У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 вересня 2007 року                                                                   м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Лященко Н.П., Прокопчука Ю.В., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, третя особа: відділ ГІРФО Індустріального РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області, про усунення перешкод у користуванні власністю,
визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням і
відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_4, про визнання договору
купівлі-продажу недійсним та визнання дійсним договору позики,

в
с т а н о в и л а:

У серпні 2004 року ОСОБА_1,
звернувшись до суду з указаним позовом, зазначала, що згідно договору
купівлі-продажу квартири від
16 січня 2004 року ОСОБА_2 продала їй АДРЕСА_1 і зобов'язалась виписатись та звільнити квартиру до 16 квітня
2004 року. Однак до теперішнього часу ОСОБА_2 своїх зобов'язань не виконала.

Враховуючи викладене, просила
зобов'язати відповідачку усунути їй перешкоди у користуванні спірною квартирою
і забезпечити доступ до неї, визнати відповідачку такою, що втратила право
користування квартирою, зобов'язати паспортний відділ зняти її з реєстрації в
квартирі та стягнути 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У листопаді 2004 року ОСОБА_2
звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про
визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та визнання дійсним
договору позики. В обґрунтування позову посилалась на те, що її онук ОСОБА_5 позичив у ОСОБА_3 грошові
кошти в розмірі 29160 грн., а з метою забезпечення виконання зобов'язання попросив її фіктивно
підписати договір купівлі-продажу належної їй спірної квартири і ті документи,
які їй будуть надані. Тому, просила визнати вказаний договір купівлі-продажу
квартири недійсним і визнати дійсним договір позики грошових коштів в розмірі 29160
грн., укладеного 16 січня 2004 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від          7
квітня 2006 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов
ОСОБА_2 задоволено, визнано договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений
16 січня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, недійсним. Визнано дійсним договір
позики грошових коштів в сумі 29160 грн., укладений 16 січня 2004 року між
ОСОБА_3 та ОСОБА_5Повернуто сторони в первісне становище і стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 суму боргу згідно договору позики від 16 січня 2004 року в
розмірі 29160 грн.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 5 лютого 2007 року зазначене рішення суду
скасовано. Постановлено нове, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково, усунуто
їй перешкоди у здійсненні прав власника спірної квартири, виселено ОСОБА_2 з
квартири без надання іншого жилого приміщення та знято з реєстрації. В
задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. В задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2відмовлено.

У
касаційних скаргах ОСОБА_2 та прокурор Індустріального району м.
Дніпропетровська просять
рішення апеляційного
суду скасувати, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права, і залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційних скарг не вбачається порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне
касаційні скарги відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_2 та
прокурора Індустріального району м. Дніпропетровська відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 лютого
2007 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

Н.П.Лященко   Ю.В.Прокопчук