АПЕЛЯЩЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13
березня 2007 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого -
Парандюк Т.С

Суддів - Ткач
О.І., Бахметової В X при секретарі Дюбчик Л. з участю сторін

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайсуду від 3 січня 2007 року в справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайсуду від 3 січня 2007 року позов
задоволено частково:

виділено у власність ОСОБА_2 холодильник "Норд", м'яку частину
меблів, телевізор "Самсунг" на загальну вартість 4687 грн; у
власність ОСОБА_1 виділено меблевий гарнітур "Вікторія", пральну
машину "Занусі", комп'ютер , музичний центр на загальну суму 8697
грн;

проведено поділ грошей, що знаходились на рахунку № НОМЕР_1 в
Тернопільській обласній дирекції АППБ "Аваль" на ім'я ОСОБА_1,
виділивши у власність ОСОБА_2 32449,77 грн, які стягнено з ОСОБА_1;

у власність ОСОБА_1 виділено 16963,51 грн, які знаходились на даному
рахунку;

стягнено з
ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 371,37 грн судового збору..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення стосовно
поділу грошових коштів скасувати та ухвалити нове рішення в оскаржуваній
частині.

Апелянтка підставою своїх доводів зазначає, що судом
першої інстанції невірно з'ясовані обставини справи і відповідно невірно
застосовано норми СК України щодо поділу спільного майна подружжя.

Справа № 22а-267                                       Головуючий
у 1 -й інстанції - Шульгач М.П.

Категорія
- 5                                                 Доповідач
- Ткач О.І.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 доводи скарги
підтримала. Крім того, суду пояснила, що з 18 травня 2005 року припинились
сімейні стосунки з відповідачем; кошти на рахунок, який було відкрито на її
ім'я, пересилались відповідачем із за кордону, де він перебував на роботі.
Кошти зняла з рахунку для потреб сім'ї.

Представник позивача заперечив доводи апеляційної скарги і просить рішення
залишити в силі, оскільки відповідачкою не доведено значних витрат, які
зроблено нею в інтересах сім'ї в строк між 23 травнем та 8 червнем 2005 року та
погодження таких дій з довірителем , оскільки на час звернення ОСОБА_1 до суду
про розірвання шлюбу його довіритель перебував за межами Ураїни.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи,
приходить до висновку, що скаргу слід відхилити.

Судовим рішенням суду першої інстанції було визнано особистим майном
позивача кошти, які поступили на рахунок відповідачки 23 травня 2005 року , а
решту суми було визнано спільним майном бувшого подружжя і позивачці, з
врахуванням інтересів дітей , виділено більшу частину грошових коштів .

З даним висновком погоджується і судова інстанція,
оскільки він грунтується на обставинах, які з'ясовані судом першої інстанції
згідно наданих сторонами доказів.

З матеріалів справи вбачається, що предметом поділу між бувшим подружжям є
не лише предмети домашньої обстановки, але і грошові кошти, які позивачем
надсилались із-за кордону на рахунок відповідачки.

З 2002 року позивач ОСОБА_2 працював за трудовим
контрактом в Ірландії і періодично надсилав кошти на рахунок відповідачки №
НОМЕР_1 в Тернопільській обласній дирекції АППБ "Аваль". Останнє
поступлення коштів в сумі 3055євро, що еквівалентно 19449,77 грн., на вказаний
рахунок мало місце 23 травня 2005 року і загальна сума рахунку на вказану дату
становила 49391,90 грн.

1 червня 2005 року знято ОСОБА_1 7000 євро, що
еквівалентно 44117,06 грн, повністю рахунок закрито 9 червня 2005 року.

18 травня 2005 року ОСОБА_1 звернулась з позовом про
розірвання шлюбу.

8 червня 2005 року судом шлюб між
сторонами розірвано.

З
пояснень позивачки, як в суді першої інстанції, так в суді апеляційної
інстанції, вбачається, що станом на час її звернення до суду про розірвання
шлюбу, сімейні стосунки між сторонами припинились, про що свідчить і проживання
ОСОБА_1 за іншою адресою .

Згідно ст. 57 ч.
6 СК -" Суд може визнати особистою приватною власністю

дружини,   чоловіка
майно,   набуте   нею,
ним   за   час
їхнього   окремого проживання, у
зв'язку з фактичним припиненням шлюбних стосунків."

Тому є вірним висновок суду першої
інстанції стосовно правового статусу коштів, які поступили на рахунок
відповідачки після 18 травня 2005 року.

Згідно ст. 65 ч. 1 СК - "Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є
об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою".

Оскільки відповідачкою не наведено доказів про витрату такої значної суми
коштів для потреб сім'ї напередодні ухвалення рішення про розірвання шлюбу, а
також узгодження цих дій з позивачем, тому і в даному випадку суд першої
інстанції підставно стягнув з ОСОБА_1 в користь позивача кошти , які останньою
були зняті з рахунку .

При вказаних обставинах , судове
рішення є обгрунтованим та законним.

Керуючись ст.ст.
307, 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайсуду від 3 січня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала   набирає
чинності   з   моменту
проголошення,   але   може
бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.