Справа №2-54/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 березня 2007 года Роздільнянський
районий суд Одеської області в складі:

судді- Теренчук Ж.В.,

при секретарі -
Ніколас CO.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Роздільна
цивільну справу за позовною

заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5   про визнання

договору купівлі-продажу квартири дійсним та визнання права власності на
квартиру",

встановив:

В 2006 році в суд з
позовом звернулася ОСОБА_1.
до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання дійсним договору купівлі-продажу
квартири №АДРЕСА_1
Роздільнянського району ,
укладеного між нею та відповідачами.

Відповідачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 позов не визнали.

Крім цього
відповідачі ОСОБА_3. та ОСОБА_5. надали суду заяву про слухання справи у їх
відсутність.(а.с.50).

В судовому
засіданні ОСОБА_1. позов
обґрунтовувала тим, що в спірній квартирі №АДРЕСА_1 вона
проживає з травня 1999 року як
наймач квартири з умовою, що вона буде виплачувати в ВАТ "Отрадівська
птахофабрика" борги за квартиру, які були у сім"ї ОСОБА_3 до її
вселення.

Борги за
квартиру вона виплатила в 2001
році , а в 2004 році з
відповідачами домовилась про продаж їй спірної квартири за еквівалент 5000 долларів США. Також вони
домовилась , що вона
гроші за квартиру виплатить частками до грудня 2005 року. Виконуючи умови домовленості , вона сплатила по
письмовим розпискам відповідачам 13900
грн, еквівалент 2752
долларів США. Гроші
отримувала як ОСОБА_2, так і її
дочка ОСОБА_4.

Однак в вересні 2005 року приїхала
ОСОБА_2 і
сказала, що в квартирі має намір проживати її син ОСОБА_5. При цьому отримати
повністю гроші за квартиру відмовилась, як і відмовилась нотаріально оформляти
договір купівлі продажу квартири. В грудні приїхав її сині став вимагати від
неї звільнити квартиру.

Посилаючись на
дані обставини, просила визнати дійсним укладений між нею та відповідачами
договір купівлі - продажу
належної відповідачам квартири №АДРЕСА_1
Роздільнянського району та визнати за нею право власності на спірну квартиру,
так як вони домовилися по всім суттєвим умовам договору, що підтверджується
письмовими доказами, вона частково виконала умови договору , а відповідачі
ухиляються від його нотаріального посвідчення.

2

Відповідач
ОСОБА_2 не
визнаючи позов пояснила в судовому засіданні, що вона ніколи не мала наміру
продавати квартиру ОСОБА_1, яка проживала в її квартирі як квартиронаймач з 1999 року. При цьому
у них була домовленість, що за проживання в квартирі ОСОБА_1. буде щомісячно
сплачувати квартирну плату еквівалент 35
долларів США та погасить
заборгованість по комунальним послугам до травня 1999 року. Далі в судовому засіданні уточнила і пояснила, що
про квартирну плату в сумі 35
долларів США вони
домовились усно в травні 2002
року. Передані їй по письмовим розпискам ОСОБА_1 кошти є квартирною платою
за весь період проживання ОСОБА_6 в спірній квартирі з травня 2002 року. В вересні 2005 року в квартиру
мав намір поселитися її син, однак ОСОБА_1.
його не впустила.

Відповідач ОСОБА_4 позов не
визнала, в судовому засіданні пояснила, що наміру продавати свою частку
квартири вона не мала. В 2005
році мати хворіла і вона їздила до ОСОБА_1. за грошима, це була квартирна
плата за проживання в їх квартирі. Розписки писала вона власноручно, вказувала
в них, що дані гроші отримала як заставу по вказівці ОСОБА_1.

Відповідач
ОСОБА_3. позов не визнав, про що надав суду письмову заяву, в якій вказав, що
не продавав ОСОБА_1 свою частку квартири.

Відповідач
ОСОБА_5. позов не визнав, про що надав суду письмову заяву, в якій вказав, що
не продавав ОСОБА_1 свою частку квартири.

Заслухавши
пояснення позивача, відповідачів, допитавши свідків по справі вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1. підлягає частковому
задоволенню  наступних підстав.

Судом
встановлено, що у спільній загальній власності відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4.,
ОСОБА_5., ОСОБА_3. знаходиться трикімнатна квартира №АДРЕСА_1 , яка належить їм
на праві власності по праву приватизації на підставі свідоцтва про право
власності на житло, виданого Єгорівською сільською радою 1 квітня
1996року.(а.с.12)

У відповідності
до ст..8 Закону України від 19.06.1992
року №2482 „Про
приватизацію державного житлового фонду" передача займаних
квартир/будинків/ у спільну загальну власність здійснюється за письмовою згодою
усіх повнолітніх членів родини, які постійно проживають у цій квартирі з
обов'язковим визначення уповноваженого власника квартири.

У відповідності
до ч.2 ст.370 ЦК України
у випадку виділу часток з майна, яке знаходиться у спільній загальній
власності, вважається, що частки кожного із співвласників в праві спільної
загальної власності являються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Таким чином
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4.,
та ОСОБА_3., ОСОБА_5. являлись співвласниками спірної квартири в порядку
приватизації в рівних частинах ,
їх частки складають по %
частині.

Оскільки
відповідачі виїхали на інше місце проживання в іншу місцевість в Іванівський
район АДРЕСА_2 в 1999 році , з їх дозволу з
травня 1999 року в
квартирі стала проживати ОСОБА_1.

Сторони не
заперечували , що в
травні 1999 року в
квартиру ОСОБА_1. поселилась
як квартиронаймач, письмового договору найму за весь час найму квартири вони не
укладали.

з

Як вбачається з
письмової розписки, виданої ОСОБА_2 від 01.05.1999
року , вона
здала квартиру ОСОБА_1 в тимчасове користування до погашення заборгованості по
квартирній платі , так як в
зв"язку з важким матеріальним станом не мала можливості її виплатити,
(а.с.21)

Як вбачається з
наданих суду розрахункових документів ВАТ "Отрадівською птицефабрикою",яка здійснює
експлуатацію даного житлового фонду, дійсно станом на 1 травня 1999 року мала місце
заборгованість перед господарством по квартирній платі та комунальним послугам
за ОСОБА_3. в сумі 653,48
грн. (а.с.68).

В судовому
засіданні ОСОБА_2
підтвердила , що дану
заборгованість вона не сплатила, а виплатила ОСОБА_1.

Дані обставини
підтверджуються довідками про оплату за комунальні послуги НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3,
виданими ВАТ "Отрадівська птахофабрика" , згідно яких з
заробітної плати ОСОБА_1. проводились відрахування з заробітної плати і за
станом на січень 2001 року
заборгованість по комунальним послугам була виплачена повністю, (а.с.62-65)

Відповідно до ст..657 ЦК України договір-
купівлі -продажу нерухомого майна підлягає укладається в письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню і державній реєстрації.

Відповідно до
ч.2 ст.220 ЦК України
якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати
такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення такого договору
не вимагається.

Далі матеріалам
справи встановлено, що в 2004
-2005 роках ОСОБА_1. з одного
боку , а ОСОБА_2
та ОСОБА_4, домовились
між собою про укладення договору купівлі -
продажу квартири №АДРЕСА_1 , в якій проживала
ОСОБА_1., за яку ОСОБА_1. повинна була
сплатити еквівалент 5000
долларів США.

Не дивлячись на
те, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_4. заперечувала наявність даної угоди і домовленість по всім її суттєвим
умовам, факт укладення такої угоди підтверджується слідуючими письмовими
доказами:

- листом ОСОБА_2 від 26.05.2005
року , в якому
вона просила виплатити їй 2000

долларів США, а іншу
частину грошей після оформлення квартири.(а.с.14)

-   листом
ОСОБА_2 від 22.03.2005 року (а.с.54), в якому ОСОБА_2 просила

ОСОБА_1. також продати
гараж біля будинку за 800
долларів США(а.с.54.

- розпискою ОСОБА_2 від 12
червня 2004 року,
згідно якої в якості вона від ОСОБА_1. в якості застави отримала 6360 грн, таким чином
фактично в червні 2004 року
ОСОБА_2 отримала
аванс за квартиру №АДРЕСА_1. (а.с. 19)

·  письмовими
розписками ОСОБА_2. від 12.06.2004
року на суму 6360 грн,
ОСОБА_4. від 29 березня 2005 року на суму 280 грн, ОСОБА_4.
від 10.06.2005 року, на
суму 300 грн
ОСОБА_4. від 09.08.2005року на суму 808
грн , ОСОБА_4.
від 25 .08.2005 року на
суму 1000 грн,
ОСОБА_4. від 12.04.2005 року на
суму 2600 грн та 28.05.2005 року на суму 2550 грн, в яких дані
кошти також отримані в якості застави, тобто оскільки вони не були посвідчені
нотаріально, то мала місце виплата авансу за квартиру.(а.с. 15-19):

·  довідкою
Єгорівської сільської ради №НОМЕР_4, згідно
якої балансова вартість квартири №АДРЕСА_1 складає
20000 грн.(а.с.7):

довідкою агенства
нерухомості, згідно якої середня вартість 1
кв.м, загальної площі в АДРЕСА_1 Роздільнянського району станом на 1 січня 2005 року складала 65-75 доларів

4

США ,
а тому середня вартість 3-кімнатної квартири загальною площею 64 кв.м, складала 4160-4800 долларів США (а.с.55).

Крім цього при
передачі грошей ОСОБА_1 в сумі 1200
долларів США ОСОБА_2 в червні 2004 року зі слів
ОСОБА_1. та ОСОБА_2
був присутній ОСОБА_7, який на той час співмешкав з ОСОБА_1. В судовому
засіданні він підтвердив, що купити спірну квартиру запропонувала їм ОСОБА_2 за 5000 долларів, так як
дізналась що вони шукають квартиру. В 2004
році ОСОБА_2
особисто отримала по розписці 1200
долларів США, як
задаток за квартиру. Потім приїзжала її дочка ОСОБА_4 за грішми.

В цей час ОСОБА_1. продовжувала
проживати в спірній квартирі, користувалася безперешкодно нею, провела ремонтні
роботи, а також роботи по заміні водопроводу,(а.с.21,22), які фінансувала за
власні кошти, так як вважала, що купила дану квартиру.

Оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_4. не
відмовлялись від отримання коштів за продаж квартири, будь-яких заходів по
виселенню з квартири ОСОБА_1. не приймали, таким чином вони погодились на
виконання умов договору і домовились за всіма істотними умовами даної угоди і
мали намір оформити нотаріально дану угоду в грудні 2005 року.

На час виконання
даної угоди ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 вже досягла повноліття, і могла самостійно
розпоряджатися своїм майном, в тому числі і нерухомим та укладати угоди на його
відчуження.

Тим більше що в
ході судового розгляду встановлено, що частина коштів, отриманих від ОСОБА_1.
була витрачена на навчання ОСОБА_4.

Також судом
установлено, що позивачка частково виконала умови укладеного договору.

В рахунок
часткового виконання договору ОСОБА_1.
передала ОСОБА_2.та ОСОБА_4. в якості авансу  еквівалент 2750 долларів США,
а саме 13750 грн.

