Справа № 2-363/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ЗАОЧНЕ/

02.02.2007р.
Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого
судді     Сугачовій 0.0.,

при
секретарі                   Охрімєнко
А.Л.,

у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДУ МВС України в
Харківської області про стягнення грошових коштів за невиплачену надбавку, у
зв'язку із роботою з таємними документами та компенсації грошових коштів із
порушенням строків сплати цієї надбавки, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ДУ
МВС України в Харківської області про стягнення грошових коштів у розмірі 718,
87 грн. за невиплачену надбавку за роботу зі таємними документами та
компенсацію у розмірі 921,59 грн., у зв'язку з порушенням строку виплати цієї
надбавки на період лютого 2006р.

В подальшому доповнив позовні вимоги, а саме: стягнути
компенсацію за невиплачену надбавку у розмірі 997,59 грн. на період жовтня
2006р. і заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 1628,96 грн., у зв'язку з
порушенням строків виплати повного розрахунку на час звільнення та компенсацію
у розмірі 1944,97 грн. за несвоєчасну виплату матеріальної шкоди, у зв'язку із
затримкою виплати повного розрахунку, а всього стягнути на свою користь -5290,
39 грн.

Обґрунтовуючи свої доводи позивач зазначив, що відповідно до наказу УМВС
України в Харківської області за № 178о/с від 12.12.1994р. працював на посаді
начальника міліції МВМ № 1 Московського РВ ХМУ УМВСУ в Харківської області до
звільнення на пенсію 19.10.1998р. Згідно Постанови КМУ № 257 від 02.04.1993р.
та із подальшими доповненнями та змінами «Про умови оплати праці працівників
органів внутрішніх справ» відповідач повинен був встановити та сплачувати до
моменту звільнення надбавку за роботу з таємними документами. У період
звільнення на пенсію відповідач не повідомив про те, що під час проходження
служби на зазначеній посаді надбавка за роботу з таємними документами не буде
сплачуватися при розрахунку. Звернувшись до начальника ХМУ 05.07.2005р. з
відповідною заявою, отримав відповідь, що дійсно за період служби надбавка не
сплачувалась, а була встановлена з 01.10.1998р. у розмірі 15% від посадового
окладу, а згідно довідки, отриманої 24 .11.2005р.вбачається, що позивачу
сплачувалась надбавка лише за жовтень 1998р.у розмірі 9,58 грн. Звернувшись до
відповідача щодо сплати відповідної надбавки отримав відмову. Таким чином,
позивач вважає, що за період з 12.12.1994р. по 30.09.1998р. відповідач зобов'
язаний сплатити надбавку за роботу із таємними документами, виходячи із
посадового окладу 105 грн., в розмірі 718,87 грн., а оскільки зазначена сума не
сплачена, то відповідач повинен виплатити компенсацію у відповідності до п.2
Постанови КМУ від 21.02.2001р. за № 159 у зв'язку з порушенням строків виплати
заробітної плати з урахуванням коефіцієнту приросту споживчих цін при обчислені
компенсації на жовтень 2006р.в сумі - 997,59 грн. Оскільки відповідач не зробив
повний розрахунок на день звільнення позивача, а лише через 4 місяця, то
зобов'язаний згідно ст. 116 КЗпП відшкодувати матеріальну шкоду, враховуючи
середню заробітку плату за період затримки по час фактичної сплати у розмірі
1628,96 грн. та компенсацію за несвоєчасну виплату повного розрахунку у сумі
1944, 97 грн.

Крім цього, позивач просить суд поновити позовну давність звернення до
суду, оскільки дізнався про порушення з боку відповідача про несплачену
надбавку за роботу з таємними документами лише у 2005р.,а про несвоєчасну
виплату коштів при розрахунку у зв'язку зі звільненням, лише на період слухання
справи.

Представник відповідача первинні позовні вимоги не визнав у повному обсязі,
зазначивши те, що є відповідний порядок встановлення допуску до роботи зі
таємними документами, а також порядок встановлення надбавки за роботу з такими
, тобто 1 відділ УВС Харківської області оформлює необхідні документи щодо
присвоєння категорії допуску і на підставі наказу відділ кадрів підготовлює
наказ про встановлення надбавки за таємність. Встановлення такої надбавки не є
обов'язковою, оскільки обов'язковими виплатами є посадовий оклад, звання,
вислугу років, а усі останні виплати є додатковими та сплачуються при наявності
грошових коштів. Позивачу встановлена надбавка за роботу з таємними документами
у жовтні 1998р., а раніше такі надбавки не встановлювались та не сплачувались,
у зв'язку з неналежним фінансуванням. При звільнені працівників керівництво йде
на зустріч та начисляє максимальну кількість надбавок з метою, щоб у подальшому
у працівника призначалась пенсія у більшому розмірі, що й зроблено у випадку з
ОСОБА_1.

