Справа
№2-183/07
06 березня 2007 року.     Індустріальний районний суд міста
у складі головуючого
судді
секретарі          -              Гасінбергер  М.М.
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті
справу за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3 “Про поділ майна
визнання права  власності на 2/3 частини
2006 року позивачка ОСОБА_1. звернулася до суду з
позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у
шлюбі з 26 лютого 1994 року до 25.06.2003 року. Від цього шлюбу
них є син ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та після розірвання
проживає з нею. Під час перебування у шлюбі вони з відповідачем придбали
квартиру № АДРЕСА_1 в місті Дніпропетровську.
період вирішення питання про розірвання шлюбу, місця проживання дитини,
на виховання та утримання сина, між нею(позивачкою) та відповідачем була
домовленість  про те, що дитина буде
проживати з нею, відповідач не
платити аліменти, що він тимчасово залишається проживати в квартирі, на
вона має рівне право з ним, а він виплатить їй з урахуванням витрат на
тільки нею на протязі 3-х  років дитини -
2/3 вартості квартири, а
цього не зробить, то він передає їй у власність 2/3 частини квартири, а
цього не зробить, то він передає їй у власність 2/3 частини квартири.
з липня 2003 року , вона одна утримувала сина , який хворіє і несла
витрати на його лікування. Відповідач на сьогоднішній день не
їй належну суму. Згідно з їх угодою, термін виплати закінчився 01
2006 року. При таких обставинах вона була змушена звернутися до суду про
спільного сумісного майна з врахуванням інтересів малолітнього хворого
і про визнання за нею права власності на 2/3 частини квартири №АДРЕСА_1 в місті
Відповідач ОСОБА_2. позов визнав.
Представник третьої особи  ОСОБА_3 - ОСОБА_5. позов не
Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
судовому засіданні встановлено, що 26 .02. 1994 року позивачка
і відповідач ОСОБА_2. зареєстрували шлюб (а.с.7   ).
від цього шлюбу народився син ОСОБА_4
13   ). 15.01.2002 року згідно укладеного
та нотаріально посвідченого
купівлі-продажу відповідач ОСОБА_2. придбав однокімнатну
№АДРЕСА_1 в місті Дніпропетровську. В цілому
квартира НОМЕР_1 складається: 1 - коридор; 2 - житлова; 3,4 - кладові; 5
кухня; 6 - кладова; 7 - ванна; 8 - туалет; 9 - лоджія; житловою площею 15,7
м; загальною площею - 41, 3 кв. м
(а.с.9    ).Цей договір був
в КП “ДМБТІ” 26.04.2002 року за
відповідачем ОСОБА_2.
праві приватної власності на підставі вказаного договору купівлі-продажу (а.
9    ). Відповідно до технічного паспорту
на вказану квартиру, єдиним
її є ОСОБА_2. (а.с.10-12).
25.06.2003 року шлюб між ОСОБА_2. і
про що у відділі реєстрації актів громадянського стану Амур-
районного управління юстиції міста Дніпропетровська
відповідний запис № НОМЕР_2 (а.с.7-а).
Після розірвання шлюбу позивачка
сином почала проживати за адресою: місто Дніпропетровськ, АДРЕСА_4,
а відповідач залишився мешкати у належній йому
квартирі №АДРЕСА_1 в місті Дніпропетровську.
17.07.2006 року позивачка ОСОБА_1.
звернулася до суду із
позовом (а.с.2-3   )
10.11.2006 року на адресу відповідача
директора ДФ ТОВ “Мультимедія Софт”(копія ОСОБА_3. м.
Дніпропетровськ,АДРЕСА_2)
про те , що прилюдні  торги по реалізації
майна, яке належить ОСОБА_2. - однокімнатна квартира №АДРЕСА_1 в місті
Дніпропетровську, призначені на 22 листопада
року об 10-00 год. за адресою: місто Дніпропетровськ, АДРЕСА_3
16.11.2006 року позивачка ОСОБА_1.
звернулася до суду з
про те, що спірна  квартира виставлена на
прилюдні торги, які мають бути
22 листопада 2006 року, тому просила забезпечити її позов шляхом
заборони на відчуження квартири (а.с. 20).
17.11.2006 року ухвалою судді
Індустріального районного суду міста
був накладений арешт на  спірну квартиру
01.12.2006 року ухвалою суду
третьою особою по справі, так як відповідач ОСОБА_2. має перед
грошову заборгованість.
В судовому засіданні представник
третьої особи -  ОСОБА_5., не
позовних вимог, пояснив, що спірна квартира була придбана в период
коли позивачка і відповідач вже не знаходилися в подружніх стосунках,
тобто  спільний сімейний бюджет не вели. Власником квартири
ОСОБА_2., тому позивачка на частину цієї квартирі
Позивачка ОСОБА_1. в судовому
засіданні підтримала свої
вимоги, та пояснила, що на час складання договору купівлі-продажу
спірної  квартири (січень 2002 р.) вона і відповідач
стосунках, шлюб між ними був розірваний у червні 2003 року.
Відповідач ОСОБА_1., визнаючи
позовні вимоги, пояснив, що
при розгляді справи про розірвання шлюбу давав неправдиві пояснення
того, що вони з позивачкою припинили супружні відносини у  січні 1999
позивачка склала сім'ю з іншим чоловіком. Все було навпаки:  це
допустив факт подружньої  зради, та дав
пояснення про припинення подружніх
у січні 1999 року з метою, щоб їх шлюб було розірвано без надання
Оглядом цивільної справи №2-3084/03
за позовом ОСОБА_2. до
про розірвання шлюбу встановлено, що в рішенні суду не
коли фактично між сторонами припинені подружньо-сімейні відношення,
пояснення сторін, що це між ними трапилося у січні 1999 року.
Тобто, суд вважає, що доводи
представника третьої особи - ОСОБА_5 в обґрунтування своїх заперечень
проти  позовних вимог, не знайшли свого
в судовому засіданні, спірна квартира придбана відповідачем
під час знаходження у шлюбі з позивачкою ОСОБА_1.
Згідно ст.22 КпШіС України (ред.1969
р.) майно, придбане подружжям
час шлюбу є їх спільна сумісна власність. Кожен з подружжя має рівні права
користування та розпорядження цим майном
Відповідно до ст.69 СК України
(ред.2004 р.) дружина і чоловік мають
на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності ,
від розірвання шлюбу.
Згідно ч.1 ст.70 СК України (ред.2004
р.) у разі поділу майна, що є
права спільної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є
якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
В частині  2 цієї статті передбачено наступне: при
поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за
що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про
В частині 3 цієї ж статті вказується:
за рішенням суду частка майна
чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, з ним проживають діти, а
непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які
одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного
Аналогічні положення  містилися раніше і у ст.28 КпШіС України.
Суд вважає, що позивачкою не
надано  доказів того, щоб суд міг
по відношенню до неї положення ст.28 КпШіС України(Ред.1969 р.) та
70 СК України (ред.2004 року) про відступлення від засад  рівності часток
тому вважає, що її позовні вимоги потрібно задовольнити частково,
відповідно до ст.28 КпШіС України (ред.1969 р.) і  ст.69 СК України
за нею право власності на спірну квартиру у розмірі ? частини, а не 2/3.
Керуючись наведеним, ст.ст. 3, 7, 57,
58, 60, 214,215 ЦПК України, ст.ст.
і 28 КпШіС України (ред.1969 року), ст.ст.69 і 70 СК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1. задовольнити
Визнати право власності ОСОБА_1 на ?
№АДРЕСА_1
в місті Дніпропетровську.
Рішення може  бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду

Дніпропетровської  області через суд першої інстанції шляхом
подачі у 10-денний

строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням

після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя:                         В.П.Чебикін