У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 жовтня 2007
року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Берднік І.С.,
Пшонки М.П., Костенка А.В.,                                   Прокопчука
Ю.В., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та  моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27
грудня 2005 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 17 квітня 2006 року,

в с т а н о в и л а
:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди. Свої
вимоги обґрунтовував тим, що йому на праві власності належить автомобіль
ВАЗ-21011, номерний знак НОМЕР_1. 6 травня 2002 року позивач керував вказаним
автомобілем і рухався технологічною дорогою в м. Ірпені з боку с. Забуччя.  На перехресті з другорядною дорогою відбулося
зіткнення з автомобілем ВАЗ - 2101,
номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3

Згідно з довідкою ДАІ ДТП сталася з
вини водія ОСОБА_3, який порушив вимоги п. 2.1 Правил дорожнього руху України.
У результаті ДТП автомобіль ОСОБА_1 зазнав технічних  пошкоджень, а йому та його доньці були
заподіяні  тілесні ушкодження.
Пошкодженням автомобіля  завдано
матеріальну шкоду в розмірі 5 954 грн., крім того, позивач поніс  витрати у зв'язку з оплатою роботи щодо
визначення розміру завданої матеріальної шкоди, відправлення телеграм,
виготовлення фотознімків, тому просив стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування
матеріальної шкоди 6 268 грн. 80 коп.
Також ОСОБА_1 просив стягнути на свою користь завдану моральну шкоду в
розмірі 6 268 грн. 80 коп.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 27 грудня 2005 року, залишеним без зміни ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області
від 17 квітня 2006 року, позов ОСОБА_1до ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_14 580 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 3 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди

У касаційній скарзі
ОСОБА_2 просить скасувати постановлені в справі рішення, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи рішення суд першої інстанції, з висновками якого погодився і
суд апеляційної інстанції, виходили з того, що з вини відповідача ОСОБА_3 6
травня 2002 року на технологічній дорозі Ірпінь-Забуччя в         м. Ірпінь сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля ВАЗ 21011 державний номер НОМЕР_1 під керуванням
ОСОБА_1та автомобіля ВАЗ 2101 державний номер НОМЕР_2, який належить на праві
власності ОСОБА_2, під керуванням ОСОБА_3

Внаслідок даної ДТП відповідач ОСОБА_3, не виконавши вимог дорожнього
знаку, п. 2.1 Правил дорожнього руху України “дати дорогу” при виїзді на
головну дорогу, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21011 державний номер
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, що підтверджується довідкою ДАІ м. Ірпінь,
поясненнями позивача ОСОБА_1, показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Проте з такими висновками судів погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.   Обґрунтованим
є  рішення,  ухвалене
на  основі  повно
і всебічно  з'ясованих
обставин,  на  які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених  тими  доказами, які були досліджені в судовому
засіданні.

Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Постанова судді про встановлення вини ОСОБА_7 не
виносилася. Однак судом не взято до уваги пояснення ОСОБА_3, не досліджено
питання наявності або відсутності в діях обох водіїв порушення Правил
дорожнього руху та можливості запобігти зіткненню транспортних засобів, не  перевірено доводів відповідачів, не дано
оцінки наданим доказам.

При викладених обставинах судові рішення без змін залишатися не можуть і
підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий
судовий розгляд, у ході якого суду належить урахувати наведене та залежно від
установленого вирішити спір.

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 грудня 2005 року
та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 17 квітня 2006 року  скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

І.С. Берднік

А.В.
Костенко

М.П. Пшонка

Ю.В. Прокопчук