АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №
22ц-259-2007р.                                                     Головуючий
про стягнення                                                        Токова
договором позики                                                    Доповідач
в апеляційній інстанції
Захарова А.Ф. УХВАЛА
березня 2007 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:
головуючого                Захарової А.Ф.
суддів                            Адаменко Л.В.,
секретарі               Шульга Я.В.
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 як
представника відповідача ОСОБА_2 на ухвалу Соснівського районного суду
м.Черкаси від 17 листопада 2006 року по розгляду заяви державного виконавця ДВС
Черкаської області про зміну способу і порядку виконання рішення Соснівського райсуду м.Черкаси від 12
січня 2005 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 -
представника ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, та представника
відділу примусового виконання рішень ДВС Черкаської області, представника
позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,
які заперечували на доводи апеляційної скарги, судова палата, -
В липні 2006 року старший державний виконавець відділу примусового
виконання рішень державної виконавчої служби Черкаської області Коркішко О.В.
звернувся до суду із заявою в порядку ст.ст. 28, 33 Закону України «Про
виконавче провадження» - про роз'яснення рішення, або про зміну способу і
порядку виконання рішення.
Вказував, що виконанні у відділі примусового виконання рішень державної
виконавчої служби (ДВС) Черкаської області знаходиться виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м.Черкаси
по справі №2-113 від 12.01.2005 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
боргу-за договором позики в сумі 212200 грн., 8692 грн. (3% річних) та
державного мита в сумі 1700 грн., а всього 222592 грн., та постанови державного
В ході примусового виконання вказаного виконавчого документу встановлено,
що за ОСОБА_2 зареєстровано на праві приватної власності: Va
частина квартири, яка розташована за адресою - АДРЕСА_1, автомобіль
ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено
постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження,
іншого майна за ' боржником не зареєстровано.
При перевірці майнового стану боржника було встановлено,
що ліквідне майно, на яке за законом може бути звернено стягнення, у боржника
відсутнє, про що складено акт державного виконавця від 30.05.2006 року.
ст.50 Закону України «Про, виконавче провадження» стягнення за виконавчим
документом в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та » іноземній
валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в
установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у
депозитаріях цінних паперів. У разі відсутності у боржника коштів та цінностей,
достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на
належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке за законом не може
бути накладено стягнення.
вищевикладеним відділ примусового виконання рішень ДВС Черкаської області,
керуючись ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» просив суд
роз'яснити подальший хід виконання вказаного рішення або у відповідності до
ст.ЗЗ Закону ' України «Про виконавче провадження» дозволити звернути стягнення
на частку 50% у статутному фонді ТОВ «Маркус
ЛТД», що належить боржнику ОСОБА_2 на праві приватної власності.
Ухвалою   Соснівського
райсуду  м.Черкаси
від   17   листопада
2006   року  заява державного виконавця задоволена.
виконання рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 12.01.2005 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики в сумі 212200
грн., 8692 грн. (3% річних) та г державного мита в сумі 1700 грн., а всього
222592 грн. та звернено стягнення на 50% у статутному фонді ТОВ «Маркус ЛТД», що належить на
праві приватної власності ОСОБА_2.
скарзі на цю ухвалу представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 просе її скасувати як незаконну.
матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга не підлягає до
рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 12 січня 2005 року задоволено
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та стягнуто з останньої на користь
ОСОБА_3 борг за договором позики в сумі 212200 грн.. 8692 грн. (3%) річних та
держмито в сумі 1700 грн., а всього на суму 222592 грн.

За заявою
ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження, оскільки в добровільному порядку
ОСОБА_2 погашати борг не бажає, не погоджуючись з рішенням суду, хоча воно
вступило в законну силу.

Встановлено, що 19 квітня 2005 року
у відділі ДВС Черкаського міського управління ,. юстиції знаходився на
виконанні виконавчий лист щодо виконання вище означеного рішення суду, пізніше
переданий до відділу примусового виконання рішень ДВС Черкаської області.

