Справа № 2 - 288/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06
серпня  2007 р.
Індустріальний   районний   суд

м.
Дніпропетровська

у
складі:              головуючого судді
-  Слюсар Л.П.

при секретарі
-  Олексенко М.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську

цивільну
справу  за позовом     ВАТ “Будівельно-монтажна фірма”
“Дніпроважбуд”

до  ОСОБА_1, ОСОБА_2,  ОСОБА_3 третя
особа: Відділ громадянства, імміграції та

реєстрації  фізичних осіб Індустріального РВ ДМУ УМВС
України в

Дніпропетровській
області, про усунення перешкод у користуванні та

розпорядженні
власником своїм майном шляхом виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,  ОСОБА_3

третя  особа: Відділ громадянства, імміграції та
реєстрації  фізичних осіб

Індустріального
РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, про усунення

перешкод
у користуванні та розпорядженні власником своїм майном шляхом

виселення.
Позовні вимоги були уточнені. В
обґрунтування своїх позовних вимог

позивач
в позовній заяві, в уточнюючій позовній заяві та представник позивача

в
ході судового засідання посилались  на
те, що в 1986 році на підставі дозволу

адміністрації
тресту “Дніпроважбуд” ОСОБА_3 був поселений

до
гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
ОСОБА_3 та відповідачам, на склад сім'ї з трьох осіб, було надано

тимчасово
кімнату №19 площею 11,7 кв.м. Ордер на житло не видавався.

Відповідач
ОСОБА_3 працював на заводі « Буддеталь» тресту « Дніпроважбуд»

з
05 квітня 1984 року по  19 січня 1995
року. У січні 1995 року був звільнений

за
власним бажанням.   Відповідачі  самовільно без дозволу адміністрації

підприємства,
зайняли ще дві житлові кімнати в гуртожитку та стали

користуватися
трьома кімнатами загальною площею 35,2 кв.м.
ОСОБА_3

виїхав
із гуртожитку і мешкає окремо від відповідачів.
ОСОБА_1 і

ОСОБА_2
ніякого відношення  до підприємства не
мають однак продовжують

безпідставно
користуватися житлом. До того ж відповідачі не здійснюють плату за

комунальні
послуги та плату за користування житлом, у зв'язку з чим станом на

01.08.2006
року заборгованість відповідачів перед підприємством становить

2668,07
грн.   У зв'язку з відмовою відповідачів
звільнити зазначену кімнату,

що
є перешкодою позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження

власним
майном, позивач змушений був звернутися до суду та просить усунути

перешкоди
у користуванні та розпорядженні ВАТ “Будівельно-монтажна фірма”

“Дніпроважбуд”
своїм майном шляхом виселення  ОСОБА_1,

ОСОБА_2,  ОСОБА_3 з кімнати  № 19 у

гуртожитку,
що знаходиться у будинку АДРЕСА_1 в м.

Дніпропетровську,
без надання їм іншого житлового приміщення та
зобов'язати

Відділ
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Індустріального РВ

ДМУ
УМВС України в Дніпропетровській області
скасувати реєстрацію  ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги і

просив
суд їх задовольнити.

Відповідачі  ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник позовні

вимоги
не визнали.  Суду пояснили, що вони на
законних підставах були поселені

в
гуртожиток, і на законних підставах зайняли
ще дві житлові кімнати в

гуртожитку.
Вважають,  їх виселяють із гуртожитку
оскільки вони відмовляються

укласти
з позивачем договір найму житлового приміщення.

Відповідачі у судове засідання
призначене на 06.08.2007 року

не
з'явилися,  про день та час слухання
справи повідомлені належним чином,  під

розписку.
Про причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалив, у відповідності

зі
ст. 169 ЦПК України та за згодою представника позивача, слухати справу у

відсутності
відповідачів по наявних матеріалах справи та постановити по справі

заочне
рішення.

Представник 3-ої особи Відділ
громадянства, реєстрації і міграції

фізичних
осіб Індустріального РО ДГУ УМВД України в Дніпропетровській області в

судове
засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений

належним
чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалив, за згодою

представника
позивача, слухати справу у відсутності представника третьої особи

по
наявних матеріалах справи.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вислухавши сторони, свідка,  вважає, що

позов
підлягає задоволенню частково  з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
згідно витягу про реєстрацію права

власності
на нерухоме майно від 22.11.2004 року № 5528944, ВАТ “Будівельно-

монтажна
фірма” “Дніпроважбуд”, на підставі
наказу комітету економіки

Виконавчого
комітету Дніпропетровської обласної ради народних депутатів  від

27.01.1995
року №114 та Переліку  підтвердженого Наказом
Управління з питань

майна
Дніпропетровської державної адміністрації від 28.11.2001 року № 16-В , на

праві  власності належить гуртожиток  розташований АДРЕСА_1  в м.

Дніпропетровську.
(а.с. 8, 83-84, 86). Як встановлено в судовому засіданні

ОСОБА_3
з 05 квітня 1984 року по  19 січня 1995
року   працював на заводі

«
Буддеталь» тресту « Дніпроважбуд» ( а.с.25-27)
і на  підставі дозволу

адміністрації
тресту “Дніпроважбуд”,  як працівнику
тресту йому  було надано

право
на заняття кімнати № 19 жилою площею 20, 0 кв.м., у  гуртожитку по вул.

АДРЕСА_1.  Ордер на житлове приміщення не видавався

про
що не заперечували сторони.   В  1991 року
відповідачі зайняли додаткову

площу
і загальна житлова площа стала складати 35,2 кв.м.( а.с.85).

Статтями
127,128 ЖК передбачено, що під гуртожитки надають спеціально

споруджені
або переобладнання для цієї мети житлові будинки, які реєструються

як
гуртожитки у виконавчому комітеті місцевої ради. Житлова площа в гуртожитку

надається
за спеціальним рішенням адміністрації підприємства, установи,

організації
чи органу кооперативної організації та відповідного профспілкового

комітету.

Відповідно
до ст. 129 ЖК України   на підставі
рішення про надання жилої площі

в
гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає

громадянинові
спеціальний ордер, який є підставою для вселення на надану жилу

площу.

Згідно
до ст.170 ЖК України при переході права власності на житловий будинок (

частину
будинку, квартиру), в якому розміщується здане в найм житлове

приміщення,
до іншої особи договір найму зберігає силу до закінчення

зазначеного
в ньому строку.

У судовому засіданні представник
позивача пояснив, що у 1986 році до

зазначеної
кімнати без ордеру були  вселені  ОСОБА_3 та його сім'я:

дружина  ОСОБА_1 та донька ОСОБА_2   Шлюб між ОСОБА_3 і

ОСОБА_1
розірвано в 1994 році. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 в

спірній
кімнаті не проживає, про що не заперечували і відповідачі.

В
кімнаті № 19 залишилися проживати  його
колишня дружина ОСОБА_1 і

донька
ОСОБА_2  відповідачі по справі, які
ніякого відношення до

підприємства
не мають, тому, як вважає представник позивача, відповідачі

проживають
у спірній кімнаті безпідставно. До того ж відповідачі належним

чином  не здійснюють плату за комунальні послуги та
плату за користування

житлом.
Станом на 01.08.2006 року заборгованість відповідачів перед

підприємством
становить 2668,07 грн.

Відповідачка  ОСОБА_1 вказала,   що шлюб розірвано 30.06.1994 року,   її

колишній
чоловік проживає в родичів в селі.
Вказала, що вона здійснює оплату

за
комунальні послуги за старими розцінками.

Відповідно
до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими

особами,
які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно
до акту ВАТ БМФ “Дніпроважбуд”  від
26.01.2007 року   ОСОБА_3

не
проживає в спірній кімнаті більше п'яти років.

