Справа №2-2196/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2007р. М.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Прінь І.П., при секретарі Бевз О.А., за участю: адвоката Луценко Ю.В.

представника сектору з питань опіки, піклування та усиновлення служби у справах неповнолітніх Шостак С.В. представника служби у справах неповнолітніх Заколенко Т.А.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - служба у справах неповнолітніх міського виконавчого комітету м. Бердянська про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2

02.03.2007 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, третя особа - служба у справах неповнолітніх міського виконавчого комітету м. Бердянська про визначення місця проживання дитини.

ОСОБА_1 підтримав у судовому засіданні свої позовні вимоги. Суду пояснив, що 02.04.2003 року він одружився з ОСОБА_2, шлюб був зареєстрований відділом РАГС Бердянського міського управління юстиції Запорізької області. Від цього шлюбу мають дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з дружиною, на утримання дитини він сплачує аліменти за рішенням суду. Просить розірвати шлюб через те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через постійні скандали, які закінчуються приводом до міліції. Відповідачка жити разом сім'єю не бажає, постійно проживає в м. Запоріжжі. З серпня 2006 року сімейні стосунки між нами припинені, у вересні вона забрала всі свої речі і виїхала в м. Запоріжжя, інколи приїжджає в м. Бердянськ. У них постійно виникають скандали, на які його провокує дружина. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим. Шлюб розриває вдруге.

Позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визначення місця проживання дитини він не визнає. Суду пояснив, що з вересня 2006 року, коли дружина зібрала свої речі і виїхала в м. Запоріжжя, дочка постійно перебуває з матір'ю, він навіть не знає де вони проживають у м. Запоріжжі. Він ніколи не заперечував щоб дочка проживала з матір'ю, ніколи не чинив у цьому перешкод, сплачує на утримання дочки аліменти, ніколи насильно не утримував дитину із собою.

ОСОБА_2 в судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнала

повністю. Суду пояснила, що дійсно з 02 квітня 2003 року перебуває у шлюбі зі ОСОБА_1 Від шлюбу у них є донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейні стосунки з чоловіком не склалися через те, що чоловік її бив, висловлювався на її адресу непристойними словами. Часто скандали закінчувалися тим, що вона викликала працівників міліції. Чоловік зловживає спиртними напоями, зв'язався із жінками легкої поведінки, веде аморальний спосіб життя. Крім цього чинить перешкоди у вільному доступі до квартири, тому вона звернулася з позовом про визначення місця проживання дитини з нею за адресою АДРЕСА_1. Дитина постійно знаходиться і проживає з нею, оскільки вона не може довірити її чоловіку. Свій позов щодо визначення місця проживання дитини вона підтримує.

Представник позивача ОСОБА_2, адвокат Луцекно Ю.В. ( за договором), суду пояснив, що сімейні стосунки між подружжям припинені з вересня 2006 року, подальше збереження сім'ї неможливе. Однак позов про розірвання шлюбу не може бути розглянутий без розгляду справи про визначення місця проживання дитини. ОСОБА_2 має постійне місце роботи, постійний заробіток, вона в змозі забезпечити дитину, дати їй повноцінне виховання та освіту. Дитина практично завжди знаходиться із матір'ю, навіть коли вона працює. У лікарні є спеціальна кімната, де може знаходитися дівчинка.

Представник третьої особи, служби у справах неповнолітніх, Заколенко Т.А. ( за довіреністю) позовні вимоги ОСОБА_2 не підтримує, оскільки дитина фактично проживає з матір'ю, батько виплачує аліменти на утримання дитини за рішенням суду і не заперечує проти проживання дочки з матір'ю, вважає, що спору як такого взагалі не існує.

Представник сектору опіку, піклування та усиновлення служби у справах неповнолітніх, Шостак С.В. (за довіреністю) позов ОСОБА_2 щодо визначення місця проживання дитини не підтримує. Вважає, що спору ніякого не має. Ніхто з батьків ніколи не звертався до них з приводу визначення місця проживання дитини. Дитина фактично постійно проживає з матір'ю, батько не заперечує проти проживання доньки із матір'ю, ніяких перешкод цьому не чинить, тому у даному випадку давати висновок щодо можливості проживання дитини з кимсь із батьків вважає недоцільним.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як видно з пояснень сторін, з квітня 2003 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про реєстрацію шлюбу та свідоцтвом про народження ( а.с. 4,5).

Дитина постійно знаходиться і проживає з матір'ю, на утримання дитини ОСОБА_1. виплачує аліменти за рішенням суду. Зазначені обставини були визнані сторонами у судовому засіданні, тому відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом було встановлено, що подружжя ОСОБА_1 з вересня 2006 року припинило сімейні стосунки, однією сім'єю не проживають. Причиною розпаду сім'ї є постійні сварки, які переходять у сутички. ОСОБА_2 неодноразово зверталася до правоохоронних органів з приводу порушення кримінальних справ відносно ОСОБА_1 В результаті чого між подружжям

склалися неприязні стосунки. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи ( а..с.24,25, 26,27,28) та показаннями свідків.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 з вересня 2006 року постійно проживає в м. Запоріжжі, оскільки там працює (а.с. 17). В місті Бердянську ОСОБА_2 прописана в квартирі матері чоловіка (а.с.34,35), інколи приїжджає з дитиною у цю квартиру, живе там. Донька, ОСОБА_3, постійно проживає і знаходиться зі своєю матір'ю, з батьком вона не проживала. ОСОБА_1 ніколи не заперечував проти того, щоб дитина проживала з матір'ю, не чинив ніяких перешкод, не утримував дитину насильно із собою, добросовісно сплачує аліменти на утримання дитини.

Згідно з ч.1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Таким чином судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя ОСОБА_1 та збереження шлюбу є неможливим, тому суд вважає, що позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу необхідно задовольнити.

Разом з тим, суд вважає, що у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини необхідно відмовити, оскільки спір про місце проживання неповнолітньої дитини суд може розглядати лише тоді, коли дитина тримається біля себе одним із батьків за допомогою фізичного або психічного насильства.

Керуючись ст. ст. 10,11, 209, 212, 214,215, 217, 218 ЦПК України, ст.ст.100, 112, 115, 150, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю. Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ( дівоче прізвище ОСОБА_2), ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований 02 квітня 2003 року відділом РАГС Бердянського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 147.

За реєстрацію розірвання шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 держмито у розмірі по 8 грн. 50 грн з кожного.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК