Справа № 2-410/2007 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 листопада 2007 р.

Камінь-Каширський районний
суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кузьмич Г.Л.

при
секретарі Яцюрі Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Камені-Каширському
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя,

Особи, які беруть участь у справі: позивачка - ОСОБА_1.

відповідач - ОСОБА_2.

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду
із позовною заявою про поділ спільного майна подружжя, в якій зазначає, що
19.11.1999 року уклала шлюб з відповідачем від якого народилося двоє дітей -
сини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

20.12.2006 року шлюб між сторонами
був розірваний.

За час спільного проживання
рухомого майна, яке б підлягало поділу, сторони не нажили, однак побудували
літню кухню і сарай на земельній ділянці, якою користуються батьки позивачки,
що знаходиться в с. Бузаки Камінь-Каширського району.

В зв'язку з відсутністю
коштів на будування житлового будинку, сторони з дітьми перейшли  жити в приміщення літньої кухні.

Після розірвання шлюбу
відповідач вигнав позивачку з дітьми з літньої кухні і вданий час останні
проживають в будинку батьків позивачки, де, як зазначає ОСОБА_1., мало місця,
оскільки будинок на дві кімнати і крім батьків в ньому проживає її брат
ОСОБА_5, який  також має намір створити
сім'ю.

Відповідач може проживати в
будинку своєї баби, який розташований біля будинку його батьків і на даний час
пустує.

Просить суд провести поділ
спільного майна подружжя, а саме - літньої кухні і сараю, виділивши їх їй, а
також земельні ділянки на яких знаходяться ці споруди.

Вартість частини майна
відповідача позивачка готова компенсувати коштами.

В судовому засіданні
позивачка позовні вимоги підтримала повністю і просить їх задовольнити.

Відповідач позов не визнав і
просить суд літню кухню і сарай залишити у його користуванні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, суд вважає, що позов
підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що сторони
19.11.1999 року уклали шлюб, що стверджено свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 від
19.11.1999 року (а.с. 18).

Від даного шлюбу народилося
двоє дітей - сини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 від
13.04.2000 року (а.с. 19) та ОСОБА_4, 03.09.2002 року (свідоцтво про народження
НОМЕР_3 від 18.09.2002 року (а.с. 20).

20.12.2006 року шлюб між сторонами було розірвано, що стверджено свідоцтвом
про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 20.12.2006 року (а.с. 21).

За час шлюбу сторонами була
приватизовані земельні ділянки в АДРЕСА_1 на загальну площу 0,29 га та
виготовлені державні акти на право приватної власності на землю НОМЕР_4 від
23.06.2004 року (а.с. 16) та НОМЕР_6 від 23.06.2004 року (а.с. 17) на
відповідача.

Крім того, була виготовлена
технічна документація на будівництво житлового будинку і надвірних будівель і
споруд, однак частково збудовані були лише літня кухня, де проживають сторони
та сарай.

Відповідно до ст. 60 СК
України, вищезазначене майно належить сторонам на праві спільної сумісної
власності.

Згідно ст. 70  СК України у разі поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором

Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи № О-269
вартість літньої кухні з верандою та сараю поАДРЕСА_1 становить 13393 грн.

Розподіл літньої кухні та сараю в частках Ѕ до Ѕ по вищезазначеній адресі,
згідно даної експертизи, не можливий.

Відповідно ч. 1 ст. 71 СК
України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не
домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. При цьому
суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають
істотне значення.

Оскільки діти сторін перебувають на утриманні позивачки, суд, враховуючи
інтереси дітей, вважає за доцільним виділити в користування позивачці літню
кухню з верандою, сарай, земельні ділянки, на яких знаходяться ці споруди та
стягнути з неї половину вартості зазначеного будинковолодіння в сумі 6696,50
грн. (13393 грн. : 2) в користь відповідача.

Відмовляючи в поділі земельної ділянки виділеної для обслуговування
житлового будинку суд виходить із того, що згідно вищезазначених державних
актів земельні ділянки по АДРЕСА_1 розміром 0,25 га та 0,04 га, на підставі
рішення Бузаківської сільської ради, передані відповідачу, а тому  є його особистою власністю.

Питання про визначення
порядку користування земельною ділянкою для обслуговування літньої кухні з
верандою та сараю позивачка не ставила, а тому суд розглядає справу  в межах заявлених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, суд стягує з відповідача в користь позивачки понесені нею витрат за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи пропорційно до тієї частини
вимог, у задоволенні яких позивачці відмовлено, а витрати на проведення судової
будівельно-технічної експертизи та витрати за надання юридичної допомоги в
повному розмірі.

Відповідно до п. 18 ст. 4
Декрету Кабінету Міністрів України  від
21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито», суд звільняє сторін від сплати
державного мита, як потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60,
88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 60, 70, 71 СК України, п. 18 ст. 4
Декрету Кабінету Міністрів України  від
21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито», суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя задовольни частково.

Виділити ОСОБА_1 в
користування літню кухню з верандою та сарай розташовані поАДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь
ОСОБА_2 половину вартості літньої кухні з верандою та сараю в розмірі 6696
(шість тисяч шістсот дев'яносто шість) гривень 50 копійок.

В позовних вимогах  ОСОБА_1 про
виділення земельних ділянок, що розташовані по АДРЕСА_1, на яких знаходяться
літня кухня з верандою і сарай, відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 450 (чотириста
п'ятдесят) гривень витрат за проведення судової будівельно-технічної
експертизи, 220 (двісті двадцять) гривень сплачених адвокату за надання
юридичної допомоги та 25 (двадцять п'ять) гривень витрат за інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення, та подачі
апеляційних скарг протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження через Камінь-Каширський районний суд.

Головуючий (суддя) - підпис

Оригіналу відповідає

Суддя
Камінь-Каширського

районного суду                                                           Г.Л.Кузьмич