Копія                                                                                       Справа
№ 2- 702/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

13 березня 2007 року Торезький
міський суд Донецької області в складі:

головуючої -
судді                                                    Арапіної
Н.Є.

при секретарі                                                            Терещенко І.О.

за участю

позивача                                                                   ОСОБА_1

відповідача                                                               ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в залі суду міста Тореза
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

позивач
звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. Свої
вимоги мотивувала тим, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем з ІНФОРМАЦІЯ_1. Від
шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх дітей- сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає
з позивачом, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка
мешкає з відповідачем. Шлюбні відносини зупинені з жовтня 2006 року з приводу
втрати взаєморозуміння та поваги, через часті сварки. Збереження родини вважає
неможливим. Шлюб розриває вперше. Спору про поділ майна та виховання дитини не
має. Просить розірвати шлюб.

У попередньому
судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, пояснивши, що
сім"я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження
сім"ї неможливо.

Відповідач суду
пояснила, що шлюбні відносини припинені, відсутнє взаєморозуміння, сім'я
фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім"ї з
позивачкою неможливо. З розірванням шлюбу згодна.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до
ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судом рішення в порядку,
встановленому ст.. 174 цього
кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних підстав постановляє рішення про задоволення
позову.

Матеріалами
справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому ІНФОРМАЦІЯ_1 в відділі
реєстрацій актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції
Донецької області, актовий
запис НОМЕР_1 ( а.с.4 ).

2

Від шлюбу з
відповідачем мають неповнолітніх дітей- сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає
з позивачом, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка
мешкає з відповічачем (а.с. 5,6).

Шлюбні відносини
припинені в жовтні 2006 року з
приводу втрати взаєморозуміння. Сторони спільно не проживають, не господарюють.
Сім"я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження
сім"ї неможливо. Суперечки про розділ майна та виховання дитини немає.

У відповідності
зі ст.112 ч.2 Сімейного Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне
значення.

Судом
встановлені саме такі обставини, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню.

При визначенні
розміру державного збору на користь держави при реєстрації розірвання шлюбу суд
узяв до уваги знаходження на утриманні позивачки неповнолітньої дитини.

Керуючись
ст.110, 111, 112 Сімейного
Кодексу України, ст. ст.10, 11,
130, 174, 209, 212, 213, 214-215 ЦПК України, суд-

Вирішив

Розірвати шлюб
між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4
і ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований
в відділі реєстрацій' актів цивільного стану Торезького міського управління
юстиції Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_1,
актовий запис НОМЕР_1.

Стягнути при
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС державний збір на користь держави з
позивача ОСОБА_1 в сумі 17
гривень, відповідача ОСОБА_2 від сплати державного збору на користь держави
звільнити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.