Справа
№ 22-1772
Головуючий в 1 інстанції- Сіваченко І.B.
Категорія - 21                                                        Доповідач
УХВАЛА

іменем      України

22 лютого 2007
року                                        Апеляційний
суд Донецької області

в складі:

головуючого      Гурової О.М.

суддів                Шевченко В.Ю.,

Могутової Н.Г.

при секретарі     Тимченко
Г.В.

за участю: представника позивача
Конюшенко І.Д.,

представника відповідача Кортишкова
О.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в Пролетарському районі м.
Донецька на рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 22 грудня
2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в Пролетарському районі м. Донецька, третя
особа Державне підприємство „Донецька вугільна енергетична компанія", про
стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України в Пролетарському районі м. Донецька звернулось до апеляційного суду із
апеляційною скаргою на рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 22
грудня 2006 року, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в Пролетарському районі м. Донецька, третя
особа Державне підприємство „Донецька вугільна енергетична компанія", про
стягнення моральної шкоди були задоволені частково у розмірі 18000 грн.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України в Пролетарському районі м. Донецька просить скасувати рішення суду і
ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні представник відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області доводи
апеляційної скарги підтримав і просив скасувати рішення суду і ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, бо суд дав
невірну оцінку моральним стражданням позивача, не встановив факт спричинення
йому такої шкоди.

Представник позивача просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Представник третьої особи не приймав участі в судовому
засіданні, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.

Судом першої інстанції при розгляді цієї справи
встановлено, що позивач тривалий час перебував у трудових відносинах з
підприємствами вугільної промисловості,
в наслідок чого отримав професійне захворювання: хронічний обструктивний
бронхіт пильової етіології. Висновком МСЕК від 2 грудня 2002 року вперше було
встановлено 40% втрати працездатності, третя група інвалідності. Висновком МСЕК
від 13 грудня 2004 року позивачу повторно безстроково встановлено 50% втрати
працездатності і третя група інвалідності. Позивачу у зв"язку з отриманим
професійним захворюванням завдано моральної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника
позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши
наведені у скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

За змістом ст.ст. 1, 21, 28, 34 Закону України „Про
загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України покладено обов"язок
відшкодувати застрахованим особам моральну шкоду за наявності факту заподіяння
йому цієї шкоди. Зазначені норми не містять яких-небудь інших додаткових умов щодо
відшкодування моральної шкоди.

В п.4.1 рішення Конституційного Суду України від
27.01.2004 р. №1-9/2004 р. зазначено, що ушкодження здоров"я, заподіяні
потерпілому під час виконання трудових обов"язків незалежно від ступеня
втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні і фізичні
страждання.

Доводи апеляційної скарги про відсутність наявності факту
заподіяння позивачу моральної шкоди спростовуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач тривалий час
перебував у трудових відносинах з підприємствами вугільної промисловості, в
наслідок чого отримав професійне захворювання: хронічний обструктивний бронхіт
пильової етіології. Висновком МСЕК від 17 липня 2002 року йому вперше
безстроково встановлена втрата працездатності 45 % і третя група інвалідності.

Факт заподіяння шкоди здоров"ю позивача
підтверджений висновком МСЕК про встановлення ступеня втрати професійної
працездатності, поясненнями позивача, медичними документами.

Апеляційний суд не приймає довід відповідача про те, що
для визнання факту завдання позивачу моральної шкоди необхідно висновок МСЕК
про наявність заподіяння такої шкоди позивачу. Такий висновок МСЕК відповідно
до вимог ст.ст. 34 п. 3 Закону необхідний у разі відсутності стійкої втрати
працездатності.

Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на
відшкодування моральної шкоди, суд урахував, що професійним захворюванням
позивачу завданий фізичний біль, він став непрацездатним, не може вести
звичайний спосіб життя, потребує постійного лікування, що призвело до порушення
його нормальних життєвих зв"язків, вимагає від нього додаткових зусиль для
організації свого життя й з дотриманням вимог ч. 3 ст. 34 Закону України „Про
загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" визначив таке відшкодування в розмірі 18000 грн.

Визначена судом сума відповідає характеру та ступеню
моральних страждань позивача, конкретним обставинам справи, підстав для її
зменшення не вбачається.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для
висновку, що неправильне застосування судом норм матеріального чи
процесуального закону призвело або могло призвести до неправильного вирішення
спору.

Судом першої інстанції повно та всебічно з"ясовані
усі обставини по справі, зібрані докази, дана належна правова оцінка і суд
обґрунтовано частково задовольнив позов ОСОБА_1

Згідно із статтею 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин рішення суду відповідає встановленим
обставинам, нормам матеріального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314 Цивільного
процесуального кодексу України,
апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України в Пролетарському районі м. Донецька відхилити.

Рішення Пролетарського районного суду м. Донецька від 22
грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.