її користь 3000 грн., а також
витрати по справі.

В вересні 2006 року ОСОБА_2
збільшила позовні вимоги на 710,4
грн. щодо відшкодування матеріальної шкоди. Виявились додаткові наслідки
підтоплення, які на час подання позову
видно не було. В постраждалих від підтоплення приміщеннях від стіни знизу стали
відходити шпалери, що потягло додаткові витрати на їх заміну на вищевказану
суму 710 грн. 40 коп. Тому
просила з відповідачів стягнути солідарно на її користь у відшкодування
майнової шкоди на суму 4024,71
грн.

Рішенням
Придніпровського райсуду
м. Черкаси від 06 грудня 2006 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4024 грн. 71 коп. Стягнуто з
ОСОБА_2. в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн. та в рахунок відшкодування судових витрат 64 грн.

В частині вимог
стягнення матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній
скарзі на це рішення ОСОБА_1
просила його скасувати як постановлене на неповно досліджених обставинах
справи та ухвалити нове рішення -
про відмову в задоволенні позовних вимог за її рахунок.

Обговоривши
матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення.

Відшкодовуючи
ОСОБА_2 спричинену їй матеріальну та моральну шкоду залиттям квартири лише за
рахунок власниці квартири НОМЕР_2
по АДРЕСА_1 в м.
Черкаси ОСОБА_1, суд виходив з акту від 15.03.2006
року, складеному працівниками ДП РЕУ №
8 м. Черкаси ( арк.
спр. 8 ), згідно
якого причиною затоплення квартири НОМЕР_1
в будинку АДРЕСА_1 в м.
Черкаси, яка належить ОСОБА_2, стало нецільове користування каналізацією
мешканцями квартир №НОМЕР_2,
НОМЕР_3, НОМЕР_4, а саме зсипання будівельних відходів, а також з показів
начальника ДП РЕУ-8 ОСОБА_5, який стверджував, що в день затоплення квартири
ОСОБА_2 побував лише в квартирі ОСОБА_1 (бо решта були зачинені) і спілкувався
з найманими працівниками, які робили ремонт тут і зливали в каналізацію через
вставлену пластмасову бутилку воду після обмивання будівельного інструменту.
Однак з цим не можна погодитися. Вже з наведеного вище, та й усіх матеріалів
справи вбачається, що суд вкрай поверхово підійшов до розгляду справи, не
з'ясував і не залучив до участі в справі всіх необхідних осіб . що мають пряме
до цього відношення.

Так суд не залучив в якості
відповідача до участі в справі ДП РЕУ № 8 на чолі з його керівником
ОСОБА_5, оскільки саме сантехнічна служба ДП РЕУ -8 має відповідати за стан каналізаційної системи в будинку АДРЕСА_1 в м. Черкаси,
який знаходиться на балансі зазначеного РЕУ-8 і останнє обслуговує цей будинок.
В судовому засіданні першої інстанції і в апеляційній ОСОБА_5. стверджував, що
в січні 2006

року була прочищена вся
каналізаційна система даного будинку, проте належних доказів на підтвердження
цього надано не було.

ОСОБА_5. також
стверджував, що коли до нього надійшла інформація з першого поверху будинку про
затоплення, де знаходиться меблевий магазин, він почав обходити квартири по
стояку і встановив затоплення в квартирі позивачки , що відбулося
через каналізаційний отвір, а в квартирах №НОМЕР_2,
НОМЕР_3, НОМЕР_4 наймані працівники робили ремонти, тому він інтуїтивно
визначив винуватців - відповідачів.
Йому відчинили двері працівники в кв. НОМЕР_2,
з якими він спілкувався і бачив як вони зливали води після обмиву
інструменту в каналізаційний отвір через пластмасову бутилку, тому що унітаза
не було встановлено.

Потерпіла
ОСОБА_2 пояснила в засіданні апеляційної інстанції, що їй передзвонили на
роботу з ДП РЕУ - 8 про
затоплення квартири, і коли вона приїхала і пішла по квартирам стояка будинку, була в квартирі ОСОБА_3. на дванадцятому
поверсі, де робили ремонт і, можливо, зливали водну суміш будівельних
матеріалів в каналізацію. Причиною забиття каналізації стало, як їй пояснили,
накопичення будівельних відходів. Однак, можливо це і щось інше, в квартирах по
стояку вже проживають постійно люди, але ці квартири ніхто не оглядав. В акті вказали
номери квартир за пропозицією ОСОБА_5, оскільки власники цих квартир - №НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, - роблять
ремонт.

З наведеного
вбачається, що фактичних винуватців забиття каналізації встановлено не було, що спростовує достовірність акту від 15.03.2006 року, з наявністю якого, як видно з справи,
відповідачів познайомили лише в травні 2006
року. До того ж і в справі не має оригіналу цього акту , а лише його
копія на ар. спр. 8.

Проте суд,
зважаючи на те, що оскільки комісією ДП РЕУ-8 м. Черкаси 15 березня 2006 року не було достовірно зафіксовано факт зсипання
будівельних відходів до каналізації мешканцями квартир НОМЕР_3 та НОМЕР_4, ні начальник ДП
РЕУ-8 ОСОБА_5, ні члени комісії в квартири №НОМЕР_3,
НОМЕР_4 будинку АДРЕСА_1 в той день, чи в наступні дні не заходили, - прийшов до
висновку, що мешканці вказаних квартир не можуть нести відповідальність за
даним позовом в силу відсутності «будь-яких доказів на цей рахунок», -як зазначено в
рішенні суду (ар. 167 зворотній
бік). А далі вказує суд, що таку відповідальність має нести ОСОБА_1. - як власник
квартири НОМЕР_2, в силу
«вищевказаних обставин, оскільки комісією ДП РЕУ № 8 було оглянуто дану квартиру та встановлено факт зсипання
будівельних відходів до каналізації, участі найманих працівників в квартирі і
ці обставини було зафіксовано особисто начальником ДП РЕУ-8 та членами комісії.
Однак, як зазначалось вище, жоден з членів комісії факту зсипання будівельних
відходів в каналізацію працівниками в кв. НОМЕР_2
не встановив і не зафіксував такий факт. ОСОБА_5. бачив тільки навпіл
перерізану пластикову пляшку, через яку зливалась вода після обмиву будівельних
інструментів, як він пояснив в засіданні суду першої інстанції (ар. спр. 158-160) і в засіданні судової палати. Не
врахував суд і показів свідка ОСОБА_6. про те, що коли вона забажала
побачити чим була забита каналізація, то їй цього не показали.

Зазначене вказує
на безпідставність висновків суду, що саме з вини відповідачки ОСОБА_1 чи
працюючих в її квартирі працівників була забита каналізація, внаслідок чого
була спричинена матеріальна і моральна шкода ОСОБА_2

Крім того, не звернув суд уваги на надані до суду
письмові пояснення свідка ОСОБА_7., який робив ремонт в квартирі НОМЕР_4 , належній
ОСОБА_3. ( ар. спр.
150). ОСОБА_7.
стверджує, що 15.03.2006
року про затоплення квартири взнали від представника магазину, що на
першому поверсі. З цим представником пройшли по квартирам, розташованим по
цьому стояку, були в квартирі НОМЕР_1,
яка частково була залита водою - в районі туалета і спальні. Також заходили в
квартиру, що на другому поверсі, в якій працював сантехнік. Після того була
пробита каналізаційна труба і витягли сміття, що складалось з шматочків
залізобетонного бетону і шматочків цегли і претензії до них ( тобто
працівників-ремонтників) були зняті в зв'язку з тим , що не було
виявлено відходів

шпатльовочних матеріалів, а в цей
час вони проводили «отделочні» роботи в кв. НОМЕР_4.Після цього, пояснює далі ОСОБА_7., вони готові були підписати акта, але до
них з такою пропозицією ніхто не звертався.

Таким чином, ОСОБА_7. безпосередньо, як стверджує, бачив чим була забита каналізація, і суд в обов'язковому порядку мав його
допитати, з'ясувати в яких діях він приймав
участь, можливо , заходив в кв.НОМЕР_2 і бачив, які
роботи проводили тут наймані працівники. З'ясування цих обставин
має суттєве значення, адже з матеріалів справи вбачається, що в квартирі НОМЕР_2 ОСОБА_1 також і в кв. НОМЕР_4 ОСОБА_3. , -проводились оздоблювальні роботи.

За наведених обставин висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 в спричиненні шкоди ОСОБА_2 не можна визнати правомірними.
Обґрунтованим вбачається довід апеляційної скарги
відповідачки про те, що з огляду на те, що ОСОБА_5. (директор РЕУ-8) не заперечував, що з каналізаційним стоком існують
постійні проблеми внаслідок затоплень, але
так і не надав докази того, що каналізаційна труба стояка взагалі прочищалась після закінчення будівельних робіт, або будь-які докази
вжиття заходів після цих затоплень, - складається враження, що на неї (тобто відповідачку ОСОБА_1.) перекладена відповідальність за незадовільну роботу
комунальних служб.

Оцінюючи все викладене, судова палата вважає, що рішення суду як
постановлене на неповно перевірених обставинах
справи, на суперечливих доказах, - не можна визнати законним і обгрунтованим, тому таке рішення підлягає до
скасування з направленням справи на новий розгляд.

Під час останнього слід врахувати наведене, більш повно і всебічно
дослідити обставини справи, до участі
залучивши всіх необхідних осіб, доводи і заперечення сторін, спір яких вирішити з урахуванням встановленого і діючого
законодавства.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307,
309, 314 ЦПК України, судова палата.

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задоволити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2006 року скасувати, направивши справу на новий розгляд до того ж суду в іншому
складі суддів.

Ухвала може бути оскаржена до
Верховного Суду України в касаційному порядку на протязі
двохмісячного строку.