Доказом часткового виконання   позивачем угоди є розписки    ОСОБА_2. від

2004
року на суму 6360
грн, ОСОБА_4. від 29
березня 2005 року на
суму 280 грн,
ОСОБА_4. від 10.06.2005 року, на
суму 300 грн
ОСОБА_4. від 09.08.2005року на суму 808
грн ,   ОСОБА_4. від 25 .08.2005 року на суму 1000 грн, ОСОБА_4.
від

2005
року на суму 2600
грн та 28.05.2005 року на
суму 2550 грн.

Суд не приймає
до уваги в цій частині доводи відповідача ОСОБА_2 по те, що дані
кошти були квартирною платою за період проживання ОСОБА_1. в їх квартирі з
травня 2002 року з
розрахунку еквівалент 35
долларів США щомісячно,
так як в розписках вказувалось що дані кошти передавались в якості застави,
тобто авансу, крім цього суду не надано доказів, укладення угоди щодо
квартирною плати в сумі 35
долларів США ОСОБА_1
за проживання в квартирі.

Також судом
встановлено, що станом на серпень 2005
року ОСОБА_2
та ОСОБА_4. було передано 2750
долларів США, дана
сума значно більша, ніж та, яка б мала бути за 32 місяці проживання навіть з розрахунку 35 долларів
США(всбього 1120 долларів
США), що також
достовірно прідтверджує ,
що дані кошти були внесені ОСОБА_1 за придбання квартири.

Позивачка
вказувала, що на час укладення угоди відповідачі проживали однією сім"єю і
погодились з продажем даної квартири, однак відповідачі дані обставини
заперечували.

Однак  із
наданих  суду доказів  вбачається,
що  дана угода була укладена між
ОСОБА_1 з одного боку та ОСОБА_2,
ОСОБА_4. з другого боку і не надано

5

доказів укладення даної угоди
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та ОСОБА_5,
які є співвласниками спірної квартири.

Відповідачі
ОСОБА_5. та ОСОБА_3. заперечуючи проти позову, вказували, що їм нічого не було
відомо про те, що ОСОБА_2
продавала належну їм квартиру в АДРЕСА_1, грошів від її продажу вони не
отримували, будь-яких доручень на продаж квартири вони не видавали.

Таки чином
ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 мали повноваження на укладення договору купівлі - продажу квартири
тільки відносно своїх часток в квартирі, які в совокупності складають 1/2 частину квартири
і виходячи з суми домовленості 5000
долларів США за всю
квартиру , вартість
їх частки складає еквівалент 2500
долларів США, яка їм
повністю сплачена ОСОБА_1 згідно розписок.

Тому суд вважає,
що вимоги ОСОБА_1. підлягають частковому задоволенню і належить визнати дійсним
договір купівлі продажу 1/2
частини квартири №АДРЕСА_1
Роздільнянського району ,
укладений між ОСОБА_1 з одного боку та ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з другого боку, а
також визнати право власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину квартири №АДРЕСА_1
Роздільнянського району Одеської області.

Судовий збір по
справі складає 250 грн,
який сплачено позивачем при зверненні до суду повністю.

В зв"язку з
частковим задоволенням позову ОСОБА_1. (1/2 частину)
на її користь з відповідача належить стягнути в рахунок відшкодування витрат по
оплаті держмита 125 грн.

На підставі
ст.220, 657 ЦК України
в редакції 2003 року,
керуючись ст. 10,11, 84,
88, 209,212,214-215,218 ЦПК України,

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та визнання
права власності на квартиру задовільнити частково.

Визнати дійсним
договір купівлі - продажу 1/2 частини квартири
№АДРЕСА_1
Роздільнянського району Одеської області, належної ОСОБА_2 та ОСОБА_4,
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на 12 частину квартири №АДРЕСА_1 АДРЕСА_1 Роздільнянського району Одеської області

Стягнути
солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4на кори­сть ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат
по сплаті судового збору 125
грн.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів рішення
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
.ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя:
/підпис/                                 Ж.В.Теренчук

З оригіналом згідно:

Суддя:      Ж.В.Теренчук