Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18 липня 2007 року                                                                                      м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Гнатенка А.В.,

суддів:                       Косенка
В.Й.,                     Гуменюка В.І.,

Григор'євої Л.І.,                  Данчука В.Г.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в                 м. Жданівка Донецької області про
відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
м. Жданівка Донецької області на рішення Жданівського міського суду Донецької
області від 31 серпня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від
15 листопада 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2006 року ОСОБА_1. звернувся в суд із позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Жданівка
Донецької області про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що
працював на підприємствах вугільної промисловості на підземних роботах на
різних посадах, має 26 років трудового стажу. Працюючи у шкідливих умовах
отримав професійне захворювання. Висновком МСЕК від 11 липня 2006 року ОСОБА_1.
безстроково вперше встановлено за сукупністю 70 % стійкої втрати професійної
працездатності, а саме: за трудовим каліцтвом 1996 року 25 % та 45% за
професійним захворюванням, з визначенням інвалідності ІІІ групи. Втратою
професійної працездатності позивачеві спричинено моральну шкоду, яку останній
оцінив у 40 000 грн. та просив стягнути з відповідача.

Рішенням Жданівського міського суду Донецької
області від 31 серпня            2006 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Донецької області від 15 листопада
2006 року, позов задоволено частково. Стягнуто з відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Жданівка Донецької області на користь ОСОБА_1. на відшкодування моральної шкоди 24 000 грн. Стягнуто з
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України в                      м. Жданівка Донецької області
витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 1 грн. 50 коп.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями,
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Жданівка
Донецької області подало до Верховного Суду України касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення
скасувати й ухвалити нове рішення.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх
вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому
засіданні.

Судом установлено, що ОСОБА_1. працював на підприємствах
вугільної промисловості на підземних роботах. Працюючи в шкідливих умовах,
отримав професійне захворювання. Висновком МСЕК від 11 липня 2006 року            ОСОБА_1. безстроково вперше
встановлено за сукупністю 70 % стійкої втрати професійної працездатності, а
саме: за трудовим каліцтвом 1996 року 25 % та 45% за професійним захворюванням,
з визначенням інвалідності ІІІ групи.

Вирішуючи спір, суд виходив із того, що позов підлягає
частковому задоволенню з підстав, передбачених статтями 1, 21, 28 та 34 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності”.

З такими висновками суду першої інстанції погодився й
апеляційний суд.

Проте погодитися з такими висновками не можна.

Згідно з пунктом 27 статті 77 Закону України “Про
Державний бюджет України на 2006 рік” дію абзацу четвертого статті 1, підпункту
“е” пункту 1 частини першої статті 21, частини третьої статті 28 та частини
третьої статті 34 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності” у частині відшкодування моральної шкоди
застрахованим і членам їх сімей зупинено на 2006 рік.

Таким чином, судами першої та апеляційної інстанцій при
вирішенні спору помилково застосовано норми Закону, що не підлягали
застосуванню.

Ураховуючи, що підставою для часткового задоволення
позовних вимог ОСОБА_1. став висновок МСЕК від 11 липня 2006 року, а дію норм
Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності”, на підставі яких здійснюється відшкодування моральної
шкоди застрахованим особам, було зупинено на 2006 рік пунктом 27 статті 77
Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік”, колегія суддів
вважає, що правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Апеляційний суд на наведене уваги не звернув, у порушення
вимог                   статті 303 ЦПК України
в достатній мірі не перевірив доводів апеляційної скарги.

Ураховуючи, що фактичні обставини справи встановлені
судами вірно, але неправильно застосовані норми матеріального закону, колегія
суддів вважає за необхідне відповідно до статті 341 ЦПК України ухвалені судові
рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1.

Керуючись пунктом 5 частини першої статті 336, статті
341, частини другої статті 344 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

в и р і ш и л а:

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України в м. Жданівка Донецької області
задовольнити.

Рішення Жданівського міського суду Донецької
області від 31 серпня                2006
року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 15 листопада               2006 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Жданівка
Донецької області про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук