Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі :

головуючого                          Гнатенка А.В.,

суддів:
Григор'євої Л.І.,      Гуменюка
В.І.,

Балюка М.І.,             Косенка
В.Й., -

розглянувши
у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого
акціонерного товариства (далі - ВАТ) “Павлоградвугілля” про стягнення суми
компенсації за несвоєчасну виплату одноразової допомоги, за касаційною скаргою
ВАТ “Павлоградвугілля” на рішення Першотравенського міського суду
Дніпропетровської області від
1 березня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської
області від 17 травня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У листопаді 2006 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом,
мотивуючи його тим, що при виконанні трудових обов'язків у ДВАТ шахта імені
Сташкова, правонаступником якого є ВАТ “Павлоградвугілля”, отримав виробничу
травму, що підтверджується актом розслідування нещасного випадку від 12 вересня
1983 року. Зазначав, що висновком МСЕК від 2 вересня 1997 року йому встановлено
70 % втрати професійної працездатності.

Посилаючись на те, що призначена йому наказом по шахті ім. Сташкова від 25
вересня 1997 року № 811 одноразова допомога в сумі 12 850 грн. 60 коп.
виплачувалась несвоєчасно - частинами з червня 2001 року до червня 2004 року,
просив стягнути з відповідача 9 959 грн. 21 коп. компенсації та поновити строк
для звернення в суд з даним позовом, визнавши причини пропуску строку
поважними.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 1
березня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 17 травня 2007 року, стягнуто з                                   ВАТ
“Павлоградвугілля” на користь ОСОБА_1. 9 959 грн. 21 коп. компенсації за
несвоєчасну виплату одноразової допомоги. У решті позовних вимог
відмовлено.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі                           ВАТ
“Павлоградвугілля” просить скасувати рішення Першотравенського міського суду
Дніпропетровської області від 1 березня 2007 року, ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 17 травня 2007 року та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування
судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга Відділення підлягає задоволенню, а оскаржувані судові
рішення - скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в позові з таких
підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 під час виконання трудових
обов'язків на шахті імені М.І. Сташкова, правонаступником якої є                             ВАТ
“Павлоградвугілля”, отримав виробничу травму, що підтверджується актом про
нещасний випадок від 12 вересня 1983 року № 49.

Висновком МСЕК від 2 вересня 1997 року йому встановлено
70 % втрати професійної працездатності та наказом по підприємству від 25
вересня 1997 року № 811 нарахована одноразова допомога в розмірі 12 850 грн. 60
коп.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідно до
п. 43 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або
уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я,
пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 472, якщо з вини власника
вчасно не виплачені суми відшкодування шкоди, то виплата проводиться без
обмеження терміну з нарахуванням компенсації в порядку               ст. 34 Закону України “Про оплату
праці”, згідно з якою компенсація працівнику втрати частини заробітної плати в
зв'язку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу
зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги в порядку, встановленому
чинним законодавством. Відповідно до Положення про порядок компенсації
працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її
виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України  від 20 грудня 1997 року № 1427, компенсація
працівникам утрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її
виплати здійснюється у випадку затримки на один або більше календарних місяців
виплати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з                   1 січня 1998 року.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна з
таких підстав.

Відповідно до п. 43 Правил відшкодування власником
підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових
обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від                       23 червня 1993 року №
472 (у редакції від 3 жовтня 1997 року), якщо потерпілому або особам, які мають
право на відшкодування шкоди, з вини власника своєчасно не визначено або не
виплачено суми відшкодування шкоди, то ця сума виплачується без обмеження
протягом будь-якого терміну і підлягає коригуванню у зв'язку зі зростанням цін
на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону
України “Про оплату праці”.

Статтею 34 Закону України “Про оплату праці”, введеною в
дію з                     1 січня 1997
року, визначено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу
зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги в порядку, встановленому
чинним законодавством.

Згідно з п. 2 Положення про порядок компенсації
працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її
виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України  від 20 грудня 1997 року № 1427, компенсація
працівникам утрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її
виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців
виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи
з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за
цей період зріс більш як на один відсоток.

Судом установлено, що одноразова допомога була нарахована
ОСОБА_1у вересні 1997 року згідно з наказом від 25 вересня 1997 року № 811.

Заперечуючи проти позову, відповідач, крім іншого,
посилався на те, що оскільки одноразова допомога була нарахована позивачу до 1
січня 1998 року, то компенсація втрати частини одноразової допомоги  у зв'язку з порушенням термінів її виплати
нарахуванню не підлягає.

Проте судами як першої, так і апеляційної інстанцій такі
заперечення відповідача не прийняті до уваги.

При цьому судами не враховано положення вищенаведених
норм матеріального права: пункт 43 Правил відшкодування власником підприємства,
установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної
працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових
обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від                       23 червня 1993 року №
472; ст. 34 Закону України “Про оплату праці”;                        пункт 2 Положення про
порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України  від 20 грудня 1997 року № 1427.

За таких обставин колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верхового Суду України дійшла висновку, що при вирішенні справи судом
неправильно застосовані норми матеріального права, а тому ухвалені у справі
судові рішення підлягають скасуванню на підставі ст. 341 ЦПК України з
ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 336, 341 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верхового Суду України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу відкритого
акціонерного товариства “Павлоградвугілля”
задовольнити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від              1 березня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2007 року скасувати,
ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства
“Павлоградвугілля” про стягнення суми компенсації за несвоєчасну виплату
одноразової допомоги відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає

Головуючий
А.В. Гнатенко

Судді:
Л.І. Григор'єва

М.І. Балюк

В.Г.
Гуменюк

В.Й.
Косенко