Справа №22ц -
Суддя першої інстанції Корнешова Т.В.
Судця-доповідач
апеляційного суду Козаченко В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25 січня 2007 року колегія судців судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої                                                                       Буренкової
К.О.,

суддів:                                                                    Довжук
Т.С., Козаченка В.І.,

при секретарі
судового засідання Гапєєвої Т.В., за участю представника відповідача ОСОБА_2.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві матеріали

за
апеляційною скаргою начальника державної виконавчої служби у Заводському районі
м. Миколаєва (далі - начальник Заводської ДВС)

на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2006 p., поста­новлену за
скаргою ОСОБА_1, директора житлово- комуналь­ного підприємства Миколаївської
міської ради "Заводське-2", (далі - директор ЖКП) на дії державного
виконавця державної виконавчої служби у Заводському районі м. Ми­колаєва (далі
- державний виконавець Заводської ДВС),

ВСТАНОВИЛА:

Постановою державного виконавця Заводської ДВС від 26 червня 2006 р. на
дирек­тора ЖКП накладено 170 грн. штрафу за невиконання зобов'язання від 09
червня 2006 р. про поновлення на роботі слюсарів-сантехніків ОСОБА_3., ОСОБА_4.
і ОСОБА_5. відповідно до судового рішення.

05 липня 2006 р. директор ЖКП подав до суду скаргу на вказану постанову
держав­ного виконавця, посилаючись на те, що зобов'язанням державного виконавця
про понов­лення на роботі зазначених осіб не було встановлено строків його
виконання.

Ухвалою Заводського районного суду від 28 вересня 2006 р. вказана постанова
дер­жавного виконавця Заводської ДВС скасована.

В апеляційній скарзі начальник Заводської ДВС, посилаючись на незаконність
ухва­ли суду, просив її скасувати та постановити нову про відмову директору ЖКП
в задово­ленні його скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача та
дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи вказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що в
зобов'я­занні від 09 червня 2006 р. державний виконавець не встановив директору
ЖКП строк для добровільного виконання судового рішення, а тому накладення на
ОСОБА_1. штра­фу було безпідставним.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна оскільки він не відповідає
вимо­гам законодавства України про порядок примусового виконання рішень судів
та обстави­нам справи.

Так, відповідно до ст. ст. 3, 6 Закону України від 21 квітня 1999 р. (з
наступними змі­нами і доповненнями) "Про виконавче провадження" (далі
- Закон), вимоги державного виконавця щодо виконання рішення суду по цивільній
справі є обов'язковими для усіх ор­ганів, організацій, посадових осіб, громадян
і юридичних осіб на території України.

Водночас, ч. 1 ст. 87 вказаного Закону встановлено, що у
разі невиконання без пова­жних причин у встановлений державним виконавцем строк
рішення, що зобов'язує борж­ника виконати певні дії, які можуть бути виконані
лише боржником, та рішення про поно­влення на роботі державний виконавець
виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу в розмірі
від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів до­ходів громадян, на посадових
осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на
боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатко­вуваних
мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання.

Крім того, п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне
вико­нання судових рішень у справах про поновлення на роботі незаконно
звільненого або пе­реведеного на іншу роботу працівника.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Заводського районного суду від
24 тра­вня 2006 р. накази директора ЖКП від 14 листопада 2005 р. про звільнення
ОСОБА_3., ОСОБА_4.
і ОСОБА_5. визнані незаконними. Вказані особи поновлені на ро­боті
слюсарями-сантехніками Житлово-Комунального Підприємства Миколаївської місь­кої
ради "Заводське-2". Допущене негайне виконання такого рішення.

Таким чином, вказаними вимогами матеріального права та рішенням місцевого
суду беззастережно встановлено, що рішення суду про поновлення на роботі
вказаних осіб під­лягає негайному виконанню, а значить вказівка у зобов'язані
від 09 червня 2006 p.,
напра­вленому державним виконавцем директору ЖКП, про строк виконання
такого рішення не є обовязковою.

Однак, районний суд не звернув належної уваги на вказані вимоги
матеріального права та зазначені обставини справи, в зв'язку з чим постановив
помилкову ухвалу про звільнення ОСОБА_1. від сплати накладеного на нього
штрафу. Тому оскаржена ух­вала, відповідно до вимог пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 309
ЦПК України, підлягає скасуванню з винесенням нової про відмову в задоволенні
скарги директора ЖКП.

Керуючись ст. ст. 383 - 387,309,
313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу начальника Заводської ДВС задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду від 28 вересня 2006 р. скасувати та
ухвалити нову.

В задоволенні скарги ОСОБА_1, директора житлово- кому­нального підприємства
Миколаївської міської ради "Заводське-2", на дії державного вико­навця
державної виконавчої служби у Заводському районі м. Миколаєва відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.