АПЕЛЯЦІЙНИЙ     СУД       ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ     ОБЛАСТІ
Справа № 22 ц
-1839 / 07                                                                             Головуючий
Категорія- 19                                                                                                 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
лютого 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Гайдук В.І.

суддів -
Дерев'янко О.Г., Ремеза
В.А.

при секретарі -
Колесніченко О В. розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську

апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті
Павлограді

на рішення
Павлоградського міськрайонного суду від 08 грудня 2006 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування  від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді (далі Фонд) про
стягнення страхової виплати за моральну шкоду,
-

встановила:

У
листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про
стягнення моральної шкоди у сумі 75 000 грн., посилаючись на те, що тривалий
час знаходився у трудових відносинах з підприємствами ВАТ
"Павлоградвугілля" і отримав професійне захворювання. Відповідно до висновку
МСЕК від 06.12.2001 р. йому встановлено 65% втрати професійної працездатності
та визнано інвалідом 3 групи безстроково, тому позивач просив суд задовольнити
його позовні вимоги.

Рішенням
Павлоградського міськрайонного суду від 08 грудня 2006 року стягнуто з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в місті Павлограді на користь
ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 18 000 грн., в решті позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі
Фонд просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволені позову, посилаючись на те, що виплата моральної шкоди у
поточному році по цій категорії справ призупинена.

Задовольняючи
позовні вимоги, суд виходив з того, що з 16 грудня 2001 року позивачу
встановлено 65% стійкої втрати професійної працездатності відповідно з
висновком МСЕК у зв'язку з виробничою травмою, в зв'язку з чим він змушений
прикладати додаткові зусилля для організації і впорядкування свого життя і тому
позивачу спричинено моральну шкоду.

Розглянувши
матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів не находить
підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Встановлено
судом і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 тривалий час перебував у
трудових відносинах з підприємствами ВАТ "Павлоградвугілля".
Відповідно до довідки МСЕК  від
06.12.2001 р. ОСОБА_1

2.

було   встановлено
третю   групу   інвалідності   бесстроково
та   65%   ступеню
втрати професійної працездатності (а.с. 8).

Відповідно
абз.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності» (далі Закону) завданнями страхування від
нещасного випадку є відшкодування матеріальної та моральної шкоди застрахованим
і членам їх сімей.

Відшкодування
моральної шкоди здійснюється у вигляді одноразової страхової виплати незалежно
від інших видів страхових виплат. Сума страхової виплати за моральну шкоду
визначається у судовому порядку і не може бути вищою двохсот розмірів
мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, незалежно від інших
страхових виплат, як зазначено в ч.3 ст.34 Закону .

З таких
обставин, суд обґрунтовано, відповідно до вимог ст.ст.21,28 вищезазначеного
Закону та ст.3,9 Закону України "Про охорону праці", стягнув з Фонду
на користь позивача моральну шкоду в розмірі 18 000 грн.

Доводи
відповідача правильність висновків суду не спростовують, рішення суду ухвалено
з додержанням вимог норм матеріального і процесуального права, тому колегія
суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 218, 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Павлограді відхилити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду від 08 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом 2-х
місяців.