Справа № 22 -ц -391                  Головуючий у 1-й інстанції    Євтушенко М.О.
Категорія   43                          Суддя-доповідач      Ільченко О.Ю.
УХВАЛА
іменем        України

21 березня 2007 року колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області у
складі:

головуючого -
Смирнової Т.В.,

суддів -
Ільченко О.Ю., Ведмедь Н.І.,

з участю секретаря судового
засідання -  Кияненко Н.М.,

та осіб, які беруть участь у справі
- позивача та
представника відповідача

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу

за апеляційними
скаргами ОСОБА_1 та Шосткинського районного відділу «Енергозбут» Відкритого
акціонерного товариства «Сумиобленерго»

на рішення Шосткинського    міськрайонного суду    від 15
січня 2007 року

у справі за
позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Сумиобленерго»,
Виконкому Шосткинської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю
«ЖЕУ -2», начальника
Шосткинського районного відділу енергозбуту Відкритого акціонерного товариства
«Сумиобленерго» -Дроздова
Миколи Васильовича

про захист прав
споживача, визнання дій відповідачів неправомірними, зобов'язання відповідачів
вчинити певні дії, відшкодування майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням суду позов ОСОБА_1
задоволено частково.

Дії ВАТ
«Сумиобленерго», в особі його Шосткинського районного відділу енергозбуту по непроведению перевірки
якісних показників електроенергії у квартирі позивача , ненаданні
доступної інформації споживачу та в частині відмови ОСОБА_1 у об'єктивному розгляді
його заяв та скарг по підключенню квартири до енергопостачання не пізніше 28 травня 2004 року, за умови
відсутності боргу та наявності справи в суді, у ненаданні відповідей із цього
приводу у місячний термін, у нереалізації його права на об'єктивний та
всесторонній розгляд його заяв та скарг в частині відновлення його квартири до
енергопостачання після відключення, у порушенні термінів розгляду заяв та скарг
ОСОБА_1 із питань , які він
ставив, у незабезпеченні його особистої участі у перевірці заяв та скарг,
визнано неправомірними і такими, що не відповідають вимогам законодавства із
питань енергетики, ЗУ
«Про захист прав споживачів», ЗУ
«Про звернення громадян» та умовам взаємного договору.

Визнано
організацію роботи начальника Шосткинського відділення енергозбуту Дроздова
М.В. в частині нереагування на звернення ОСОБА_1 по відновленню
енергопостачання у квартиру, замірів якісних характеристик наданих послуг,
ненадання відповідей на заяви та звернення ОСОБА_1 з цих питань у місячний
термін, незабезпечення   особистої участі
ОСОБА_1   у розгляді його

заяв та скарг незадовільною, відмовивши позивачу в оцінці
роботи Дроздова М.В. у іншій частині.

Стягнуто з ВАТ
«Сумиобленерго» на користь ОСОБА_1 12грн. 08
коп. за невідпущену електроенергію у період з 28.05.2004 року по 12.07.2004 року, поновивши
процесуальний строк звернення до суду, 13
грн. 50 коп.
витрати на поштові послуги, пов'язані з направленням заяв та скарг, 0,20 грн. витрат за
невиконання відповідачем роботи у липні 2004
року по підключенню його квартири до енергопостачання  та   150 грн. моральної
шкоди.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 у іншій
частині відмовлено.

Вирішено питання щодо стягнення
судових витрат.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду з рішенням суду в частині відмови
в позові по зобов'язанню укладення договорів з банківськими установами щодо
розрахунку по книжкам та в інших вимогах.

Зокрема апелянт
вказує на порушення його права на інформацію про якість послуг та що були
допущені порушення по безперебійній поставці електроенергії, по своєчасному
забезпеченні платіжними документами по сплаті електроенергії.

Вважає, що суд
безпідставно не розглянув його вимоги та не стягнув матеріальні збитки
залікування.

Також не погоджується з розміром
стягнутої моральної шкоди.

Тому з цих та
інших підстав просив скасувати дане рішення та ухвалити нове рішення, яким в
повному обсязі задовольнити   позовні
вимоги.

ВАТ
«Сумиобленерго» також не погоджується з рішенням суду та посилається на неповне
з'ясування обставин справи та невідповідність висновків суду.

Зокрема
зазначає, що судом не враховано те, що саме ОСОБА_1 ухиляється від присутності
при проведенні замірів показників якості електроенергії та позивачем свідомо не
використовується право на самостійне проведення замірів якості електроенергії.

Вказує на те, що порушень термінів
розгляду звернень позивача не було.

Крім того,
апелянт посилається на те, що повторне підключення 12.07.2004 відбулось після
сплати всіх сум. Вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню в зв'язку
з пропуском річного терміну позовної давності.