В подальшому представник відповідача в судові засідання не з'явився, але
про доповнення позовних вимог та час слухання справи був повідомлений належним
чином, тому суд зі згодою позивача постановляє рішення у його відсутності.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані докази та перевіривши обставини,
встановив наступне.

Так, згідно копії трудової книжці ОСОБА_1. звільнений
19.10.1998р. із органів внутрішніх справ України за наказом УВСУ в Харківської
області за НОМЕР_1 від 19.10.1998р. (а.с.62) .

На підставі наказу
ХМУ УМВС України в Харківської області за № 53л/с від 16.10.1998р. підполковнику міліції ОСОБА_1 ...з
01.10.1998р. у відповідності до Постанови
КМУ від 15.06.1994р. за № 414
встановити надбавку у розмірі
15% посадового окладу за
роботу в умовах режимних обмежень (а.с.50-52).

Із довідки про
суму розрахунку виплаченого позивачу, згідно видаткового ордеру

вбачається,
що в ЖОВТНІ 1998р. ОКрІМ основних виплат Нараховане за таємність 9,58 грн.
(а.с.12).

Як вбачається із відповіді начальника ХМУ УМВСУ в Харківської області від
27.07.2005р. за № 108/М-39 та 07.02.2006р. за № 108/М-2;М-3 згідно Наказу МВС
України від 31.10.1996р. за № 750 «Про виконання Указу Президента України від
04.10.1996р. за № 926/96 «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ»
преміювання особового складу та встановлення Надбавок За ВИСОКІ ДОСЯГнЄНня в
службі здійснюється за окремими рішеннями керівників тільки в межах фонду
грошового утримання з урахуванням особистого внеску працівника в загальні
результати оперативно-службової діяльності. ОРЧ ХМУ УМВСУ в Харківської області
нараховувало та виплачувало основні види грошового утримання: посадовий оклад,
оклад за звання, відсоткову надбавку в повному обсязі, а додаткові види, такі
як : надбавки, доплати, премії - тільки у межах виділених фондів (а.с.8, 9,16)
.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з боку відповідача зроблені усі
виплати при звільнені позивача, у відповідності до діючого законодавства та не
потребує СТЯГНЄННЯ на сьогоднішній час заборгованості по невиплаченої надбавки
за роботу з таємними документами, відповідно і компенсації, у зв'язку з
порушенням строків виплати надбавки.

Крім цього,
судом встановлено, що сторони знаходились в трудових відносинах з

12.12.1994
року по 19.10.2003 року. Позивач звільнений у Зв'язку з виходом на пенсію, що
регламентується «Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким
складом органів внутрішніх справ УРСР, затвердженим постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. №
114, а не Кодексом законів про працю України, на що посилається ОСОБА_1.

Далі, позивач у додаткових позовних вимогах посилається на те, що йому на
час звільнення не сплатили повний розрахунок, а лише через 4 місяця та вважає
необхідним стягнути відповідну компенсацію в наслідок затримки.

Суд, відмовляє в задоволені цих позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 не надані
суду докази про те, що затримка виплати відбулася з вини відповідача, а також
не має відомостей щодо звернення позивача протягом 4 місяців для видачі повного
розрахунку, у зв'язку з виходом на пенсію.

Разом з тим, «Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким
складом органів внутрішніх справ УРСР, затвердженим постановою Кабінету
Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. № 114 не передбачено відшкодування
стягнення середнього заробітку за порушення строків виплати належних сум при
звільненні.

Відповідно підлягає залишенню без задоволення стягнення
компенсації за несвоєчасну виплату коштів.

Крім того, суд відмовляє позивачу у поновлені строків
позовної давності звернення до суду з зазначеним позовом, оскільки, по перше,
згідно наданої копії грошового атестату за № 394, датованого 20.10.1998р.
(а.с.39), вбачається, що ОСОБА_1. був ознайомлений з нарахованою доплатою у
вигляді 15% до посадового окладу за таємність по 18.10.1998р., на що вказує
наявність особистого підписи, тобто позивач не був позбавленим у встановлені
законом строки звернутися до суду з відповідними вимогами.

По-друге, що стосується позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди в
наслідок затримки виплати належних платежів при звільнені з виплатою
відповідної компенсації, позивач також не був позбавлений протягом 3 років з
моменту отримання 10.02.199р. повного розрахунку звернутися за захистом до
суду. Причини пропуску строку звернення до суду, як такі, що ОСОБА_1. дізнався
про затримку виплат лише у теперішній час, суд вважає неповажними.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги
позивача необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню по суті
вимог, так у зв'язку зі впливом позовної давності.

На підставі викладеного та керуючись «Положенням про проходження служби
рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ УРСР, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. № 114, ст. 267 ЦК
України та ст.ст.10,11,27,60,209,212-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - залишити без задоволення у
повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської
області через Московський районний  суд
м.   Харкова  протягом двадцяти  днів
після подання заяви про
оскарження рішення.

Заява про апеляційне оскаржені я рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня

проголошення рішення.