Справа 22ц-177/07                                              Головуючий у 1 інстанції - Л.М. Войтюк
Категорія - 66                                                                                 Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007 року.                                                                                 місто
Луцьк.

Колегія  суддів
судової палати  у  цивільних
справах  апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого
судді - Шевчук Л.Я.

суддів : Свистун О.В., Подолюка В.А.

при секретарі
Матюхіній О.Г.

з участю
заявника ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
скаргою ОСОБА_1 на дії державної виконавчої служби у Личаківському    районні м.Львова, за апеляційною   скаргою
заявника   ОСОБА_1 на   ухвалу
Любомльського районного суду від 28
грудня 2006 року ,-

ВСТАНОВИЛА:

9 листопада 2006
року ОСОБА_1
звернувся в суд зі скаргою на дії державної виконавчої служби у Личаківському
районні м.Львова покликаючись на те, що 25
липня 2006 року , під час
знаходження із малолітньою дитиною на лікуванні в м.Одессі, він отримав
повідомлення державного виконавця про виселення , згідно рішення суду, заявника та членів його сім'ї з
квартири АДРЕСА_1. В цей
же день він подав державному виконавцю телеграму про відкладення провадження
виконавчих дій про виселення та заяву про надання строку на добровільне
виконання рішення суду, оскільки він не отримував копії постанови про відкриття
виконавчого провадження .
На свої звернення він отримав відмову, а тому 27 липня 2006 року подав
державному виконавцю аналогічну заяву про відкладення провадження виконавчих
дій та додав до неї копію скарги, поданої до суду, однак виконання рішення суду
не було зупинене.

Вважає, що такі
дії державного виконавця не ґрунтуються на вимогах ст.ст.34,24,30 та п.7 ст.35
Закону України " Про
виконавче провадження "
та п.4.5 Інструкції про проведення виконавчих дій оскільки йому не було направлено
постанови про відкриття виконавчого провадження, не надано строк для
добровільного виконання рішення суду, не попереджено боржника про примусове
виконання рішення суду після закінчення встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.
Також починаючи виконувати рішення суду державний виконавець не пересвідчився,
чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і
чи здійсненні ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення суду у
встановлений строк, письмово не повідомив боржника про день та час примусового
виселення

2

відповідно до ст.79 Закону України
"Про виконавче провадження ",
не зупинив , виконавче
провадження при поданні ним 27
липня 2006 року скарги
до суду на дії державної виконавчої служби та на час знаходження боржника у
відпустці за межами населеного пункту, де він проживає . З цих підстав
просив поновити пропущений з поважних причин строк на звернення до суду зі
скаргою, визнати дії державного виконавця незаконними та скасувати постанови
від 11 липня 2006 року про
відкриття виконавчого провадження та від 11
жовтня 2006 року про
закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою
Любомльського районного суду від 28
грудня 2006 року
скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду з підстав, передбачених ст.385 ЦПК
України.

В поданій
апеляційній скарзі ОСОБА_1
посилаючись на незаконність ухвали суду із-за невідповідності висновків
суду обставинам справи, просив скасувати оскаржувану ним ухвалу і постановити
рішення про задоволення його скарги в повному об'ємі.

В судовому
засіданні заявник ОСОБА_1
просить задовольнити апеляційну скаргу з підстав, наведених в ній та
постановити судове рішення по суті заявлених ним у скарзі вимог.

Представник
державної виконавчої служби у судове засідання не з'явився, надіслав
заперечення на скаргу в якій зазначає, що скарга є безпідставною а ухвала суду
законною та обґрунтованою.

Заслухавши
пояснення ОСОБА_1, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає до
часткового задоволення виходячи з таких підстав.

Зі змісту скарги
вбачається, що заявник ОСОБА_1
заявляє вимоги про визнання неправомірними дій державного виконавця,
пов'язаних з виселенням його і членів його сім'ї зі спірної квартири за
рішенням суду, та просить визнати незаконними постанови державного виконавця
про відкриття виконавчого провадження від 11
липня 2006 року та
про закінчення виконавчого провадження від 11 жовтня 2006
року.

Залишаючи скаргу
ОСОБА_1 без розгляду з підстав, передбачених ст.385 ЦПК України, суд першої
інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що ОСОБА_1 не надав суду доказів про знаходження його на лікуванні і
доказів про неотримання ним копій постанов про відкриття виконавчого
провадження від 11 липня 2006 року та про
закінчення виконавчого провадження від 11
жовтня 2006 року.

Згідно ч.1 ст. 27 Закону України " Про виконавче
провадження „ копії
постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження , які повинні бути
доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою
кореспонденцією.

Належно
оформлена відмова сторін виконавчого провадження від одержання документів виконавчого
провадження не є перешкодою для проведення подальших виконавчих дій у
встановленому цим Законом порядку.

З письмових
матеріалів справи ( а.с. 5, 6, 14,18 ) вбачається, що
заявнику ОСОБА_1 та іншим боржникам по справі, державним виконавцем надсилалася
із супровідним листом копія постанови про відкриття виконавчого провадження та
копія постанови про закінчення виконавчого провадження, законність яких він
оскаржив у судовому порядку 9
листопада 2006 року.

3

Оскільки по
справі відсутні будь - які докази отримання заявником копій цих постанов до 6 листопада 2006 року або про
належно оформлену відмову ОСОБА_1 від одержання зазначених документів
виконавчого провадження, супровідний лист не є беззаперечним доказом отримання
ним таких документів, колегія судців приходить до висновку, що суд першої
інстанції передчасно прийшов до висновку про пропуск без поважних причин
заявником строку для подання скарги на вказані постанови державного виконавця.

Крім того, з
копії постанови про закінчення виконавчого провадження вбачається, що вона
постановлена не 11 а 1 жовтня 2006 року,
затверджена начальником державної виконавчої служби 11 жовтня 2006 року і
направлена ОСОБА_1 не за місцем його реєстрації або фактичного проживання, як
зазначено в довідці адресного бюро та довідці комунального господарства ( а.с. 31,33 ), що об'єктивно
підтверджує пояснення заявника про можливість неотримання ним зазначеного
документа виконавчого провадження.

Отже ухвала
Любомльського районного суду від 28
грудня 2006 року в
даній справі підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись
ст.ст.313,314,315 ЦПК
України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу заявника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу
Любомльського районного суду від 28
грудня 2006 року в
даній справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції на новий
розгляд.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.