У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Головуючого     Патрюка М.В.,

суддів:               Барсукової
В.М.,

Лященко    Н.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 в інтересах
Товариства з обмеженою відповідальністю “Континент-груп” до ОСОБА_2,
Акціонерного комерційного інноваційного банку “УкрСиббанк”, третя особа -
Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежилого приміщення та зустрічну позовну заяву Акціонерного
комерційного інноваційного банку “УкрСиббанк” до арбітражного керуючого ОСОБА_1
в інтересах банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю “Континент-груп”,
треті особи - ОСОБА_2, Київське міське бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна про визнання права
власності на нежиле приміщення, за касаційною скаргою арбітражного керуючого
ОСОБА_1 на ухвали апеляційного суду м. Києва від  13 листопада 2006 року та 26 грудня 2006
року,

в  с  т
а  н  о
в  и  л  а :

У листопаді 2005 року арбітражний керуючий звернувся до суду в інтересах
ТОВ “Континент-груп” з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням
господарського суду Київської області від 15 червня 2005 року визнано недійсним
договір купівлі-продажу від 28 травня 2004 року нежилого приміщення, загальною
площею 227,1 кв.м., яке знаходиться за адресою:         АДРЕСА_1, укладений між ТОВ
“Континент-груп” в особі ОСОБА_3 та ОСОБА_2
Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від
22 вересня 2005 року рішення суду залишено без зміни. 16 липня 2004 року
ОСОБА_2 уклав договір купівлі-продажу вищезазначеного нежилого приміщення з
АКІБ “УкрСиббанк”. Відповідно до ст. 236 ЦК України, правочин, визнаний судом недійсним
є недійсним з моменту вчинення. Тобто власником нежилого приміщення є ТОВ
“Континент-груп”, а ОСОБА_2 не мав права продавати вищезазначене нежиле
приміщення та укладати договір купівлі-продажу.

В зв'язку з чим позивач ставить питання про визнання договору
купівлі-продажу нежилого приміщення від 16 липня 2004 року недійсним та
зобов'язання Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації
права власності на об'єкти нерухомого майна внести зміни до реєстру прав
власності на нерухоме майно.

В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд зобов'язати
БТІ внести зміни до реєстру прав власності на нерухоме майно, а саме: в графі
“власник” замість АКІБ “УкрСиббанк”, вказати ТОВ “Континент груп”.

Відповідач подав зустрічну позовну заяву, в якій просив суд визнати за АКІБ
“УкрСиббанк” право власності на нежиле приміщення, загальною площею 227,1
кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В подальшому відповідач уточнив позовні вимоги по зустрічному позову та
просив визнати відсутність у ТОВ “Континент груп” права витребування з
власності добросовісного набувача АКІБ “Укрсиббанк” спірного нежилого
приміщення.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 28 вересня 2006 року в
задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено частково.
Визнано АКІБ “УкрСиббанк” добросовісним набувачем нежилого приміщення,
загальною площею 227,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 по договору купівлі-продажу
від 16 липня 2004 року.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням звернувся із скаргою до
апеляційного суду.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2006 року апеляційна
скарга арбітражного керуючого ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції залишена
без руху.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 26 грудня 2006 року апеляційна
скарга арбітражного керуючого ОСОБА_1 визнана неподаною та повернута заявнику.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвал
апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм  процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути лише неправильне застосування судом норм матеріального права
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л
и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1  відхилити.

Ухвали апеляційного суду м. Києва від
13 листопада 2006 року та 26 грудня 2006 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Патрюк М.В.

Судді:                                                                               Барсукова
В.М.

Лященко Н.П.