Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

23 березня 2007 року Оболонський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Кисіль А.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом
Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини
„Укрекокомресурси" Кабінету Міністрів України (далі - ДК
„Укрекокомресурси") до ОСОБА_1про
відшкодування збитків в порядку регресу,

встановив: У
листопаді 2006 року ДК „Укрекокомресурси" звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про
відшкодування збитків в порядку регресу. В обгрунтування своїх вимог посилалася
на те, що 17 травня 2004 року на бульварі Чоколовському в м. Києві сталася ДТП
між автомобілем марки „ВАЗ", державний номерний знак НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_2 та яким керував ОСОБА_3 на підставі довіреності, та автомобілем марки
„ГАЗ", державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ДК
„Укрекокомресурси", яким керував працівник компанії ОСОБА_1 під час
виконання ним своїх трудових обов'язків.

Під час ДТП автомобіль марки
„ВАЗ" було пошкоджено, чим заподіяно його власнику матеріальну шкоду,
розмір якої відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження від 21 липня
2004 року становить 3476 грн. 85 коп.

Рішенням
Оболонського районного суду м. Києва від 3 лютого 2006 року винним у скоєнні
вказаної ДТП визнано ОСОБА_1 та стягнуто з ДК
„Укрекокомресурси" на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної
шкоди, заподіяної внаслідок вказаної ДТП,
3476 грн. 85 коп., а також судові витрати у розмірі 453 грн., а всього 3930
грн. 50 коп.

У зв'язку з
вищезазначеним позивач просив на підставі ст. 1191 ЦК України стягнути
з відповідача на його користь в регресному порядку 3930 грн. 50 коп., а також
понесені компанією судові витрати.

В судовому
засіданні представник позивача вказані вимоги підтримав в повному обсязі та
додатково зазначив, що відповідно до норм КЗпП України відповідач, з вини якого
за вищенаведених обставин заподіяно шкоду ДК „Укрекокомресурси", повинен
нести матеріальну відповідальність за цю шкоду, у розмірі прямої дійсної шкоди,
оскільки з ним було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну
відповідальність.

Відповідач позов
визнав частково та зазначив, що він повинен нести матеріальну відповідальність
за шкоду, заподіяну підприємству з його вини при виконанні ним своїх трудових
обов'язків, у межах середнього місячного заробітку.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому
засіданні встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 3
лютого 2006 року в справі №2-42/2006 винним у скоєнні ДТП, що сталася 17
травня 2004 року на бульварі Чоколовському в м. Києві за участю автомобіля
марки „ВАЗ", державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 та яким
керував ОСОБА_3 на підставі довіреності, та автомобіля марки „ГАЗ",
державний номерний знак НОМЕР_2, що належить ДК „Укрекокомресурси", яким
керував працівник компанії ОСОБА_1
під час виконання ним трудових обов'язків, визнано ОСОБА_1 У зв'язку з цим,
на підставі ст. 1172 ЦК України,
зазначеним рішенням стягнуто з ДК „Укрекокомресурси" на користь ОСОБА_2 в
рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної їй внаслідок вказаної ДТП, 3476 грн. 85
коп., а також судові витрати у розмірі 453 грн., а всього 3930 грн. 50 коп.

Наказом
президента ДК „Укрекокомресурси" від 1 квітня 2005 року відповідача
звільнено з роботи у зв'язку із скороченням штату.

Згідно зі ст.
1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Відповідно до
ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству установі, організації при
виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть
матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше
свого середнього місячного заробітку.

В судовому засіданні
встановлено, що ДК „Укрекокомресурси" з вини відповідача при виконанні ним
трудових обов'язків заподіяно шкоду у розмірі 3930 грн. 50 коп., яка полягає
втому, що компанія за рішенням суду виплатила ОСОБА_2 вказану грошову суму в
рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Виконання
рішення суду ДК „Укрекокомресурси" підтверджується листом Державної
виконавчої служби у Печерському районі м. Києва від 6 вересня 2006 року №
345/3.

У зв'язку з цим
ДК „Укрекокомресурси", виходячи з положень ст. ст. 1191 ЦК України, ст. 132
КЗпП України, має право зворотної вимоги до відповідача у розмірі його
середнього місячного заробітку.

За таких
обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1128 грн. 16 коп.

Визначаючи
розмір середнього місячного заробітку суд керувався положеннями Постанови
Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року «Про затвердження
порядку обчислення середньої заробітної плати» та виходив з наступних
розрахунків.

Відповідно до
довідки ДК „Укрекокомресурси" від 22 лютого 2007 року № 6/77 нарахована заробітна
плата позивача за лютий 2005 року становить 1000 грн., за січень 2005 року -
1000 грн., разом 2000 грн. Кількість відпрацьованих позивачем днів за лютий
2005 року становить 20, за січень 2005 року - 19, всього 39. Середньоденна
заробітна плата позивача становить 51 грн. 28 коп. (2000 грн. : 39 днів).
Середній місячний заробіток відповідача становить 1128 грн. 16 коп. (51грн. 28
коп. х 22 дні).

Суд не приймає
до уваги посилання представника позивача не те, що відповідач повинен нести
відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, оскільки з ним було укладено
договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, так як відповідно
до умов вказаного договору повну матеріальну відповідальність ОСОБА_1 несе у
випадку незабезпечення з його вини збереження довірених йому підприємством
матеріальних цінностей.

В даному випадку
заподіяна винними діями відповідача шкода підприємству не пов'язана з
незабезпеченням ОСОБА_1 збереження довірених йому підприємством матеріальних
цінностей.

Відповідно до
ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню
понесені позивачем судові витрати, а саме сплачене державне мито у розмірі 51
грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі
ЗО грн.

Керуючись ст.
1191 ЦК України,
ст. 132 КЗпП України, Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого
1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати»,
ст.ст. 10, 15, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,

вирішив:

Позов Державної
компанії з утилізації відходів як вторинної сировини „Укрекокомресурси"
Кабінету Міністрів України до ОСОБА_1про відшкодування збитків в порядку
регресу задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_1на користь Державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини
„Укрекокомресурси" Кабінету Міністрів України (що знаходиться за адресою:
м. Київ, вул. Кловський узвіз, 4) 1128 грн. 16 коп., суму сплаченого позивачем
державного мита у розмірі 51 грн. та суму оплачених позивачем витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в
двадцятиденний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.