Головуючий у 1-й інстанції - Дудник В.І.
Справа № 22ц-130307
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007
року
м. Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Артеменка І. А.
суддів: Сегеди СМ.,
Градовського Ю.М. при секретарі -
Велич О.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Ренійського районного суду Одеської області від 12 грудня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

встановила:

10.11.2006 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, у розмірі 400 гривень
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 між нею
та відповідачем був зареєстрований шлюб від якого у них є син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2. На
сьогоднішній день позивачка з відповідачем проживають окремо, син проживає
разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не приймає участі
у вихованні дитини, матеріальну допомогу надає періодично тому позивачка
змушена звернутися до суду.

Відповідач позов
визнав частково, аліментний обов'язок не оскаржував, але не згодний з розміром
аліментів, зазначений позивачкою.

Рішенням
Ренійського районного суду Одеської області від 12 грудня 2006
року позов задоволено, суд стягнув з відповідача на користь позивачки
аліменти на утримання сина ОСОБА_3
25.08.1998 p.
народження у розмірі 400
гривень щомісячно.

В апеляційній
скарзі відповідач ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, постановити нове,
яким встановити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у сумі 200 гривень.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного
рішення, доводи скарги, перевіривши законність й обгрунтованість рішення,
колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню за наступних
підстав.

З матеріалів
справи вбачається, що позивачка ОСОБА_2 перебуває з відповідачем ОСОБА_1 у
зареєстрованому шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1, від
шлюбу у них 25.08.1998 року
народився син ОСОБА_3.

Позивачка
вказує, а відповідач не заперечує, що через погіршення стосунків між нею та
відповідачем, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків та
проживають окремо. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до її повноліття. Даний обов'язок покладений як на матір так
і на батька, є особистим і

2

індивідуальним
для кожного з батьків. Відповідно до змін, внесених до ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до
положень сімейного законодавства України, визначаючи розмір аліментів, суд
повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів,
наявність непрацездатних членів сім'ї, інші істотні обставини.

У судовому
засіданні суду першої інстанції відповідач пояснив, що займається перевезенням
пасажирів на власному транспорті, зайняття даним видом підприємницької
діяльності передбачає отриманням певного прибутку. Доказів щодо подання
відповідачем заяви про припинення його діяльності як суб'єкта підприємницької
діяльності він суду не представив, тому твердження відповідача, що він є
безробітним колегія суддів в даному випадку не приймає до уваги.

Згідно ч 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу
своїх вимог чи заперечень. Відповідач не представив суду доказів того, що він є
безробітним, чи має утриманців.

В доводах апеляційної
скарги апелянт посилається на порушення судом норм права.

На думку судової
колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело чи могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

При таких
обставинах колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно
встановлені фактичні обставини справи, рішення суду відповідає вимогам закону,
а тому не вбачає підстав для її скасування.

Враховуючи, що
апелянт ОСОБА_1 при поданні апеляційної скарги сплатив судовий збір та витрати
на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду цивільної справи не на той рахунок, колегія суддів вважає
за необхідне стягнути з нього на користь апеляційного суду Одеській області
витрати на ІТЗ у сумі 30
грн. та судовий збір на користь держави у сумі 25 грн. 50 коп..

Керуючись ст.ст.
79, 81, 303, 307 ч.1 п.1,
308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ренійського районного суду Одеської області від 12 грудня 2006
року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів
залишити без змін.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 25 грн. 50
коп., та витрати на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи у сумі ЗО грн. на користь
апеляційного суду Одеській області.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії
суддів може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців через
Верховний Суд України.