В ході
примусового виконання вказаного виконавчого документа встановлено, що за

ОСОБА_2
зареєстровано на праві приватної власності: V* частина
квартири, що

розташована за
адресою: АДРЕСА_1; автомобіль ВАЗ-21051,

держномер НОМЕР_1,
50% у статутному фонді ТОВ «Маркус
ЛТД». Відповідно до ст.50

Закону України
«Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанови

про арешт майна
боржника та оголошення заборони на його відчуження. При перевірці «-

майнового стану
боржника було встановлено, що ліквідне майно, на яке за законом може

бути звернено
стягнення, у боржника відсутнє, про що складено відповідний акт державного .

виконавця від
30.05.2006 року (ар.спр.259 т.2). Іншого майна за боржником не зареєстровано.

Відповідно до
ст.373 ЦПК України, ст.33 Закону
України «Про виконавче

провадження» за
наявності обставин, що утруднюють виконання рішення за заявою

державного
виконавця або за заявою сторони, суд, який видав виконавчий документ, у

десятиденний
строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи

встановлення
способу і порядку виконання рішення.

Згідно з положеннями ч.5 ст.50 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та цінностей,
достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на
належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке

згідно з
законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника
не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти боржника. Боржник має право
вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу
чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника
визначається державним виконавцем.

По справі
встановлено, що боржниця не бажає виконувати рішення суду.

При
перевірці держвиконавцем її майнового стану за місцем постійного
проживання  АДРЕСА_1,- ліквідного майна
не виявлено. Грошових коштів та . цінностей в наявності у ОСОБА_2 не
встановлено. Зареєстрований за нею автомобіль ВАЗ-21051, д/н НОМЕР_1, 1992
року, на який накладено арешт, органами ДАІ не знайдений (ар.спр. 255; 258;
268; 271 т.2).

Враховуючи встановлене, судова палата вважає, що суд правильно зважив за
можливе змінити спосіб виконання рішення суду, звернувши стягнення на частку
ОСОБА_2 -50% - у статутному фонді ТОВ «Маркус
ЛТД». При цьому, як видно, судом враховані і вимоги ст. 149 ЦК України про те,
що звернення стягнення на частину майна товариства з обмеженою
відповідальністю, пропорційну частці учасника товариства у статутному капіталі,
за його особистими боргами допускається лише у разі недостатності у нього
іншого майна для задоволення вимог кредиторів.

З справи видно, що за ОСОБА_2 зареєстрована на праві
власності ¼  частина

АДРЕСА_1, яка є єдиним житлом її сім'ї (ар.спр.257 т.2),
і

відокремити тут частку боржника буде важкувато, хоча в
суді вже є й заява держвиконавця

про визначення частки цієї квартири, на яку можливо буде
накласти стягнення.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що дане питання -
про звернення стягнення на майно у зміну способу виконання рішення суду, -
розглянуто у відсутності боржника ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_1, тобто з
порушенням їх прав, то такі не заслуговують на увагу.

Встановлено, що дане питання на розгляд в судове засідання виносилось неодноразово:
25.10.06р.; 07.11.06р.; 17.11.06р.; 25.10.06р. і 07.11.06 року засідання не
відбувались, а в засідання суду 17.11.06 року ні ОСОБА_2 ні її представник не
з'явилися, не повідомивши причину неявки. В справі на ар.286 є дані, а саме
телеграфне повідомлення «> на адресу суду про те, що ОСОБА_2 особисто
вручено повідомлення про дату і час розгляду справи. Враховуючи це і 10-денний
розгляд заяв держвиконавця (ст.373 ЦПК України), суд і розглянув по суті дане
питання, фактично не порушивши прав і інтересів боржника.

Таким чином, ухвала суду відповідає вимогам закону і
підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги представника
ОСОБА_2, - не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303; 304; 314; 373 ЦПК України, ст.ст.
33, 50 Закону України «Про

виконавче провадження», судова палата,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 як представника боржника
ОСОБА_2, - відхилити.

Ухвалу Соснівського райсуду
м.Черкаси від 17 листопада 2006 року - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України в двохмісячний термін.