АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
лютого 2007 року                                                           м.Одеса

Колегія
судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого
Короткова В.Д.

суддів Комаровської Н.В., Шейко
Л.М.

при
секретарі Таратіної О.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду
м.Одеси від 11 грудня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

В червні 2006 року позивачка звернулася до суду з
вищезазначеним позовом, та просила стягнути з відповідачки борг в сумі 13190
грн. Уточнив позовні вимоги позивачка просила стягнути з відповідачки борг в
сумі 17926 грн., посилаючись на те, що вона позичила відповідачці гроші: 24
листопада 2003 року - в сумі 1224 доларів США, 23 грудня 2003 року - в сумі 938
доларів США, 21 травня 2004 року - в сумі 1388 доларів США, а всього 3550
доларів США, що підтверджується розписками. Оскільки відповідачка борг не
повернула, позивачка просила стягнути з неї борг в гривневому еквіваленті в
сумі 17926 грн. та моральну шкоду в сумі 3000 грн.

Відповідачка
позов не визнала.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 11 грудня 2006 року позов
задоволено частково: на користь позивачки стягнуто борг в сумі 17926 грн., в
відшкодуванні моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідачка просить скасувати рішення суду зв'язку з
порушенням судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове
рішення про відмову в позові.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали
справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу
і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Справа №
22ц-922/07                                                         Категорія
18

Головуючий у
першій інстанції Демченко
О.М. Доповідач Короткое
В.Д.

Задовольняючи позов в частині стягнення боргу, суд виходив з того, що
відповідачкою не виконані забов*язання за договором позики по поверненню боргу.
Одночасно суд відмовив в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду
оскільки вони ґрунтуються на законі та підтверджуються матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами був укладений договір
позики на загальну суму 3550 доларів СІЛА, що еквівалентно 17926 гривень. Це
підтверджується розписками відповідачки від 24 листопада 2003 року (а.с.5), від
23 грудня 2003 року (а.с.17), від 21 травня 2004 року (а.с.18). Відповідачка
взяла на себе забов*язання повернути гроші в вересні 2004 року, однак не
виконала цього.

Відповідно до ч.І ст. З 74 ЦК УРСР, яка діяла на момент передачі грошей по розпискам від 24
листопада та 23 грудня 2003 року, за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові
кошти, а позичальник забов*язується повернути позикодавцеві таїку ж суму
грошових коштів.

На момент передачі грошей по розписці від 21 травня 2004 року діяв ЦК України. 4.2 ст.
1047 ЦК України
передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може
бути представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання йому
позикодавцем визначеної грошової суми.

За вимогами ч.І ст. 1049 ЦК України позичальник забов*язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені
договором.

Тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення з
відповідачки боргу в сумі 17926 гривень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про відмову в задоволенні
позову про відшкодування моральної шкоди. Між сторонами виникли договірні
правовідносини (договір позики). Ні в законодавстві, що регулює такі
правовідносини, ні угодою сторін не визначений обов'язок сторін по
відшкодуванню моральної шкоди, спричиненої невиконанням договірних забов*язань.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про
те, що вказані розписки не підтверджують отримання відповідачкою грошей від
позивачки, оскільки в розписках не вказано, що гроші позичалися саме у
позивачки. Колегія суддів вважає, що наявність боргових документів (розписок) у
позивачки свідчить про передачу нею грошей в борг відповідачці, якою написані
ці розписки.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків суду, судове рішення ухвалено з додержанням
вимог матеріального та процесуального права, а тому підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст. ст.218, 307 ч.І п.1, 308, 314 ч.І п.1, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської
області,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 11
грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом
двох-місяців з дня набрання законної сили.