Справа №
22ц-471/07                                         Головуючий у 1-й інстанції Ямкова О.О.
Категорія 34                                                   Доповідач апеляційного суду Славгородська Н.П.
РІШЕННЯ Іменем України

13 березня
2007 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі: головуючого - Славгородської Н.П., суддів:
Базовкіної Т.М., Мурлигіної О.Я., при секретарі БобуйокІ.Ф., за участю:

·
позивачки
ОСОБА_2.,

·
відповідача ОСОБА_1.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за  апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від
20 грудня 2006 року

за  позовом

ОСОБА_2до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості по
аліментам,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді
2006 р. ОСОБА_2. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1. про стягнення заборгованості по
аліментам.

Позивачка зазначала, що на підставі
судового рішення від 19 липня 2002 р. відповідач
зобов'язаний виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі
1А частини усіх доходів. Однак у період з липня 2002 р. по липень
2006 р. аліменти виплачував нерегулярно і у меншій сумі, як положено, а тому
згідно розрахунку державного виконавця утворилася заборгованість у розмірі 4013
грн. 67 коп.

В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги і просила
стягнути з відповідача 2216 грн. 34 коп.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 20
грудня 2006 р. постановлено стягнути з відповідача на користь позивачки
заборгованість по аліментам на утримання дитини в розмірі 2194 грн. 95 коп. і
допустити негайне виконання його.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1посилаючись на
невідповідність рішення суду вимогам закону, просить його змінити, зменшивши
розмір заборгованості по аліментам, який підлягає стягуванню, до 1012 грн. 80
коп. і розстрочити виплату.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається,
що постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 липня 2002
р. з ОСОБА_1. стягнено на користь ОСОБА_2. аліменти на утримання неповнолітньої
дитини в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку, починаючи з 9 липня 2002 р. і до його повноліття. Виконавчий
лист був пред'явлений до виконання і знаходиться у державного виконавця, яким у
відповідності до ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" за
вказаний

2

період    нарахована    заборгованість    по аліментам,   і   позивачка   згодна
з   цим розрахунком.

Однак, наявність заборгованості за виконавчим листом не
є підставою для звернення з позовом до платника аліментів про її стягнення в
порядку ст. 194 СК України, якою визначено порядок стягнення аліментів за
минулий час і заборгованості по аліментам.

Таким чином, у суду не було підстав для задоволення
позову про стягнення заборгованості по аліментам.

Крім того, суд стягнув заборгованість по аліментам за
три роки, виходячи з положень ч. 1 ст. 194 СК України.

Між тим, встановлений ч. 1 ст. 194 СК України строк
стосується минулого часу, що передував пред'явленню виконавчого листа до
виконання. Застосувавши його в даному разі суд порушив права позивачки на
отримання заборгованості, яка виникла під час виконання виконавчого листа про
стягнення аліментів.

Якщо сторони виконавчого провадження не згодні з
розміром заборгованості за аліментами, обчисленим державним виконавцем, то вони
можуть звернутися з позовом про оскарження дій державного виконавця і визнання
заборгованості.

Вимоги апеляційної скарги про зменшення розміру
заборгованості за аліментами і розстрочення їх сплати не можуть бути прийняті
до уваги, оскільки відповідач з таким позовом не звертався до суду.

Оскільки судом неправильно
застосовані норми матеріального права, то у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 309
ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню і ухваленню нового рішення про
відмову в задоволенні позову.

Керуючись
статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 20 грудня 2006 р. скасувати {ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2до
ОСОБА_1про стягнення заборгованості по аліментам відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але протягом двох місяців з дня набрання законної
сили може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України.