АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ
РІШЕННЯ

Іменем
України

„29 "березня
2007 року
Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого -
судді    Франовської К.С.,

суддів:                                    Широкової
Л.В.,

ТовянськоїО.В.

при секретарі
судового

засідання  Забеліній О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Житомирі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Олімпік
Фарба" /далі ТОВ „Олімпік Фарба"/

на рішення Олевського районного
суду Житомирської області від 09
січня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ „Олімпік Фарба" про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної
шкоди,

встановив:

В червні 2006 року до суду з
вищезазначеним позовом звернувся ОСОБА_1. Свої вимоги мотивував тим, що
рішенням Олевського районного суду від 25.04.2006
року його було поновлено на посаді охоронця ТОВ „Олімпік Фарба". 29.06.2006 року відповідач
ознайомив його з наказом від 10.05.2006
року про поновлення його на роботі у зв'язку із вступом в силу рішення
суду, проте до роботи його не допустив.

02.06.2006 року відповідач
ознайомив його з наказом НОМЕР_1,
відповідно до якого його звільнено з роботи з 15.05.2006 року за прогули без поважних причин за п.4 ст.40 КЗпП
України.

Вважаючи своє
звільнення від 15.05.2006
року незаконним, оскільки він не знав, що його було поновлено 10.05.2006 року, просив суд
поновити його на попередній посаді.

Внаслідок
незаконного звільнення йому були спричинені душевні та моральні страждання,
погіршилися взаємовідносини з оточуючими людьми, він змушений виправдовуватись
не тільки серед своїх колег, а й серед своїх членів родини, чим заподіяна йому
моральна шкода в розмірі 2000
грн.

Рішенням
Олевського районного суду Житомирської області від 09

Справа №614                                    Головуючий
у суді 1-ї інстанції
Ковальчук М.,В

Категорія 40                                      Судця-доповідач
Широкова Л.В.

2

січня 2007 року позов
ОСОБА_1 задоволений частково. Поновлений ОСОБА_1 на посаді охоронника ТОВ
„Олімпік Фарба".

Стягнуто з ТОВ
„Олімпік Фарба" на користь ОСОБА_1 2146,93
грн. середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, 1500 грн. моральної
шкоди,50 грн. понесених витрат на юридичну допомогу, 51 грн. державного
мита на користь держави, та ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Поновлення на
роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушений прогул
за один місяць в сумі 276,80
грн. допущено до негайного виконання.

В апеляційній
скарзі ТОВ „Олімпік Фарба" рішення суду просить скасувати як таке, що не
відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи. Апелянт вважає, що суд
не дав належної оцінки тій обставині, що позивач був у присутнім у судовому
засіданні при оголошенні рішення і достовірно знав про поновлення його на
роботі, однак до роботи 10
та 13 травня 2006 року згідно
графіку не приступив, хоча таку реальність він мав. Також апелянт не
погоджується з рішенням в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки
позивач не підтвердив її документально.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до
п.4 ст.40 КЗпП України власник підприємства може розірвати трудовий договір з
працівником у разі вчинення цим прогулу без поважних причин.

Як вбачається з
матеріалів справи, рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2006 року ОСОБА_1 був
поновлений на роботі в ТОВ „Олімпік-Фарба" на попередній посаді
охоронника.

Відповідно
чинного законодавства рішення про поновлення на роботі працівника, незаконно
звільненого з роботи або незаконно переведеного на іншу посаду підлягає
негайному виконанню /ст.25 Закону України „Про виконавче провадження",
ст.217 ЦПК України/.

Стаття 348 ЦПК України
встановлює, що виконавчий лист видається судом, який прийняв рішення за заявою
особи, на користь якої ухвалено рішення. За загальним правилом рішення суду не
є виконавчим документом, виконавчий документ видається на підставі рішення.

Виконавчі листи
виписуються не пізніше другого дня після набрання рішенням суду законної сили,
а в справах, у яких рішення підлягає негайному виконанню, - у день постановления рішення.

Виконання
рішення вважається закінченим з моменту фактичного допуску працівника,
поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов'язків на
підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про
звільнення або переведення працівника /ст.77 Закону України „Про виконавче
провадження".

Як вбачається з
матеріалів справи /а.с.7/ постанова про відкриття виконавчого провадження про
поновлення ОСОБА_1 на попередній

з

роботі в ТОВ „Олімпік-Фарба"   державним виконавцем була   винесена та направлення для виконання до
вказаного товариства 12.05.2006
року.

Постановлюючи
рішення про поновлення ОСОБА_1 на роботі, суд правильно виходив з того, що він
був відсутнім в період з 10.05.2006
року по 15.05.2006року на робочому місці з поважних причин, у зв'язку з чим
позивач не мав підстав для його звільнення за п.4 ст.40 КЗпП України.

Відповідач не
надав суду доказів того, що рішення суду від 25.04.2006 року було виконано відповідного вимогам ст. 77 Закону України
„Про виконавче провадження", оскільки не надав суду відповідно акту про
допущення ОСОБА_1 до роботи.

Державний
виконавець Козачок А.В. суду показала, що копія наказу про поновлення позивача
у виконавчу службу ними була отримана 30.05.2006
року разом із копією наказу про його звільнення від 10.05.2006 року.

За таких
обставин суд обгрунтовано визнав, що вимога ОСОБА_1 про поновлення на роботі
підлягає задоволенню.

Правильно визнав
також суд першої інстанції і право позивача на отримання середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, розмір якого розрахував відповідно до положень
постанови Кабінету Міністрів України №100
від 08.02.1995 року.

Разом з тим,
вирішуючи питання щодо розміру морального відшкодування, суд першої інстанції
не врахував положень п.9,10 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди, із змінами,
внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2001 року №5 і не дав належної
оцінки обсягу страждань позивача, їх тривалості, можливості відновлення втрат,
а також ступінь вини заподіювача шкоди.

Виходячи з
матеріалів справи, апеляційний суд зменшує розмір морального відшкодування до 500 грн.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,316 ЦПК України,
апеляційний суд, -

вирішив:

Апеляційну
скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Олімпік Фарба"
задовольнити частково.

Рішення
Олевського районного суду Житомирської області від 09 січня 2007 року в частині
відшкодування моральної шкоди змінити, зменшивши розмір морального
відшкодування до 500 грн. В
решті рішення залишити без зміни.

Рішення може бути оскаржено до
Верховного Судуk України протягом двох місяців з дня набрання законної
сили рішенням Апеляційного суду.

Головуючий:                                     Судді: