Справа №22-2391                          Головуючий у 1 інстанції Стиран В.В.
Категорія 16                                            Доповідач Санікова О.С
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 року                      Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого
Курило В.П.

суддів Санікової О.С., Шамрило Л.Г.

при секретарі
Степаненко В.Б. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку
цивільну справу за апеляційною скаргою Закритого акціонерного товариства
„Горлівськтепломережа" на рішення Калінінського районного суду м. Горлівки
Донецької області від 28
грудня 2006 року за
позовом Закритого акціонерного товариства „Горлівськтепломережа" до
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягення заборгованості за послуги з теплопостачання, -

встановив:

У липні 2006 року ЗАТ
„Горлівськтепломережа" звернулось до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1.
і ОСОБА_2., посилаючись на те, що відповідачі проживають за адресою: м.
Горлівка АДРЕСА_1. ЗАТ „Горлівськтепломережа" надає послуги відповідачам з
теплопостачання. Проте відповідачі несвоєчасно і не в повному обсязі оплачували
вартість наданих послуг. Станом на червень 2006 року мають заборгованість з послуг теплопостачання з
листопада 2004 року в
сумі 1167 грн, 22 коп., яку
позивач просив стягнути з відповідачів.

Рішенням
Калінінського районного суду м.Горлівки Донецької області від 28 грудня 2006 року позовні
вимоги ЗАТ „Горлівськтепломережа" задоволені частково: стягнуто з ОСОБА_1.
і ОСОБА_2. заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 583 грн. 61 коп., а також
судовий збір 51 грн. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн.

В апеляційній
скарзі ЗАТ „Горлівськтепломережа" просить скасувати рішення суду та
постановити нове рішення, яким позовні вимоги ЗАТ „Горлівськтепломережа"
задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм
матеріального права та неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, які
мають значення для справи; судом, зокрема, не враховано, що ст.78 Закону
України „Про державний бюджет України на 2004
рік", ст. 71 Закону
України „Про державний бюджет України на 2005
рік", ст.39 Закону України „Про державний бюджет України на 2006 рік", а
також постановою KM України від 31
березня 2003 року
встановлений новий порядок надання пільг військовослужбовцям, робітникам МВС,
пожежної охорони, судів, прокуратури, СБУ, податкової міліції, відповідно до
якого пільги з оплати за житлово-комунальні послуги надаються за рахунок
відповідних бюджетних організацій і в межах бюджетних асигнувань на їх
утримання. Положення Закону України „Про державний бюджет України на 2004 рік" в
частині пільг визнані неконституційними з моменту його проголошення, тобто з 1 грудня 2004 року.

В судовому засіданні
апеляційного суду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги,
просив її задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти доводів
апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним і
обгрунтованним.

Судом першої
інстанції встановлено, що відповідачі разом з неповнолітніми дітьми проживають
за адресою: м.Горлівка, АДРЕСА_1.

За період з листопада
2004 року по 1 липня 2006 року по квартирі
утворилася заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання, що складає 1167 грн.22 коп.

З вересня 2003 року по
теперішній час відповідач ОСОБА_1 є працівником міліції - працює старшим
слідчим Лінійного відділу на станції Микитівка Лінійного управління УМВС
України на транспорті і відповідно до ст.ст. 12,22 Закону України „Про міліцію" йому та членам його
сім'ї повинна надаватися 50%
знижка по оплаті комунальних послуг.

Відповідачем
своєчасно надавались відповідачу довідки з місця роботи, проте ЗАТ
„Горлівсьтепломережа" нарахувало заборгованість по сплаті за утримання
житла станом на 1 липня 2006 року в сумі 1167 грн. 22 коп., виходячи
із 100% оплати.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги і
дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового
рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ЗАТ „Горлівськтепломережа" суд першої інстанції
виходив з того, що гарантії по оплаті комунальних послуг відповідно до Закону
України „Про міліцію" не скасовані, а позивачем не надано доказів незнання
про наявність пільг у відповідача чи ненадання ним довідок про наявність таких
пільг.

Проте з такими висновками суду першої інстанції
погодитися не можна.

З матеріалів
справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 дійсно працює в органах внутрішніх
справ України.

Відповідно до
ч.4 ст.22 Закону України „Про міліцію" відповідачу та членам його сім'ї
надається 50% знижка
по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива.

