Справа № 2- 1062007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

8 лютого 2007 p.                                                    Коломийський
міськрайонний суд

Івано-Франківської
області

у складі:
головуючого - судді    Максимюк Р.Ю.

секретаря                             Томин
О.А.

захисника                              Чернишева
А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ майна подружжя та визнання право власності на половину квартири, та
встановити порядок користування квартирою, а також за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання права власності на 23 частини майна що є спільною
сумісною власністю майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

Що сторони перебувають у шлюбі з 6.06. 1992р., якого
розірвали 14.03.2006р.. Від шлюбу у сторін є дочка ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1р.н.
яка перебуває на утриманні матері і на утримання якої дитина, згідно рішення
суду від 05.06.2006р. отримує аліменти в розмірі 200 грн. щомісячно.

За час спільного
проживання сторони придбали квартиру по АДРЕСА_1, згідно договору
купівлі-продажу від 28.12.2002р., вартість якої становить 17854 грн. В даний
час сторони бажають спільно придбану квартиру поділити, та визнати порядок
користування квартирою.

Позивач ОСОБА_1,
він же відповідач, свій позов підтримав і суду пояснив, що він перебував у
шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 якого на даний час розірвали і за час спільного
проживання вони придбали двохкімнатну квартиру по АДРЕСА_1 загальною площею
47,9 м кв. а житловою площею 32,4 м кв. В спірній квартирі в даний час проживає
відповідачка з дитиною, на яку він щомісячно сплачує аліменти в розмірі 200
грн. і його в квартиру не впускає, тому він змушений за захистом своїх прав
звернутись із даним позовом в суд, постільки вважає позивач, що все придбане
подружжям майно під час шлюбу, є їхньою спільною власністю в рівних долях, крім
цього позивач просить встановити порядок користування квартирою виділивши йому
в користування кімнату площею 15,4 м кв. а відповідачці, постільки з нею
дитина, кімнату площею 17 м кв.,
а ванну кімнату, кухню, туалет та коридор залишити в спільному
користуванні, та визнати за ним право власності на половину квартири.

Відповідачка
ОСОБА_2, вона ж позивачка, позов не визнала і пояснила, що вона перебувала в
шлюбі з ОСОБА_1 від якого у них є дочка ОСОБА_3- ІНФОРМАЦІЯ_1 і яка перебуває
на її утриманні і на яку вона отримує від ОСОБА_1 аліменти в розмірі 200 грн.
щомісячно. Крім цього ствердила ОСОБА_2, що вона за час спільного проживання зі
ОСОБА_1 в шлюбі придбала квартиру в АДРЕСА_1, в якій вона зараз проживає з
дитиною, так як, шлюб між ними в 2006 році розірвано, і в зв"язку з цим
просить визнати за нею право власності на 23 частини цієї спірної
двохкімнатної квартири, мотивуючи тим, що з нею залишилась дитина, а позивач не
бажає подарувати свою частину квартири дитині, і що аліменти в розмірі 200 грн.
не стає на утримання дитини, що дитині потрібно більший розмір аліментів.

Заслухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що
позов ОСОБА_1 слід задоволити, постільки, згідно ст. 60 СК України майно
придбане подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності і розмір часток у разі поділу цього майна, згідно
ст. 70 СК України є рівними, якщо іншого не обумовлено, чого в судзасіданні не
встановлено, також обставин передбачені ч.2 ст.
70 СК України, що хтось із подружжя не дбав про матеріальне

забезпечення сім"ї, приховав
або знищив майно не встановлено, крім цього не встановлено також обставин,
передбачених ч.3 ст. 70 СК України постільки розмір аліментів які сплачує
ОСОБА_1 становить 200 грн., що становить більше ніж передбачено ст. 182 ч.2 та
184 ч.З СК України, тобто більше ніж третину прожиткового мінімуму, який
становить 536 грн. на місяць для дітей віком від 12 до 18 років, інших доказів
про потреби додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_2 не представлено.
Також слід задоволити позов в частині визначення порядку користування житлом,
та встановитит порядок користування житлом так як в судзасіданні встановлено,
що сторони є співвласниками спірної квартири в рівних долях. Таким чином позов
ОСОБА_1 слід задоволити повністю а позов ОСОБА_2 з цих же підстав слід
задоволити частково. Також з ОСОБА_2 слід достягнути з неї недоплачене нею держмито в межах
задоволеного позову.

На підставі ст.
60,66,68,69, 70 СК ст. 368,369, 372 ЦК
та керуючись ст. 215, 224, 294 ЦПК України суд

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задоволити повністю. Визнати за ОСОБА_1 право власності на половину квартири
АДРЕСА_1, та встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши
ОСОБА_1 в користування в квартирі АДРЕСА_1 кімнату розміром 15,4 м кв. а
коридор, кухню, ванну кімнату залишити в спільному користуванню.

Позов НОМЕР_47, задоволити
частково. Визнати за ОСОБА_2 право власності на половину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з
ОСОБА_2 39 грн. держмита в користь держави. На рішення може бути подано заяву
про апеляцію протягом 10 діб, а апеляційну скаргу протягом 20 діб, після подачі
заява до Івано-Франківського апеляційного суду.