Справа №2-438
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21
березня 2007 року                     Канівський
міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого
судці       Хорошун О.В.

при
секретарі                  Дашковській
Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Каневі
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю
селекційно-насінницький центр „Мир-Сем" про розірвання договору оренди
земельної частки (паю),

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2007 року ОСОБА_1
звернувся у Канівський міськрайонний суд із зазначеним позовом. У позові
зазначив, що згідно договору оренди земельної частки (паю) від 04.07.2005 р.
він передав відповідачу в оренду нележну йому земельну ділянку площею 3.83 га.
За умовами цього договору відповідач повинен був сплачувати позивачу орендну плату
за користування земельною ділянкою в розмірі 474,35 грн. в термін з 01.09
поточного року по 30.06 наступного року. На даний час орендні платежі за
договором не проведені, тому просить розірвати зазначений договір.

У судовому засіданні представник позивачки за дорученням ОСОБА_2 позов
підтримав, посилаючись на тіж самі обставини, що вказані у позовній заяві, та
пояснив, що орендарем не виконані умови договору по сплаті орендної плати,
обчисленню розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції, наданню
соломи і транспорту для перевезення, використанню земельної ділянки за цільовим
призначенням, а тому просить суд розірвати договір оренди земельної частки
(паю), укладений із ТОВ СНЦ „Мир-Сем".

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду справи. Повідомлення про причину неявки
в засідання відповідача до суду не надійшло, а тому суд вважає за можливе
відповідно до п.4 ст. 169 ЦПК України провести заочний розгляд справи на
підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти
такого вирішення справи.

Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником земельної частки (паю) площею
3,83 га, розташованої в адмінмежах Копіюватської сільської ради згідно
Державного Акту на право приватної власності на землю від 19.06.2003 року.

04.07.2005 року позивач уклав із ТОВ СНЦ „Мир-Сем" договір оренди
зазначеної земельної частки (паю) терміном на 10 років, договір зареєстрований
в Копіюватській сільській раді Канівського району Черкаської області (а.с.7-8).

Умови орендної плати визначені п.9 договору в розмірі 1,5 % вартості
земельної частки, що складає 474.35 грн. та наданні соломи і транспорту щороку.
Пунктом 10 договору зазначено про індексацію зазначеної суми.

Відповідач зобов"язаний був проіндексувати вартість орендної плати з
урахуванням зазначеного відсотка, що підлягає виплаті позивачу за договором
самостійно на підставі Указу Президента від 02.02.2002 року за №92 „Про
додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних часток
(паїв)" із змінами від 13.09.2002 року щодо проведення індексації грошової
оцінки земель і для цього погодження сторін для внесення змін до договору не є
обов'язковим.

Судом
встановлено, що вказані умови договору не виконані відповідачем.

З матеріалів
справи, а саме довідки від 20.03.2007 р. та заперечення відповідача на позов
(а.с20-21) вбачається, що відповідач розрахувався з позивачем в вересні 2006 р.
по орендній платі за 2005 p.,
розрахунок по орендній платі за оренду земельної частки (паю) в 2006 р. не
проводився.

Відповідно до ст.651 ЦК України договір може бути змінено чи розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору
другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди
друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при
укладанні договору.

Зазначене положення ЦК
України повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1
Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод,
що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного
законодавства. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності
розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні
Європейського Суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Белей Девелопментс ЛТД»
проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше
на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Зазначені
сподівання, тобто те, на що розраховував позивач, відповідачем порушені.

Відповідно до ст.ст. 24,32 Закону України „Про оренду землі"
орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної
плати, в разі невиконання сторонами умов договору оренди він підлягає
достроковому розірванню у судовому порядку.

Таким чином суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог про
розірвання зазначеного договору оренди земельної частки (паю), які підлягають
задоволенню.

На підставі ст.651 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної частки (паю), укладений між ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою відповідальністю селекційно-насінницький центр
„Мир-Сем" 04.07.2005 року.

Стягнути з ТОВ СНЦ „Мир-Сем" на користь позивача судові витрати по
сплаті судового збору в сумі 51 грн. та витрати інформаційно-технічного
забезпечення в сумі 30 грн., сплачені останнім при поданні позову до суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4 ст. 295 ЦПК України.