Згідно наданої
відповідачем довідки (а.с.23) відповідачем оплачений борг 579 грн. 23 коп. за надання
послуг з теплопостачання за період з жовтня 2001 року по жовтень 2004
року.

Із наданого
позивачем розрахунку (а.с.5) вбачається, що з листопада 2004 року по 1 липня 2006 року, тобто по
день звернення ЗАТ „Горлівськтепломережа" з позовом до суду, відповідачами
взагалі не вносились платежі за послуги з теплопостачання, у зв'язку з чим
утворився борг в сумі 1167
грн. 22 коп.,
виходячи із 100% нарахування
таких платежів.

Статтею 78 /ч.2,3,4/ Закону
України „Про державний бюджет України на 2004
рік", статтею 71
Закону України „Про державний бюджет України на 2005 рік",
статтею 39 Закону
України „Про державний бюджет України на 2006
рік" встановлено, що пільги, компенсації і гарантії, на які згідно з
законами України мають право окремі працівники /військовослужбовці/ бюджетних
установ /військових формувань/ щодо знижки плати за користування житлом
/квартирної плати/, паливом, телефоном та плати за комунальні послуги /водопостачання,
газ, електрична та теплова енергія/, надаються у разі, якщо грошові доходи цих
працівників /військовослужбовців/ менше величини прожиткового мінімуму,
встановленої для працездатних осіб. Витрати на безоплатне або пільгове
матеріальне і побутове забезпечення, на яке згідно з законами України мають
право окремі категорії працівників /військовослужбовців/ бюджетних установ
/військових формувань/, здійснюються за рахунок і в межах асигнувань на
утримання цих бюджетних установ.

Виходячи з
викладеного, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги ЗАТ
„Горлівськтепломережа" про стягнення з відповідачів заборгованості з
надання послуг з теплопостачання за період з листопада 2004 року по червень 2006 року підлягають
задоволенню частково, з урахуванням висновків, викладених в Рішенні
Конституційного Суду України від 1
грудня 2004 року.

Рішенням
Конституційного Суду України від 1
грудня 2004 року
визнані неконституційними ч.ч.2,3,4 ст.78 Закону України „Про державний бюджет
України на 2004 рік",
зазначена норма Закону втратила чинність з дня ухвалення зазначеного рішення
Конституційного Суду України.

Відповідно до ч.1 ст.3 Бюджетного
кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну
систему, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного
року і закінчується 31 грудня
того ж року.

Таким чином, дія
Закону України „Про державний бюджет України на 2004 рік" закінчилась 31 грудня 2004
року, а рішення Конституційним Судом України про визнання неконституційним
ч.ч.2,3,4 ст.78 Закону України „Про державний бюджет України на 2004 рік"
набрало чинності 1 грудня 2004 року, тобто в
період дії бюджету на 2004
рік. За таких обставин, апеляційний суд вважає, що за грудень 2004 року сума
заборгованості відповідачів за надання послуг з теплопостачання підлягає
зменшенню наполовину.

Із наданого
позивачем розрахунку вба4ається, що за грудень 2004 року відповідачам нараховано 59грн. 61 коп. Таким чином
сума заборгованості з урахуванням 50%
знижки буде складати 29
грн. 83 коп., а
загальна сума заборгованості з урахуванням 100% плати за надання послуг з теплопостачання і 50% за грудень 2004 року за період з
листопада 2004 року по
червень 2006 року
включно - 1137 грн. 35 коп., яка і
підлягає стягненню з відповідачів.

Керуючись ст.
ст. 303, 307 4.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 314 ч.2, 316 ЦПК України,
апеляційний суд,-

вирішив:

Апеляційну скаргу ЗАТ „Горлівськтепломережа"
задовольнити частково.

Рішення
Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 28 грудня 2006 року скасувати.

Позовні вимоги
ЗАТ „Горлівськтепломережа" до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за послуги з теплопостачання задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ЗАТ „Горлівськтепломережа" заборгованість за
послуги з теплопоста4ання за період з листопада 2004 року по червень 2006
року в сумі 1137 грн. 35 коп.

Рішення суду в
4астині стягнення судового збору і витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців після
набрання законної сили рішенням апеляційного суду.