Справа №
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007 року                  Кіровський районний суд   м. Кіровограда

в складі: головуючого судді -               Бершадської О.В.

при секретарі -                      Бугаєць Т.Н.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "
Єлисаветградської транспортної компанії ", третя особа, на стороні відповідача,
яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2006 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом
про   стягнення матеріальної та моральної шкоди,   завданої джерелом   підвищеної небезпеки.

На його обгрунтування зазначала, що 1 грудня 2005 року вона їхала, як
пасажир, тролейбусом маршруту
№4, який належить відповідачу. Близько 9-ї години   на ділянці між зупинками громадського транспорту " Попова"-
"5-а поліклініка" тролейбус різко
загальмував. В цей час   вона
стояла біля задніх дверей, готувалась до виходу   на зупинці "5-а поліклініка",
тримаючись за перило пасажирського сидіння. Від різкого гальмування не
втрималась на ногах, по інерції пролетіла до середини тролейбуса, впала
передньою частиною тіла і обличчям на пол тролейбуса, при
цьому відчувши різкий біль у лівому плечі, лівій руці та нозі. Ні водій
тролейбуса, ні кондуктор, яка також упала   від різкого гальмування, не надали ніякої
допомоги. Тільки пасажири тролейбуса
ОСОБА_3 і ОСОБА_4
допомогли на зупинці їй вийти та довели її додому, звідки вона
зателефонувала своїм   рідним . В цей же день, своїм братом,   вона була відвезена на автомобілі до
Кіровоградського травмопункту, де їй
надали першу допомогу, призначили рентгенівське обстеження, в результаті якого
було встановлено, що від падіння в тролейбусі
вона отримала перелом хірургічної шийки лівої плечевої кістки з відривом
великого бугра. На ліве плече та передпліччя було накладено гіпсову
пов"язку та направлено   її до
5-ї   міської поліклініки за місцем проживання
для продовження лікування. 7.12. 2005 року
звернулась з письмовою заявою до
відповідачам якій описала вищезазначені події та просила   провести розслідування пригоди і надати    матеріальну допомогу на лікування. Тільки 30.01.2006 року   отримала відповідь   директора ТОВ "ЄТК" Мороз Ю.І. із
вибаченнями за завдані незручності   та
повідомленням того, що саме в час, який зазначено у заяві   по вул. Попова проїзджав тролейбус № 238,
який рухався в депо під керуванням водія ОСОБА_2, який не підтвердив пригоду,
що сталась, запропонувавши   при цьому
з'явитись до них для розпізнання водія. На розпізнання водія не ходила, так
як   сам
водій у салон тролейбуса не входив, його обличчя не бачила. За час
лікування   понесла витрати   на придбання   ліків та препаратів необхідних для лікування
на суму- 320 грн.   Крім того, від
отриманих тілесних ушкоджень відчуває
сильний біль, глибоко страждає, переживає. До травми була фізично здоровою
людиною, тепер фактично інвалід, так як не можить себе   ні вдягнути, ні роздягнути. Із-за специфіки отриманої  травми і накладеної гіпсової пов"язки чотири
місяці не могла лягти у ліжко, спала сидячи у кріслі. До того ж,   до травми
належним чином доглядала за своїм чоловіком, який є пенсіонером та  який після інфаркту потребує стороннього
догляду, а на даний час в догляді потребується сама.

В зв"язку із низьким розміром пенсії вимушена була, до травми,
підробляти   як будівельник на ремонтах квартир, службових приміщень, отримувала
від цього додаткові кошти для існування, а зараз позбавлена   можливості отримувати дані   кошти.

В судовому засіданні
позовні вимоги   підтримала в
повному обсязі, на  їх обгрунтування,
послалась на обставини, які викладені у позовній заяві, в зв"язку з
чим   просила суд стягнути саме із відповідача наїї користь - 320 грн.
витрат   на лікування; 10 000 грн.
завданої моральної шкоди; 81 грн. понесених нею судових витрат  та 600 грн. витрат на правову допомогу.

Представник відповідача позов не визнала, вказала, що він
необгрунтований та безпідставний, оскільки позивач не довела, що   шкода саме була їй завдана працівниками відповідача підчас виконання ними трудових
обов"язкі в, атому відсутній причинний
зв"язок   між правопорушенням та заподіянням шкоди, тим
самим   і розмір відшкодування ( а.с.
46-48).

