Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:
попередньому судовому засіданні в м. Києві 6 липня            2007 року справу за позовом ОСОБА_1
до Білоцерківського  відділу Державного
казначейства України, відділу Державної виконавчої служби в м. Біла Церква,
ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про стягнення боргу за договором позики, трьох
відсотків річних та індексу інфляції за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 8 лютого 2007 року
та Апеляційного суду Київської області від 12 квітня 2007 року,
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_1. звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що рішеннями суду
від 23 лютого 2001 року та 13 листопада 2003 року на його користь постановлено
стягнути з ОСОБА_3 кошти в  сумі 406 448
Вважаючи, що зазначені рішення залишилися невиконаними у зв'язку з
бездіяльністю  органу Державної
виконавчої служби (далі - ДВС), на виконанні у якого знаходилися відповідні
виконавчі документи, та враховуючи, що вказаний орган  підпорядковується Міністерству юстиції
України, а тому є органом державної влади, просив  стягнути з держави в особі
Білоцерківського  відділу Державного
казначейства України на його користь  на
відшкодування матеріальної шкоди 406 448 грн. 80 коп.
У процесі розгляду справи позивач доповнив і уточнив свої вимоги, просив
стягнути вказану суму з Департаменту державної виконавчої служби та ОСОБА_2.
У подальшому позивач уточнив свої вимоги, просив позов до органу ДВС та
відділення Державного казначейства України залишити без розгляду, позов до
ОСОБА_2 розглянути по суті заявлених вимог.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 8 лютого
2007 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від
12 квітня 2007 року, позов ОСОБА_1. в частині позовних вимог до органу ДВС та
відповідного відділення Державного казначейства України залишено  без розгляду; провадження у справі в частині
позову до ОСОБА_2 закрито.
У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1. посилається на невідповідність висновків судів обставинам справи,
неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм
процесуального права та ставить питання про скасування ухвали суду першої
інстанції в частині закриття провадження у справі й ухвали суду апеляційної
інстанції та передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави
для  скасування  судових
Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час  розгляду
справи  в  касаційному
порядку   суд перевіряє  в
межах  касаційної  скарги
правильність застосування судом першої
або  апеляційної  інстанції
норм  матеріального  чи процесуального  права
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
встановлені  в  рішенні
чи відкинуті   ним,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку
про те, що судами допущено порушення або неправильне застосування норм  процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 8 лютого 2007 року та
Апеляційного суду Київської області від 12 квітня 2007 року відхилити і залишити вказані судові
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

Ярема А.Г.

Левченко Є.Ф.

Романюк Я.М.