Справа 22ц-139                                           Головуючий
в суді 1 інстанції Полив 'яний В.М.
Категорія 41                                                 Доповідач  Орловська Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

2007року січня місяця 30 дня
колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого             Стародубця М.П.

Суддів                        Орловської Н.В.

Фурман Т.Г

При секретарі            Костеннікові
Д.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Херсоні
цивільну справу за   апеляційною скаргою
Відкритого акціонерного    товариства
«Херсонський бавовняний комбінат» на рішення
Дніпровського районного суду м. Херсона від 20 листопада 2006 року у
цивільній справі за позовом

ОСОБА_1   до
Відкритого   акціонерного   товариства «Херсонський бавовняний комбінат»
про оплату часу простою

Встановила:

В травні 2006 р.
позивачка звернулась до суду із позовом до ВАТ «Херсонський бавовняний
комбінат» про оплату часу простою, вказуючи, що перебуває з відповідачем у
трудових відносинах протягом тривалого часу. В роботі комбінату за відсутністю
необхідної кількості сировини, перебоїв у наданні електричної енергії в продовж
2003-2006 років мали місце простої оплата за які у встановленому законом
порядку та розмірі не проводилась відповідачем.

Всього за
вказаний період часу простій склав 1019 годин, оплата за які становить 4877
грв., які просить стягнути. В судовому засіданні змінила позовні вимоги і
просила стягнути за час простою в період з 2003-2005 р. у розмірі
встановленому відповідачем згідно наданого останнім розрахунку.

Рішенням
Дніпровського районного суду м. Херсона від 20 листопада 2006 р. позов
задоволено частково. Стягнуто на користь позивача з ВАТ «ХБК» оплату за час
простою у 2003-2005 р. в
розмірі 2336,52 грв.

В апеляційній
скарзі ВАТ «ХБК», посилаючись на неналежну оцінку доказам, помилкового
застосування норм матеріального права та не визначення розміру обов 'язкових
відрахувань із стягнутих на користь позивача сум оплати простою просить рішення
суду скасувати тау задоволенні позовних вимог відмовити.

Письмових
заперечень на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши
доповідача, перевіривши законність постановленого у справі рішення, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом
встановлено та вбачається з матеріалів справи, що наказом від 06.09.1996 р. №
НОМЕР_1 при неповному робочому тижні за ініціативою адміністрації встановлена
оплата у розмірі 67% діючої тарифної ставки. Наказами відповідача від
31.03.2003.р № НОМЕР_2, 28.04.2004 p. № НОМЕР_3,
31.03.2005 p. НОМЕР_4 передбачені відпустки за ініціативою
адміністрації працівникам, не зайнятим роботою з оплатою, яка встановлена
наказом № НОМЕР_1 від 06.09.1996р.

Враховуючи, що у спірний період
часу позивач працював в режимі неповного робочого  тижня
внаслідок  виробничої необхідності  за
ініціативою   адміністрації

2

підприємства, тоді як cm. 26 Закону України «Про відпустки» та cm. 84 КЗ про Працю України в чинній редакції на момент виникнення спірних правовідносин
відпустка без збереження заробітної плати у разі
простою на виробництві не передбачена, колегія суддів погоджується з висновком
суду першої інстанції про наявність підстав для застосування ч. 1 cm. 113 КЗ про Працю України та стягнення оплати
часу простою , розмір якого не заперечується.

Доводи апеляційної скарги в наведеній частині не спростовують вказаного
висновку суду та позбавлені правового
обґрунтування. Сам по собі факт несплати підприємством обов 'язкових внесків і
податків із сум присуджених позивачу не є підставою для відмови у задоволенні
вимог останнього, однак підлягають врахуванню при проведенні розрахунку.

За наведених обставин колегія суддів вважає за необхідне змінити
постановлене судом рішення, доповнивши посиланням
на те, що стягнута оплата простою визначена без врахування обов
'язкових внесків і платежів.

В решті це ж рішення слід залишити без змін, як таке, що постановлене з дотриманням
норм матеріального і процесуального права.

Керуючись cm. 303, 308 ЦПК України, колегія
суддів

ухвалила :

Апеляцій
скаргу Відкритого акціонерного товариства «Херсонський Бавовняний комбінат» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 20 листопада 2006 р.
залишити без змін, доповнивши посиланням, що
оплата простою за період з 2003-2005 р. у розмірі 2336,52 грв. встановлена без вирахування обов 'язкових внесків і платежів.

Ухвала суду
апеляційної інстанції набирає чинності з часу проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двох місяців до
Верховного Суду України шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.