Залучений до участі в справі,
згідно ухвали суду від 12.03.2007 року, в якості третьої особи на

2

стороні
відповідача, яка не заявляє самостійних вимог- ОСОБА_2, та який також допитувався   перед цим в якості свідка, суду пояснив, що
дійсно 1.12.2005 року він працював на маршруті №4 на тролейбусі № 238,
проте   ніяких пригод не було, ніхто з
пасажирів травм не отримував, службового розслідування по даному факту   не проводили, пояснення від нього в 2005
році не відбирались.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 1.12.
2005 року близько 9 години вона їхала  по
маршруту №4 з ринку, тролейбусом, водій якого
дуже  різко загальмував, при цьому
сама кондуктор та   позивачка впали на   підлогу салону. На зупинці вона та ще одна
жінка  допомогли ОСОБА_1 зійти з
тролейбусу  та довели її до будинку, так
яку неї було травмовано ліву руку.

Свідок ОСОБА_4 суду
пояснила, що також 1.12.2005 року вранці вона їхала тролейбусом, водій якого
біля   пошти різко загальмував, від чого
упала і кондуктор, і позивачка, яка
стояла  біля задніх дверей. Підтверджує,
що дійсно ОСОБА_1   отримала  травму
в тролейбусі. Водія тролейбуса не бачила, так як він в салон не
виходив.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона працює у
відповідача кондуктором на тролейбусі №238, яким керує водій Головачов Дмитро.
За час її роботи ніхто із пасажирів   в тролейбусі   травмований не був. Особисто вона   1.12.2005 року під час гальмування тролейбуса   не падала.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він
працює завідуючим травмопункту
Кіровоградської міської лікарні швидкої медичної
допомоги   . Підтверджує той факт,
що  дійсно позивачка  звернулась до травмопункту за наданням медичної допомоги, в
зв"язку із падінням її в тролейбусі 1.12.2005 року під час його
гальмування, про що   ним і було вказано
у довідці, так як він був  черговим лікарем.
Позивачці була надана   медична допомога,
накладено   гіпсову пов"язку та зроблено
огляд, рекомендовано лікування у поліклініці за  місцем її проживання.   Органи Даі про травмування позивачки
в тролейбусі не повідомляв, так як згідно наказу №600   вони повинні ставити до відома Даі тільки
коли    відбувається ДТП - зіткнення транспортних засобів та наїзди на пішоходів.

Заслухавши пояснення сторін, третьої особи- ОСОБА_2,   свідків, вивчивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню частково, із слідуючих підстав.

В судовому засіданні було
встановлено, що 1 грудня 2005 року близько 9-ї години   в м. Кіровограді на ділянці між зупинками
громадського транспорту   "
Попова" - " 5-та поліклініка" ОСОБА_1,
яка  знаходилась в якості пасажира   в тролейбусі №238, який належить відповідачу
в справі та рухався по маршруту №4,   під
керуванням   водія   ОСОБА_2, під
час його різкого гальмування, упала в салоні тролейбуса та
отримала  з/перелом хірургічної шийки
лівої плечевої кістки з відривом великого бугра.

Зазначене знайшло своє підтвердження в суді.

Згідно довідки Кіровоградської
міської лікарні швидкої медичної допомоги позивачці 1.12.2005 року  була надана допомога в травмоцентрі  черговим лікарем ОСОБА_6, встановлено діагноз
: з/перелом хірургічної шийки лівої плечевої кістки з відривом великого бугра
та накладено на ліве плече   і
передпліччя гіпсову пов"язку (а.с.6,
103).

Згідно відповіді на запит №183 від 22.02.2007 року головний лікар 5-ї
міської поліклініки повідомив, що 5.12.2005 року до них звернулась ОСОБА_1, з її
слів-травма 1.1.2.2005 року була отримана нею в тролейбусі, при
різкому гальмуванні по вул.Попова в м. Кіровограді, від чого вона упала на
ліве плече ( а.с. 87).

В судовому засіданні   лікар ОСОБА_6 підтвердив отримання   ОСОБА_1 зазначеної травми, та додатково
вказав, що   зі слів позивачки   травма була отримана нею при падінні в
тролейбусі.

Про отримання   травми,
саме в тролейбусі, який рухався по маршруту №4 1.12.2005 року зазначили   в суді
і свідки   ОСОБА_3 та   ОСОБА_4,
які допомогли позивачці зійти з тролейбуса
та  дійти до будинку.

