АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2007 року                                                                                              м.
Одеса

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Плавич Н.Д.

суддів -
Кварталової A.M., Левенця Б.Б.

при секретарі - Котової Д.Г.
розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні  апеляційну
скаргу  ОСОБА_1 на рішення
Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.10.2006р. по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю,
стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2006р. позивач ОСОБА_2. звернулася з вказаним позовом до
відповідача ОСОБА_1.       В обґрунтування
свого позову, позивач посилалася на те, що на підставі державного акту від
27.03.1998р. їй належить земельна ділянка пл..0,130 га за адресою: АДРЕСА_1

Суміжним землекористувачем є відповідач. Позивач
стверджує, що межі земельної ділянки, яка їй передана у власність, були
узгоджені з відповідачем. Влітку 2005р. стало відомо, що відповідач самовільно
захопила частину земельної ділянки пл.0,04га, що належить їй на праві
власності, відповідач встановила паркан, чим спричинила позивачці моральну
шкоду, яку позивач оцінює в 20 000грн. посилаючись на вказані обставини,
позивач просила про задоволення позову в повному обсягу.

Відповідач позов не визнала.

Рішенням суду 1 інстанції від
19.10.2006р. позов задоволено частково. Суд зобов'язав відповідача усунути
перешкоди в користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_1, звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,038га.

Суд зобов'язав
відповідача демонтувати самовільно побудований паркан.

Суд
стягнув з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди
-500грн., судові витрати на правову допомогу - 2400грн., інші судові витрати -168грн.; 17грн., в решті
вимог - відмовлено.(а.с.
105-107).

В апеляційній скарзі відповідач просить про скасування
рішення, прийняття нового рішення про відмову в задоволені позову, посилаючись
на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Справа №22а-31/07

Головуючий у першій інстанції - Комлева О.С.

Доповідач -
Плавич Н.Д.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача,
доводи скарги, заперечення на неї, колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольнив позов частково, суд 1 інстанції
виходив з того, що позивач ОСОБА_2. є власником земельної ділянки 0,130га, за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується держаним актом, вона користується
вказаною земельною ділянкою з 1998р., на засіданні земельної комісії Кароліно -
Бугазької сільської ради від 18.11.2005р. ОСОБА_1 визнала факт самочинного
захвату частини земельної ділянки позивача.

Колегія вважає, що вказаний висновок суду є передчасним, обставини справи
потребують ретельної перевірки і належного з'ясування.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на державний акт на право
власності на земельну ділянку від 27.03.1998р., акт встановлення в натурі меж
земельної ділянки і протокол засідання комісії Кароліно - Бугазької
сільської ради від 18.11.2005р.

В той же час, в суд апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_1. також надала
проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, надала державний акт на
право власності на земельну ділянку від 05.02.2007р., на підставі якого вона є
власником земельної ділянки пл..0,1940га., додала план межі земельної ділянки,
що Їй належить по провулку АДРЕСА_2

В своїх запереченнях на позов відповідач стверджує, що земельна ділянка за
вказаною адресою знаходиться в користуванні її сім'ї з 1990р. В 1991р. її чоловік,
який вже помер, зробив капітальну огорожу вказаної ділянки, територія засаджена
фруктовим садком, виноградником, межі земельної ділянки ніхто не змінював. В
підтвердження своїх доводів відповідач додала акт депутатської комісії Кароліно
- Бугазької сільської ради , який був складений з участю начальника відділу
архітектури та містобудування від 30.05.2006р., акт від 12.12.2005р. В той же
час відповідач стверджує, що незважаючи на існування державного акту у позивача
на протязі тривалого часу вона не користується своєю земельною ділянкою, межі
її не встановлені.

Таким чином, позивач ОСОБА_2. надала суду державний акт на право приватної
власності на землю пл. 0,130га, який їй було видано 27.03.1998р. Кароліно -Бугазької
сільською радою (а.р.6). Відповідач ОСОБА_1. також надала державний акт на
право власності на земельну ділянку пл.0,1940-га, виданий Кароліно -Бугазькою
сільською радою 05.02.2007р., а також проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки (додаток до матеріалів справи).

Кожна сторона посилається на проекти землеустрою надані
відділом архітектури та містобудування Овідіопольської районної державної
адміністрації і рішення Кароліно -
Бугазької сільської ради, на підставі яких були видані державні акти.

Колегія вважає, що при розгляді вказаної справи було доцільно вирішити
питання про залучення до участі у справі представників Кароліно - Бугазької
сільської ради і Овідіопольської районної державної адміністрації, які надавали
правовстановлюючі документи сторонам, і з участю їх представників перевірити
підстави відведення земельних ділянок, проекти землеустрою, відповідність
проекту межам земельних ділянок в натурі.

Оскільки обставини справи потребують перевірки, вказаний
недолік не може бути усунений в суді апеляційної інстанції, оскільки необхідно
вирішити питання про коло осіб, яких необхідно залучити до участі у справі,
рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд в той же суд
1 інстанції.

Керуючись
ст.ст.303,307ч1п5,309ч1п1,315,317,319ЦПК
України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення
Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.10.2006р. по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1про усунення перешкод в користуванні власністю,
стягнення моральної шкоди скасувати, матеріали справи направити на новий
розгляд в той же суд іншим складом суду.

Ухвала набирає
законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України на протязі двох місяців через суд касаційної інстанції.