Просив змінити
рішення суду в частині задоволених позовних вимог та відмовити в цих вимогах.

Суд 1 інстанції
частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що бездіяльністю
відповідача порушувались права позивача на отримання інформації щодо якості
наданих послуг. Суд зазначив що з цього приводу були звернення до відповідача 12.07.2004 та 17.01., 10.03., 19.04.2005 року.
Проте такі заміри не проводились.

Суд визнав також
неправомірними дії відповідача по нереагуванню його заяви по підключенню
квартири до енергопостачання в травні 2004
року.

Суд вважав, що з
боку відповідача мало місце порушення Законів України «Про звернення громадян»,
«Про захист прав споживачів» та Правил користування електричною енергією.

За вказаних
обставин суд вирішив питання щодо часткового задоволення вимог про стягнення
моральної шкоди, поштових витрат та коштів за невідпущену електроенергію.

Суд зазначив, що
позивач не надав доказів щодо порушення його прав по іншим заявленим вимогам і,
зокрема, вказав, що у позивача є право вибору проведення оплати за
електроенергію як в касі відповідача так і в банківській установі, а також
вважав, що тимчасовими відключеннями подачі електроенергії, права позивача не
були порушені і на його звернення були надіслані відповіді з поясненнями причин
відключення.

Суд не знайшов
підстав для стягнення коштів за лікування, так як позивач не надав підтверджень
про причинний зв'язок факту погіршення його здоров'я неправомірними діями
відповідача і відмовив в позові про стягнення 55 грн. 20
коп. з підстав, що ці витрати позивач поніс на свій розсуд, звернувшись до
спеціаліста з питання щодо правильності оформлення відповідачем акту від 23 листопада 2005 року, хоча факт
про підробку цього документу не був доведений.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої
інстанції, заслухавши пояснення апелянтів, які підтримували доводи своїх скарг , колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги слід відхилити, а рішення суду залишити без змін з
наступних підстав.

Суд 1 інстанції
частково задовольняючи позовні вимоги, обгрунтовано взяв до уваги ту обставину,
що позивач в змозі по розрахунковій книжці провести розрахунки з відповідачем.

Він сам в суді
апеляційної інстанції не заперечував того факту, що має можливість в касі ШРВЕ
проводити оплату електроенергії, при цьому ніяких додаткових витрат за послуги
не нести.

Враховуючи це,
доводи що потрібно відповідачу укласти договір з усіма банківськими установами
про розрахунки по книжкам є безпідставними.

Доводи про те,
що банківські установі беруть додатково кошти за обслуговування також не є
підставою для укладення договору.

Оскільки позивач
сам вибрав форму оплати по розрахунковій книжці і по ній він проводить оплату
щомісячно, тобто   порушення його прав не
встановлено.

Не є такими, що
підлягають задоволенню доводи позивача щодо порушення його прав тим, що при
підключенні квартири 12.07.2004
року не був присутній власник будинку -
представник ЖКІ-2, оскільки такі претензії щодо цього мав ставити сам
власник будинку, в той же час встановлено, що підключенням квартири позивача до
електроустанови його права не були зачеплені.

Посилання на
нормативні документи, а саме «Правила побудови електроустановок», «Правила
безпечної роботи електроустановок побутових споживачів», є безпідставними,
оскільки вони регулюють питання діяльності самої енергетичної установи.

З цього приводу
суд зробив відповідні висновки, з якими колегія суддів погоджується.

Щодо доводів про
порушення відповідачем вимог ст. 34.4.
Правил КЕЕ для населення по ненаданню позивачу письмової інформації про
причини тимчасового припинення подачі електроенергії протягом 5 днів, то як
вбачається із матеріалів справи і не заперечується відповідачем, дійсно в
листопаді 2004, квітні 2005 року та
листопаді і жовтні 2006 року
мало місце тимчасове відключення електроенергії в межах до 50 хвилин. Це було
пов'язано з аварійною ситуацією на лінії, тому подача електроенергії була
переведена по резервній лінії.

Відповідач на
звернення позивача повідомив про причини відключення, що не спростовується і
позивачем ( т.2 а.с.
131-148). Позивач
ні в суді 1 інстанції,
ні в апеляційному суді не надав доказів, що тимчасовим відключенням були
порушені його права, тому в цій частині його доводи є безпідставними.

Не підлягають
задоволенню доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що протязі 03.06 2004 року о 29.04.2005 року його
коштами в сумі 59 грн. 22 коп. незаконно
користувався відповідач .
З цього приводу суд в рішенні навів детальні висновки , а саме, що такі
вимоги вирішувались при розгляді іншої справи № 2-108/05 р. і що до розгляду цієї справи відповідач двічі
направляв по пошті зазначені кошти позивачу, а саме: 07.07.2004 року та 25.02.2005 року ( т.З а.с. 332 - 333), але позивач ці
кошти отримав через державного виконавця 29.04.2005
року ( т. 2 а.с. 334).

