У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25 липня 2007 року                                                                                      м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Григор'євої Л.І.,

суддів:                       Косенка
В.Й.,                     Гуменюка В.І.,

Берднік І.С.,                        Данчука
В.Г.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1до судді Апеляційного суду м. Києва Поліщук Світлани Володимирівни про
визнання зайво викликаною в судове засідання та стягнення витрат, за касаційною
скаргою ОСОБА_1на ухвалу Шевченківського районного суду              м. Києва від 22 червня 2006 року
та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 січня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовною заявою до Поліщук С.В. - судді Апеляційного
суду м. Києва, про визнання зайво викликаною на засідання суду та відшкодування
витрат.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22
червня                  2006 року,
залишеною без зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від 24 січня 2007 року,
у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Поліщук С.В. - судді
Апеляційного суду м. Києва, про визнання зайво викликаною на засідання суду та
відшкодування витрат відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями,
ОСОБА_1 подала до Верховного Суду України касаційну скаргу, в якій просить
оскаржувані судові рішення скасувати.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню з таких
підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження місцевий суд виходив
зі змісту п. 4 рішення Конституційного Суду України у справі щодо
конституційності
ст. 2483 ЦПК України від 23 травня 2001 року (справа №
1-17/2001 № 6-рп/2001), відповідно до якого судами не розглядаються скарги на
акти і дії суддів, пов'язані із здійсненням правосуддя, оскарження яких
встановлюється відповідним процесуальним законодавством.

ОСОБА_1 оскаржила до суду дії відповідача, пов'язані з
розглядом справи, а саме: здійсненням відповідачем правосуддя.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява
не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, апеляційний суд обґрунтовано
погодився з висновками районного суду й залишив його ухвалу без змін.

Установлено, і це вбачається з матеріалів справи, що
судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не
спростовують.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали справи не дають підстав для
висновку про порушення судами норм матеріального або процесуального права, а
отже, відсутні підстави для скасування постановлених ухвал судів першої та
апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну
скаргу.

Відповідно до п. 1 ст. 342 ЦПК України, розглянувши
касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу та
залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22
червня 2006 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 24 січня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            Л.І. Григор'єва

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

І.С. Берднік

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук