УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2007
року.

Колегія
судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючої судді Козака І.О.,

судців Шевчук
Г.М., Демковича Ю.Й.,

при секретарі
Стець І.В.,

з участю апелянта ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 жовтня 2006 року

по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину
квартири,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оспорюване рішення
скасувати і постановити нове, яким відмовити позивачці у задоволенні її вимог,
мотивуючи тим, що судом першої інстанції порушені норм матеріального права.

Порушення вбачає в тому, що суд не врахував усіх фактичних обставин справи
й прийняв рішення по спливу строків позовної давності, які встановлені для
спірних правовідносин.

Зазначає, що шлюб між сторонами розірвано 26.04.00, а з
позовом ОСОБА_3 про захист своїх майнових прав звернулася у 2006 році,
пропустивши трирічний термін.

Рішенням Кременецького районного сулу від 30.10:06 задоволено вимоги
позивачки в повному обсязі..

У судовому засіданні апелянт та його представник підтримали скаргу,
прославшись на мотиви, зазначені в ній.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доповідача, пояснення учасників
процесу, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити, а рішення залишити
без змін, виходячи із наступних мотивів.

У силу ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну
скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 05.02.71 по
18.05.00 (шлюб розірвано на підставі рішення суду, свідоцтво про розірвання
шлюбу від 28.02.02 з вказівкою дати запису в книзі реєстрації актів про
розірвання шлюбу).

Під час шлюбу сторонами за договором купівлі-продажу від
11.12.92 придбано квартиру АДРЕСА_1.

Справа №
22а -1313                                     Головуючий
у 1-й інстанції - Ковтунович О.В.

Категорія                                                        Доповідач
- Демкович Ю.Й.

Згідно із ст. 22 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим майном.

Такі ж положення
містить ч. 1 ст. 60 СК України.

Тому суд першої інстанції зробив вірний висновок, що спірна квартира є
спільним майном подружжя, нажитим під час шлюбу й частки сторін у цьому майні є
рівними - по 1/2.

Колегія суддів не приймає до уваги доводів ОСОБА_1 щодо пропуску позивачкою
строку позовної давності по зверненню із зазначеними вимогами до суду, так як
спір не стосується поділу майна подружжя.

У силу ст. З ЦПК України, кожна особа має право, в порядку встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Встановлено, що правовстановлюючі документи про права власності на квартиру
оформлені на ОСОБА_1, тому позивачка вправі звернутися до суду про визнання за
собою права власності щодо спірного майна, оскільки дане право за нею публічно
не визнане й суд правомірно визнав це право за нею.

Тому рішення суду є законним й підстав для його скасування, з мотивів,
наведених в апеляційній скарзі, апеляційна інстанція не вбачає. Порушень норм
процесу, які б давали підстави скасувати оспорюване рішення, не встановлено.

Керуючись ст.
ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської
області від 30 жовтня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох місяців.