Крім того,
згідно   відповіді на   скаргу
ОСОБА_1 № 13-К/в від 13.01.2006 року
директора ТОВ " ЄТК"
зазначається, що   після
розслідування   вказаного   нею в заяві факту, було виявлено, що
саме   1.12.2005 року по вул. Попова в
М.Кіровограді о 9 год. 05 хв.
рухався тролейбус №238 під керуванням   водія ОСОБА_2, який   не підтверджує пригоду, що сталася.   Директор
приносить свої вибачення
за незручності у користуванні транспортом та просить   позивачку з'явитись    в транспортну компанію для    розпізнання водія, (а.с. 26, 91).

В суді
позивачка  пояснила, що   на розпізнання водія до підприємства не
ходила, так як   в салон, коли вона
упала, водій не виходив, його обличчя вона не бачила.

З 1.12.2005 року по даний час   ОСОБА_1 проходить лікування з приводу
отриманої травми. За весь час лікування понесла витрати   на придбання ліків в розмірі - 320 грн., що

3

підтверджується
оригіналами квитанцій ( а.с. 56-64).

Суд приходить до висновку, що саме з вини працівника   відповідача, під час виконання ним трудових обов"язків 1.12. 2005 року
позивачці була завдана шкода, внаслідок отримання   нею травми в тролейбусі.

Відповідно до п.4.4. Правил
користування трамваєм і тролейбусом у містах України, затверджених наказом Міністерства
будівництва, архітектури   та
житлово-комунального господарства України від 9.10.2006 року №329 саме
підприємство   несе відповідальність за
шкоду,   заподіяну здоров"ю   і майну пасажирів , а також довкіллю ,
згідно із законодавством , а згідно з п.5.7. Правил пасажир   має право на вирішення   спірних питань щодо надання транспортних
послуг у судовому порядку.

Відповідно до
ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки , відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди,тощо) володіє транспортним
засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або
утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не визнається володільцем джерела
підвищеної небезпеки і не   несе
відповідальність за шкоду перед потерпілим особа, яка управляла джерелом в силу
виконання своїх трудових обов"язків перед володільцем   джерела підвищеної небезпеки.

Тому, з вищевикладеного, суд
задовольняє вимоги позивачки   щодо
стягнення саме з підприємства  на її
користь 320 грн. понесених нею витрат на лікування.

Крім завдання позивачці матеріальної шкоди,   відповідачем завдана і моральна шкода.

Від отриманих   тілесних ушкоджень вона переносить сильний
фізичний біль та душевні страждання за стан свого здоров"я; із-за
специфіки   отриманої травми і
накладеної  гіпсової пов"язки чотири
місяці не   могла лягти   у ліжко, вимушена була  спати
сидячи у кріслі; до отримання
травми   доглядала за чоловіком, який
після інфаркту потребував стороннього догляду, а на даний час   вона потребується в ньому;   до того ж,
вона пенсіонерка, отримує мінімальну пенсію
, вимушена була   підробляти як
будівельник   на ремонтах квартир,
службових приміщень від чого отримувала додаткові доходи, на  даний час
позбавлена можливості отримувати додаткові кошти до пенсії для   існування своєї сім"ї.

Проте, суд вважає розмір відшкодування моральної шкоди   ОСОБА_1 завищеним, а тому визначає
його в - 1 000 грн.

В порядку ст. 84 ЦПК України суд стягує з відповідача на
користь позивачки - 600 грн. витрат на
правову  допомогу та  ст. 88
ЦПК України -   81  грн., внесених нею судових витрат.

На підставі вищевикладеного та   керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1172, 1187 ЦК України ; Правилами   користування трамваєм і тролейбусом у містах
України, затверджених наказом Міністерства  будівництва, архітектури   та житлово-комунального господарства України
від 9.10.2006 року №329; Постановою Пленуму Верховного Суду України №4
від 31.03.1995 року (із змінами та доповненнями) " Про практику в справах
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та ст.ст. 10,11,60, 84, 88,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов   ОСОБА_1
до ТОВ" Єлисаветградської транспортної компанії ", третя особа, на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог Головачева Дмитра Вікторовича про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки - задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ
"Єлисаветградська транспортна компанія"   на   користь
ОСОБА_1   - у відшкодування витрат на
лікування - 320 грн.;   моральної шкоди -
1 000 грн.; судових витрат - 81 грн.;
600 грн. - витрат на правову допомогу, а всього - 2 001 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження   і
поданням   після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги , з подачею її копії до апеляційної   інстанції
або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.