За таких умов
безпідставні доводи апелянта ОСОБА_1, що відповідач користувався його коштами і
що він має право на перерахування інфляційних коштів та упущеної вигоди,
тому   суд 1 інстанції обгрунтовано відмовив в цих вимогах.

Не підлягають
задоволенню доводи апелянта по задоволенню його вимог щодо стягнення
матеріальної шкоди в сумі 802
грн. за лікування, оскільки позивач не надав доказів щодо причинного
зв'язку між фактом його захворювання та діями відповідача. Позивач не надав
відповідних медичних документів та доказів про те, що  в січні 2002
року до нього працівник енергозбуту застосував насильницькі дії.

Колегія суддів
не знаходить підстав і для задоволення доводів позивача в частині стягнення 55 грн. 20 коп., як
зазначив він, за проведення експертизи, з тих підстав, що експертиза судом не
призначалась. Висновок спеціаліста експертного відділення Шосткинського МРВ ( т.З а.с. 219), наданий позивачу
за його особистим зверненням ,
не є підставою для стягнення зазначених коштів. Крім того, цим висновком не
підтверджується   якась конкретна вимога.

Стосовно доводів
позивача, що він сплатив завищену суму за підключення його квартири 12.07.2004 року, то в цій
частині вони є безпідставними. Як вбачається із матеріалів справи позивач
сплатив 19 грн. 79 коп. згідно калькуляції 09.07.2004 року, після чого його
квартира була підключена до енергопостачання. Заперечень щодо завищення оплати
він не подав. З такими вимогами він звернувся до суду тільки 14.09.2006 року
(т. 1 а.с. 303), при цьому не надав ніяких доказів, що за підключення з нього
зайво були стягнуті 16 грн. 43 коп. та що розрахунки згідно калькуляції
проведені невірно, крім витрат за паливо, виходячи із розрахунку за 3 км,
замість 2 км, а тому відповідно суд на користь позивача стягнув цю різницю -
0,20 коп.

За таких умов не
підлягають задоволенню доводи відповідача в цій частині вимог щодо
правильності   проведення нарахувань.

Стосовно доводів
позивача, що він має право на більший розмір моральної шкоди, то ці доводи
колегія суддів не знаходить слушними, оскільки суд 1 інстанції
відповідно задоволеним вимогам стягнув розмір морального відшкодування в сумі 150 грн. При цьому
суді 1 інстанції взяв до уваги фактичні обставини справи, а також бездіяльність
( дії) відповідача по несвоєчасному реагуванню на звернення позивача, які було
визнано неправомірними. При цьому взята до уваги і та обставина, що квартира
позивача тільки 12.07.
2004 року була підключена до енергопостачання, проте позивач мав можливість
раніше сплатити кошти за підключення, а в разі незгоди з визначеною сумою,
ставити питання про перерахунок. І, оскільки, позивач не надав доказів, які б
давали підставу для стягнення моральної шкоди в більшому розмірі, чим визначив
суд, то колегія суддів не знаходить підстав для збільшення морального
відшкодування.

Доводи
Шосткинського районного відділу «Енергозбут» Відкритого акціонерного товариства
«Сумиобленерго» щодо незаконності стягнення судом 13 грн. 50 коп. витрат на
поштові послуги не заслуговують на увагу, оскільки відшкодування поштових
витрат від порушених прав громадян при нереагуванні на їх звернення передбачено
ст. 27 Законом
України «Про звернення громадян», тому суд обгрунтовано частково задовольнив цю
вимогу, пропорційно від кількості заявлених та задоволених вимог.

Доводи апелянта
про те, що у суду не було підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 щодо ненадання
своєчасних відповідей є необгрунтованими, оскільки апелянтом не заперечується
той факт, що позивач звертався до нього з заявами від 21.05.2004 року, в якій він
просив прийняти від нього оплату за повторне підключення, у заяві від 25.05.2004 року знову він
просив підключити його до енергопостачання, у заяві від 06.06.2004 року ним
ставилось питання про незаконність відключення та просив видати калькуляцію і
відновити енергопостачання, але відповідь відповідачем йому була надана тільки 07.07.2004 року (т. 1 а.с. 28-31).

За таких умов,
вірно було вирішено питання про стягнення моральної шкоди на користь позивача.

Інші доводи
апеляційних скарг не спростовують висновків суду і не дають підстав для   зміни чи скасування судового рішення.

На підстав
викладеного та керуючись п. 1
ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 та Шосткинського районного відділу «Енергозбут» Відкритого
акціонерного товариства «Сумиобленерго» відхилити.

Рішення
Шосткинського міськрайонного суду від 15
січня 2007 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.