Справа № 2-362/07
РІШЕННЯ              Іменем України

06.02.2007р.
Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді - Сугачовій
О.О., при секретарі Охрімєнко А.Л., за участю адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом та
усунення від права на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права
власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом
після смерті дідуся - ОСОБА_4 та бабусі - ОСОБА_5 та усунення від права на
спадщину відповідача.

Уточнюючи позовні вимоги позивач просить суд визнати за нею право власності
на 1/3 частини зазначеної квартири у порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5, усунути від права на спадщину ОСОБА_2, у зв'язку з
чим визнати за ОСОБА_1 право
власності ще на 1/3 частину квартири.

В обґрунтовування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що є
онукою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1р. ОСОБА_4 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2р. ОСОБА_5
Після їх смерті відкрилась спадщина у вигляді 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.
Зазначена квартира належала померлим на праві спільної власності. Позивач після
смерті дідуся шляхом фактичного вступу у розпорядження та управління спадковим
майном, прийняла спадщину, а після смерті бабусі прийняла спадщину шляхом
подачі заяви до нотаріальної контори. Позивач є спадкоємцем першої черги за
законом, оскільки і мати, тобто донька померлих - ОСОБА_6, померла
ІНФОРМАЦІЯ_3р. При цьому, на спадщину після смерті бабусі та дідуся претендує
дядько -відповідач по справі. Однак, у зв'язку з тим, що відповідач задовго до
смерті бабусі та дідуся негідно поводив себе з престарілими та хворими
батьками, зловживав спиртними напоями, наносив тілесні ушкодження батькам,
відбирав гроші, а у вересні 1997р. вчинив чергову сварку та спричинив тяжкі
тілесні ушкодження матері позивача - ОСОБА_6, від яких остання померла. При
таких обставинах позивач вважає, що ОСОБА_2 підлягає усуненню від спадщини, а
за нею повинно бути визнано право власності на всю спадщину.

Відповідач та в подальшому його представники, діючи, відповідно доручень,
проти позову та уточнень до нього заперечували, посилаючись на те, що
власниками квартири є відповідач, ОСОБА_4, ОСОБА_5 На час смерті спадкодавців
та до теперішнього часу ОСОБА_2 мешкає у зазначеній квартирі. Після смерті
батька, дідуся позивача, остання до нотаріальної контори не зверталась, сумісно
з спадкодавцем не проживала, тобто фактично спадщину після смерті ОСОБА_4
прийняли відповідач та ОСОБА_5 та стали фактичними власниками по 1/2 частини.
Вимоги щодо усунення відповідача від права на спадщину після смерті батьків є
неспроможні, оскільки відповідач та його батьки мешкали разом однією сім'єю,
вели сумісне господарство. Смерть матері позивача не знаходиться у причинному
зв'язку із позовними вимогами. Таким чином, відповідач та його представники
вважають, що позивач має право спадкувати нарівні із ОСОБА_2, тобто на %
частину квартири.

Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги позивача ОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню.

Так, із відповіді КП «Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» вбачається, що на праві сумісної власності квартира АДРЕСА_1
зареєстрована за ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2, відповідно до свідоцтва про право
власності за НОМЕР_1 від 11.06.2001р. (а.с.4).

ОСОБА_1 є
онукою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і донькою ОСОБА_6, на
підставі відповідних довідок та свідоцтв (а.с.5,6,7,10,12).

ОСОБА_6.,
згідно копії свідоцтва про смерть, серії ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис НОМЕР_2
від ІНФОРМАЦІЯ_3р. померла ІНФОРМАЦІЯ_3р. (а.с.11).

Із копії свідоцтва про смерть, серії ІНФОРМАЦІЯ_5,
актовий запис НОМЕР_3 від 03.02.2006р. вбачається, що ОСОБА_4помер
ІНФОРМАЦІЯ_1р. (а.с.13).

Після смерті
ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири, яку фактично прийняли,
відповідно дружина померлого - ОСОБА_5 та ОСОБА_2, що підтверджено довідкою
КЖЕП - 103 Московського району від 05.05.2006р. за № 598 (а.с.ЗО), у котрій
зазначено, що ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 з
21.08.2001р. по теперішній час, а також допитаними в судовому засідання
свідками: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які зазначили, що
після того, як позивачу куплена квартира, остання переїхала та з 2001р. у
квартирі спадкодавця не мешкає, комунальні послуги не сплачує, однак зі слів
ОСОБА_1 та свідків з її боку, отримала від бабусі деякі речі померлого. Також,
встановлено, що позивач, після смерті ОСОБА_4 заяв щодо прийняття спадщини не
подавала, що не спростовує сама позивач.

Таким чином,
після смерті ОСОБА_4 доля ОСОБА_5 та ОСОБА_2 складається по 1/2 частини (1/6
+1/3).

