№ 2o-37/2007
РІШЕННЯ            Іменем   України

19 лютого 2007
року Луцький міськрайонний суд
Волинської області

у складі:
головуючого судді                               Веремчук
Л.М.

народних
засідателів                                          Павшук
О.В., Лопащук І.Й.

при секретарі                                                      Ілюшик
Н.О.

за участю
заявника                                            ОСОБА_1

представника управління охорони
здоров'я  Полякової І.В.

прокурора                                                            Клок О.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за заявою ОСОБА_1про
визнання особи недієздатною,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з заявою про визнання її дочки
ОСОБА_2, 1988 року народження недієздатною. Свою заяву мотивує тим, що її дочка
є інвалідом з дитинства. 06 липня 2004 року вона отримала 1 групу інвалідності
довічно. Висновком медико-соціальної експертної комісії щодо умов та характеру
праці було встановлено/ що ОСОБА_2 є непрацездатною і потребує стороннього
догляду і допомоги. На даний час вона перебуває під наглядом у Волинській
обласній психіатричній лікарні. Дочка не ходить, може сидіти лише при опорі на
інвалідному візку, не розмовляєте піддається навчанню. Внаслідок хронічних
стійких розладів дочка не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати
ними. Просить визнати ОСОБА_2 недієздатною.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свої вимоги з підстав, зазначених в
заяві, просила їх задовольнити.

Представник управління охорони здоров'я не заперечував проти задоволення
вимог ОСОБА_1 щодо визнання її дочки ОСОБА_2 недієздатною.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, представника управління охорони здоров'я,
дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява є підставною і
підлягає до задоволення.

У відповідності зі ст.39 ЦК
України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона
внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати
значення своїх дій та (або) керувати ними.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є дочкою заявниці, вони
проживають разом за адресою: АДРЕСА_1, що стверджується довідкою ЖКП №5
(а.с.4). Як вбачається з пояснень ОСОБА_1, витягу з акту огляду МСЕК (а.с.5),
копії посвідчення (а.с.6), консультативного заключения психіатра (а.с.7), акту
амбулаторної судово-психіатричної експертизи НОМЕР_1(а.с.23), ОСОБА_2 виявляє
ознаки недоумства в формі важкої розумової відсталості, внаслідок чого не може
розуміти свої дії та керувати ними,  а
тому ОСОБА_3 слід визнати недієздатною.

Керуючись
ст.ст.10,11,60,212,215 ,236-241 ЦПК    ,
на підставі ст. 39 ЦК України,

суд,

вирішив:

Заяву
задовольнити.

Визнати недієздатною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уроженку міста
Луцька, Волинської області, проживаючу в АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з дня його проголошення та
подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК
України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.