Справа
№ 2 -559/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

14 березня 2007 року Деснянський
районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Карапута Л.В.,

при секретарі                Товстенко Н.М,

за участі                    позивача та його
представника, відповідача та

його представника, третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, Першої Чернігівської державної нотаріальної контори про визнання
недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на ½  частину квартири та визнання недійсним
договору купівлі-продажу У* частини квартири,

встановив:

У листопаді 2006 року позивач звернувся з позовом до
ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право на спадщину на обов'язкову долю у
спадщині, яка складається з ½  частини АДРЕСА_1 НОМЕР_1, виданого Першою
Чернігівською державною нотаріальною конторою недійсним, визнання права
власності на ½  частину вказаної квартири, як за спадкоємцем
за законом після померлого батька ОСОБА_3та визнання недійсним договору
купівлі-продажу ½  частини спірної квартири.

Судом замінено статус третьої особи Першої Чернігівської
державної нотаріальної контори на співвідповідача.

У судовому засіданні позивач та його представник
підтримали позовні вимоги і наполягали на їх задоволенні.

Відповідач та його представник позов визнали частково, не
заперечували проти визнання за ОСОБА_1 права власності на ½
частину АДРЕСА_1, в іншій частині позовних вимог просили відмовити.

Співвідповідач Перша Чернігівська державна нотаріальна
контора в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи
сповіщалася завчасно та просила розглянути справу у їх відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 позов
підтримав і наполягав на його задоволенні.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд
дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом 01 квітня 1999 року ОСОБА_3склав заповіт згідно якого
належну йому на праві власності АДРЕСА_1 заповідав ОСОБА_2.

06 вересня 2003
року помер ОСОБА_3. Спадкоємицями за законом після його смерті є діти ОСОБА_4та ОСОБА_1.

Першою
Чернігівською державною нотаріальною конторою 19 березня 2004 року видано
свідоцтво про право на спадщину за законом - ОСОБА_1на V* частину
АДРЕСА_1.

24 березня 2004
року ОСОБА_2 став власником 1А частини спірної квартири за договором
купівлі-продажу від 22.03.2004 року.

Згідно рішення
Апеляційного суду Чернігівської області від 07 липня 2006 року визнано заповіт
від 01.04.1999 року на ім'я ОСОБА_2 недійсним, визнано недійсним свідоцтво про
право на спадщину за заповітом від 19 квітня 2004 року на ім'я ОСОБА_2, видане
державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори та
зареєстроване в реєстрі за № НОМЕР_2 на 3А частини АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_4право власності
на 1А частину спірної квартири.

Відповідно до
вимог ст. 229 ЦК України,
якщо особа яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення
має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких
властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість
використання за цільовим призначенням.

В судовому
засіданні позивачка пояснила, що на момент укладення договору купівлі-продажу
вона помилялася, щодо наявності прав у відповідача, як покупця на привілейовану
купівлю частки спірної частини квартири. В свою чергу як випливає із норми
статті 229 ЦК України,
особа яка помилялася стосовно прав покупця може вимагати визнання правочину
недійсним.

Таким чином, суд
приходить до висновку, що договір купівлі-продажу спірної частини квартири
вчинений під впливом помилки з боку продавця є доведеним, а тому підлягає
визнанню недійсним.

Оскільки,
договір купівлі-продажу ХА частини АДРЕСА_1визнається недійсним, тому суд приходить
до висновку про можливість визнання права власності за позивачем на 1/4 частину
спірної квартири в порядкування спадкування за законом.

В зв'язку з тим,
що згідно ст. 1261 ЦК України
спадкування за законом здійснюється між особами, які входять до першої черги,
при цьому, позивачка на виконання ст. 1241 ЦК України отримала ¼  частку спірної
квартири також в порядкування спадкування за законом.

Таким чином, суд приходить до висновку про належність позивачці в порядку
спадкування за законом ¼
частки квартири, що в свою чергу не
порушать будь-яких її прав при  визнанні
за нею права на іншу ¼
частину

спірної
квартири. Тому відсутні підстави визнання свідоцтва про право на спадщину на
обов'язкову долю у спадщині, яка складається з ¼
частини АДРЕСА_1 НОМЕР_1, виданого Першою державною нотаріальною
конторою недійсним.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 208 - 209, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 229, 362,
652, 1241, 1261 ЦК України,
суд

вирішив:

Позов
ОСОБА_1задовольнити частково.

Визнати право власності за ОСОБА_1на ¼  частини АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу ¼
частини АДРЕСА_1, який посвідчено 22 березня 2004 року Першою
Чернігівською державною нотаріальною конторою між ОСОБА_1та ОСОБА_2.

В іншій частині
позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. 50
коп..

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської
області. Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може
бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.