Із копії
свідоцтва про смерть, серії ІНФОРМАЦІЯ_6, актовий запис НОМЕР_4 від 13.07.2005р.
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2р. (а.с.8)., тобто відкрилась спадщина на Уг
частини зазначеної квартири.

Позивач
звернулась до нотаріальної контори у встановлений законом термін, отже прийняла
спадщину після смерті бабусі - ОСОБА_5 (а.с.9).

При цьому,
відповідач також фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5, оскільки
мешкав за зазначеною адресою, вступив в управління спадковим майном.

Відповідно до
прикінцевих та перехідних положень при набранні чинності Цивільного Кодексу
України з 01.01.04р. зазначений кодекс застосовується до цивільних відносин, що
виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати
після набрання ним чинності. Правила зазначеного кодексу застосовуються також
до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до
набрання чинності цим Кодексом.

Так, відповідно
до вимог ст.ст. 525, 527 та 529 ЦК
України (у редакції 1963р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті
спадкодавця. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті
спадкодавця. До числа спадкоємців першої черги належать діти спадкоємця, онуки
... спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає
в живих того іх батьків, хто був би спадкоємцем.

Ст. 549 ЦК України ( у
редакції 1963р.) визначає, що спадкоємець приймав спадщину, якщо він фактично
вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до
вимог ч.1 ст. 1266 внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини,
яка належала б за законом їхнім матері, батькам...,якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1267 частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до
вимог ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого
строку, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, як
встановлено судом та на підставі наданих доказів, позивач має право на
спадкування лише на 1/4 частину спадкового майна, після смерті ОСОБА_5

Доводи позивача
про те, що після смерті дідуся нею фактично прийнято спадщину в судовому
засіданні не знайшло належного підтвердження.

Так, допитаний в
судовому засіданні свідок ОСОБА_7
зазначив, що між сторонами мають місця тривалий час неприязні стосунки,
після смерті дідуся, позивач переїхала до іншого місця мешкання, після смерті
ОСОБА_4 бабуся віддала декілька речей померлого, але з 2001р. спірній квартирі
мешкали бабуся та дядько, за бабусею доглядали її сестра та сусідка
(а.с.68-70).

Разом з тим,
свідок ОСОБА_9 хоча і не спростовує неприязні стосунки в родині, але також
зазначив, що після того, як була придбана квартира позивачу, остання у 2001р. (
як і їх родина) з'їхала від бабусі та ОСОБА_2, останній в силу можливостей,
матеріально допомагав матері, у похованні дідуся позивач участі не приймала,
бабусю не навідувала, за нею доглядала сестра та сусіди (а.с.71,72).

Свідок ОСОБА_10
підтвердила факт взаємовідносин у родині та дії позивача після смерті дідуся,
зазначивши також, що після смерті ОСОБА_4 онуку не бачила, оскільки тітку вона
та її матір постійно навідували та їй невідомо, як розпорядилися речами
померлого. Онука не приймала участі у допомоги сплати комунальних послуг, котрі
сплачували бабуся та відповідач самостійно (а.с.73,74).

Не підтвердили
фактичне прийняття спадщини ОСОБА_1 після
смерті дідуся й інші допитані в судовому засіданні свідки.

Далі, не
підлягає задоволенню вимоги ОСОБА_1 щодо
усунення від спадщини ОСОБА_2

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1224 ЦК України за
рішенням суду особа може бути усунена від права на спадщину за законом, якщо
буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Як вбачається із матеріалів справи, пояснень свідків
відповідач після смерті батьків постійно мешкав з ними у зазначеній квартирі, сумісно
сплачував комунальні послуги, надав посильну допомогу.

З боку
позивача доказів того, що відповідач ухилявся від допомоги, а спадкодавці її
потребували, тобто були у безпорадному стані, надано не було.

Позивачем у якості доказів щодо негідного поводження з батьками, надав
копію вироку суду від 17.04.1998р., яким ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений
за умисне вбивство ОСОБА_6,
(матері позивача) в стані сильного душевного хвилювання.

Зазначений факт судом не може бути взятим до уваги, оскільки стосується
правовідносин між відповідачем та матір'ю позивача й правового значення для
рішення питання щодо усунення від спадщини відповідно до п.5 ст. 1224 ЦК України не має.

Таким чином, за ОСОБА_1
необхідно визнати право власності на % частину квартири, після смерті бабусі, в
іншої частини позовних вимог відмовити.

Керуючись   ст.ст.
524,   527,   529,
549       ЦК
України   (   в
редакції   1963р.),   ст. 1220,1222,1226,1258,1266, 1268 та ст.ст.
10, 11, 208-215 ЦПКУкраїни, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на % частини квартири АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом
після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської
області через Московський районний суд м. Харкова прот ягом 20 днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК Укрі
їни Заява про апеляційне оскарження може бути подана протягом 10 днів з дня
оголошення рішення.