Згідно довідки ВАТ БМФ “ Дніпроважбуд”  від 14.09.2006 року в кімнаті № 19

будинкуАДРЕСА_1
зареєстровані  ОСОБА_3,

ОСОБА_1,
ОСОБА_2 (а.с. 5, 6)

Відповідно до
акту ВАТ БМФ “ Дніпроважбуд”  від
27.10.2006 року Макаров А.

Б.  в кімнаті АДРЕСА_1 не проживає ( а.с.9).

Згідно виписки з особового рахунку за  ОСОБА_3,

який  зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1  за станом на 01.08.2006 року є заборгованість
по сплаті за комунальні

послуги
та квартплаті у розмірі 2668,07 грн. (а.с. 7).

Як
показала в судовому засіданні свідок ОСОБА_4
в довідці від

14.09.2006
року вказані особи, які зареєстровані в кімнаті, а не проживаючі в

ній.  В акті від 14.09.2006 року допущена описка,
оскільки ОСОБА_3 не

проживає
в спірній кімнаті.  Відповідача
ОСОБА_3  вона ніколи не бачила.

Сама
відповідачка  просила її допомогти в
знятті з реєстрації ОСОБА_3,

оскільки
він  тривалий час не проживає в кімнаті.
Вказала, що неодноразово була

в
спірній кімнаті, чоловічих  речей в
кімнаті не має.

Відповідно
до п.44 Примірного положення про гуртожитки,
особи, які  самоправно

зайняли
жиле  приміщення в гуртожитку,
виселяються із гуртожитку без надання

іншого
житлового приміщення.

В силу ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення

перешкод
у здійсненні ним права користування та розпорядження  своїм майном.

Оскільки відповідачі перешкоджають
власнику спірної кімнати

користуватися,
розпоряджатися  то вимоги щодо  усунення перешкод у здійснені

права
власності шляхом виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягають задоволенню.  В судовому засіданні встановлено, що

ОСОБА_3
в спірній кімнаті не проживає, то вимоги позивача в частині

виселення  ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Таким чином, оцінюючи всі докази, які були
досліджені судом при розгляді

справи
у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги  в

частині  скасування реєстрації   знайшли своє підтвердження в судовому

засіданні
і   підлягають задоволенню.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи  не інакше

як
за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього

Кодексу,
в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших

осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно
до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню
солідарно із відповідачів

на
користь позивача судові витрати по справі в сумі 17 грн.

Керуючись п.44 Примірного Положення « Про
гуртожитки»,  затвердженого

постановою
Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року №208,
ст.127,128,129,170 ЖК

України  ст. ст. 3, 7, 14, 11, 57, 58, 61, 88, 169,
224-226 ЦПК України, ст.

391
ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ВАТ “Будівельно-монтажна
фірма” “Дніпроважбуд”

задовольнити
частково.

Усунути перешкоди у користуванні та
розпорядженні ВАТ “Будівельно-

монтажна
фірма” “Дніпроважбуд” своїм майном шляхом виселення  ОСОБА_1, ОСОБА_2 з кімнати  № 19 у гуртожитку, що

знаходиться
у будинку АДРЕСА_1, без надання

їм
іншого житлового приміщення.

В
частині виселення ОСОБА_3 відмовити.

Зобов'язати Відділ громадянства,
імміграції та реєстрації  фізичних осіб

Індустріального
РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області   скасувати

реєстрацію   ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3  за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути
солідарно із ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ВАТ “Будівельно-монтажна фірма”
“Дніпроважбуд” судові

витрати
по справі в сумі 17 грн.

Рішення може  бути оскаржено до апеляційного суду
Дніпропетровської

області
через Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк,

з
дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після

цього
протягом 20-ти днів апеляційної скарги, або без подання заяви про

апеляційне
оскарження, шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з

дня
проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за

письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його

копії.

Суддя:

Л.П. Слюсар