УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

"13"
02 2007 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Тернопільської області в складі:

Головуючого -
Міщія О.Я.

Суддів -
Бахметова В.Х., Храпак
Н.М.

при секретарі -
Мендрик Т.О.

з участю -
сторін

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в М.Тернополі цивільну справу за апеляційною
скаргою ПП "Торговий діям Тернопіль" на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 13 11 2006 року по справі за позовом ПП "Торговий
дім Тернопіль" до ОСОБА_1про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2006 року ПП "Торговий дім Тернопіль" звернулось в суд
із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач, працюючи на
підприємстві, привласнив 4710,25 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 13.11.2006 року у
задоволенні позову ПП "Торговий дім Тернопіль" до ОСОБА_1про
відшкодування матеріальної шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПП "Торговий дім Тернопіль" просить рішення
суду скасувати, ухваливши нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на
те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки позивачем
подано достатньо доказів протиправних дій відповідача.

Апеляційна
скарга до задоволення не підлягає.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що ПП "Торговий дім Тернопіль"
не доведено про привласнення грошових коштів ОСОБА_1

З такими висновками суду слід погодитись, оскільки вони відповідають
вимогам закону і грунтуються на зібраних доказах.

Як встановлено судом, позивач з 26.09.2005 року працював у відповідача на посаді
ІНФОРМАЦІЯ_1

З пояснень сторін вбачається, що ОСОБА_1 зобов'язаний був отримувати від
підприємців і здавати позивачу грошові кошти за поставлену продукцію.

Справа №22а-90                                                                   Головуючий
у 1 інстанції - Хома М.В.

Категорія
відшкодування матеріальної шкоди працівником                     Доповідач
- Міщій О .Я.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КозпП
України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилався на пояснення відповідача,
свідків, письмові докази.

Перевіривши вказані докази, суд прийшов до правильного
висновку про те, що позивач не довів своїх вимог.

Як вбачається з пояснень відповідача у суді, пояснюючої (а.с.12), він не
визнав своєї вини у привласненні грошових коштів позивача.

Щодо пояснюючої від 25.04.2006 року (а.с.11), в якій
ОСОБА_1 визнавав скоєне привласнення 9187,37 грн., то як зазначили в судовому
засіданні сторони, відповідач вказані кошти повернув.

Допитані в суді першої інстанції свідки ОСОБА_3 ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5
пояснили, що ОСОБА_1 дійсно отримував від підприємців і передавав позивачу
грошові кошти за поставлений товар, однак свідки не вказали про існування
заборгованості і не знають суми цієї заборгованості.

Що стосується письмових доказів - пояснень підприємців ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, накладних, карток покупців, виписок з рахунків, то вони не
можуть бути доказами вини відповідача, оскільки з їх змісту неможливо зробити
висновок щодо факту та суми привласнених коштів.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

При таких обставинах колегія суддів вважає, що рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його
скасування з мотивів викладених у апеляційній скарзі немає.

Керуючись
ст.ст.307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу 1111 "Торговий дім Тернопіль" - відхилити, а
рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13.11.2006 року - залишити без
змін.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.