Справа № 1602                                                               Головуючий в 1 інстанції -Янжула С.А.
Категорія-21                                                                  Доповідач
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2007 року колегія суддів судової палати
з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Тамакулової В.О.

суддів - Лисичої Н.М., Котушенко С.П.

при секретарі - Чергенець C.O.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в
М.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Першотравенську на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.Першотравенську про стягнення страхової
виплати за моральну шкоду, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Першотравенську про стягнення страхової виплати за
моральну шкоду, мотивуючи це тим, що він тривалий час знаходився у трудових
відносинах з підприємством ВАТ «Павлоградвугілля», де захворів на професійні
захворювання. Згідно висновку МСЕК від 11 вересня 2002 року йому встановлено 30% втрати професійної працездатності та 3-ю групу інвалідності, а 26 червня 2003 року - 60% втрати професійної працездатності, з яких 30% первинно по профзахворюванню - деформуючий артоз суглобів та 30% повторно по
пиловому бронхіту.

Посилаючись на те, що в зв'язку з травмою він переносить моральні
страждання, позивач просив стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 80 000 гр.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2006 року позовні вимоги
задоволені частково в сумі 48
000 гр.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення
суду, як постановленого з порушенням норм матеріального та процесуального
права, і про ухвалення нового рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач знаходився в трудових
правовідносинах з ВАТ «Павлоградвугілля», де захворів на
професійні захворювання. Згідно висновку МСЕК від 11 вересня 2002 року йому встановлено 30% втрати професійної працездатності та 3-ю групу інвалідності, а 26 червня 2003 року - 60% втрати професійної працездатності, з яких 30% первинно по профзахворюванню -
деформуючий артоз суглобів та 30%
повторно по пиловому бронхіту.

За таких обставин міський суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що
позивачу, внаслідок травми спричинено моральну
шкоду і що, відповідно до вимог ст. ст. 21, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності», страхову виплату за моральну шкоду повинен сплатити
відповідач.

Разом з тим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно
зависив суму відшкодування і, враховуючи
характер та ступінь моральних страждань позивача, розмір втрати ним працездатності, групу інвалідності, вважає за необхідне
зменшити розмір страхової виплати за моральну шкоду з 48 000 до 20 000 гр., частково задовольнивши апеляційну скаргу, і змінивши в цій частині рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом норм
матеріального права протирічать рішенню Конституційного
суду України від 17 січня 2004 року про обов'язок Фонду відшкодовувати моральну шкоду при стійкій втраті
працездатності.

Безпідставним є посилання на відсутність доказів спричинення моральної
шкоди позивачу і вини відповідача, оскільки сам факт
отримання позивачем професійних захворювань і втрати при цьому

працездатності свідчать про
наявність шкоди, яку відповідач відшкодовує як страхувальник, а не винна особа.

Посилання відповідача на зупинення в 2006 році дії Закону України "Про
загальнообов'язкове державне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" в частині відшкодування моральної
шкоди не можуть бути прийняти до уваги, оскільки правовідносини
між сторонами щодо відшкодування моральної шкоди виникли до 2006 року.

Інші доводи апеляційної скарги не мають правового значення для вирішення
спору і не дають підстав до висновку про неправильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,
а зводяться до незгоди з висновками суду по оцінці доказів.

Керуючись ст.
ст. 303,
307, 309, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.Першотравенську задовольнити частково.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2006 року змінити в частині розміру страхової суми за моральну шкоду, зменшивши його
з 48
000 до 20 000 гр. В іншій частині
рішення залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з цього часу.