Справа № 22ц-0026
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2007 року   колегія судців   судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого
Мазурка В А.

судців:
Коцюрби О.П., Голуб С.А.,

при секретарі
НекоріА.О.,

розглянувши у
відкритому судовому   засіданні в
м.Києві  цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1  на рішення  Миронівського районного суду Київської
області від   29 червня 2006 року   у справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого
акціонерного товариства „Миронівський райагробуд" про поновлення на
роботі, стягнення   розрахункових коштів
та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

30 березня 2006 року ОСОБА_1
пред"явила в суді названий позов, посилаючись на те, що з 16 жовтня 1995 року вона
працювала у відповідача на посаді економіста. В липні 2002 року її було
переведено на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1. 18
серпня 2005 року з
даної посади її було звільнено за скороченням штату. Рішенням Миронівського
районного суду Київської області від 24
жовтня 2005 року її
поновлено на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1, проте фактично до роботи не допущено,
заробітну плату нараховано не в повному обсязі. Обов'язків ІНФОРМАЦІЯ_1 вона не
виконувала, а 14 лютого 2006 року вдруге була
звільнена з посади у зв"язку зі скороченням штату працівників.

Позивачка вважала своє звільнення незаконним з тих
підстав, що рішення про скорочення штату і численності працівників має приймати
вищий орган товариства, а не особисто керівник, який виніс наказ про скорочення
її посади.

У зв"язку з неправильним скороченням позивачці
завдана моральна шкода, оскільки вона була змушена докладати додаткових зусиль
для організацій свого життя, переживала, зазнала душевних страждань.

Просила поновити її на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 ВАТ
„Миронівський  райагробуд", стягнути
на її користь заборгованість по заробітній платі у виді різниці між заробітком,
який вона отримувала та який мала отримувати, а також 2000 грн. моральної
шкоди.

В процесі розгляду справи позивачка неодноразово
уточнювала свої позовні вимоги. Просила стягнути 2117,9 грн. заробітної плати, донарахувати компенсацію за
невикористану відпустку, вихідну допомогу та середньомісячний заробіток за час
вимушеного прогулу та 10000
грн. моральної шкоди.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області
від 2 червня 2006 року позов
задоволено частково. Змінено, формулювання причини звільнення ОСОБА_1,
зафіксованої в наказі голови правління відкритого акціонерного

товариства „Миронівський райагробуд" від 14 лютого 2006 року,
зазначивши: „Звільнити ОСОБА_1 з посади ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 40 п.1 КЗпП Украйни
за скороченням штату працівників".

Стягнуто з відповідача на користь позивачки розрахункові
кошти у розмірі 2228,27 грн. та 500 грн. моральної
шкоди. В решті вимог відмовлено.

Не
погоджуючись  з рішенням суду  позивачка оскаржила його  в апеляційному порядку з підстав порушення
судом при його винесенні норм матеріального та процесуального права. Зокрема
зазначає, що голова правління перевищив свої повноваження звільнивши позивачку,
оскільки питання чисельності та скорочення штату має вирішуватись на загальних
зборах товариства.

Просить рішення суду скасувати і винести нове рішення
яким задовольнити позов в повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення апелянта, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали
справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що позивачка з 1 липня 2002 року по 18 серпня 2005 року займала
посаду ІНФОРМАЦІЯ_1 ВАТ „Миронівський райагробуд". З роботи була звільнена
за скороченням штату працівників.

На виконання рішення Миронівського районного суду від 24 жовтня 2005 року позивачку
було поновлено на посаді заступники головного бухгалтера з 25 жовтня 2005 року.

14 лютого 2006 року за наказом
голови правління товариства №
9 позивачка була звільнена з роботи на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у
зв"язку зі скороченням „чисельності штату працівників бухгалтерії".

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем
була дотримана процедура звільнення.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду
оскільки вони зроблені на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин,
які мають значення для справи.

Відповідно до п.8.4.2 Статуту ВАТ „Миронівський
райагробуд" до компетенції правління належать всі питання діяльності
Товариства крім тих, що згідно з чинним законодавством, цим Статутом або
рішенням вищого органу Товариства віднесені виключно до компетенції іншого
органу Товариства.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про те, що правління в межах своєї компетенції вирішило
питання про скорочення штату працівників, а тому доводи апеляційної скарги в
цій частині необгрунтовані.

Разом
з тим, судова колегія прийшла до висновку, що суд першої інстанції
необгрунтовано зменшив розмір моральної шкоди до 500 грн.

Після поновлення на роботі позивачки відповідач, без
належного її попередження, змінив її умови праці, внаслідок чого виплачував
заробітну плату у меншому розмірі. Крім того, позивачка фактично була
відсторонена від виконання обов'язків ІНФОРМАЦІЯ_1 і виконувала роботу, яка не
була передбачена її посадовими обов"язками.

Враховуючи наведене, судова колегія: вважає, що завдана
моральна шкоди позивачці підлягає відшкодуванню в розмірі стягнутої з
відповідача недоплаченої заробітної плати, а саме 2228,27 грн.

На підставі п.іст. 41
КЗпП України, керуючись ст.ст. 303,
309 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Миронівського районного суду Київської області
від 29 червня 2006 року змінити в
частині відшкодування моральної шкоди, стягнувши з відкритого акціонерного
товариства „Миронівський райагробуд" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в
розмірі 2228,27 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржене протягом
двох місяців з дня набрання ним законної сили в касаційному порядку шляхом
подання касаційної скарги до Верховного Суду України.