УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007 року
лютого місяця 20 дня
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді

Новікова Р.В.

Суддів

Берещанської І.І., Сокола B.C.

При секретарі

Урденко Г.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 і
виконкому Євпаторійської міської ради про визнання права власності на
самовільні будови, за апеляційною скаргою ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12
на рішення Євпаторійського міського суду АРК від 13.12.2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що на підставі рішення Євпаторійського міського суду від
27.08.2004 р. ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_4 і ОСОБА_2 належить кожному по
25/500 часток домоволодіння АДРЕСА_1, ОСОБА_13, ОСОБА_15 і ОСОБА_14 - по 18/300
часток, ОСОБА_8, ОСОБА_7 і ОСОБА_3 - по 17/300 часток кожному, ОСОБА_9,
ОСОБА_11, ОСОБА_10 і ОСОБА_12 - по 40/400 часток зазначеного домоволодіння.
Земельна ділянка, площею 0,0743
га, на якій розташоване домоволодіння, на праві спільної сумісної власності
належить всім співвласникам. На зазначеній ділянці вони за рахунок власних
коштів самовільно побудували: сарай літ. "К", розміром 5,22 х 1,70 м
та літній душ літ. "Л", розміром 1,70 х 1,65 м. Вказані будови
відповідають всім необхідним нормам і не порушують будь-чиїх прав та інтересів.
Тому просили визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним на 1/4
частку зазначеного сараю та 1/2 частку літнього душу, за ОСОБА_3 - на 1/2 частку
сараю літ. "К".

Рішенням Євпаторійського міського суду АРК від 13.12.2006 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі апелянтами ставиться питання про
скасування рішення суду і про ухвалення нового рішення, з тих підстав, що
висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи і вимогам закону.

Справа №
22-1875/2007

Головуючий по першій інстанції Абзатова Г.Г.

Доповідач Берещанська І.І.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що на підставі
рішення Євпаторійського міського суду від 27.08.2004
р. ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_4 і ОСОБА_2 належить кожному по 25/500
часток домоволодіння АДРЕСА_1,
ОСОБА_13, ОСОБА_15 і ОСОБА_14 - по 18/300 часток, ОСОБА_8, ОСОБА_7 і ОСОБА_3 -
по 17/300 часток кожному, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10 і ОСОБА_12 - по 40/400
часток зазначеного домоволодіння, яке в цілому складається з житлового будинку
літ. „А№, літньої кухні літ. „Е", сараїв літ. „З", „31",
„Ж" і гаражу літ. „И". Земельна ділянка, площею 0,0743 га, на якій
розташоване домоволодіння, відповідно до державного акту серії НОМЕР_1 від
12.01.2006 p., виданого на підставі рішення Євпаторійської міської
ради за НОМЕР_2 від 30.06.2005 p., належить на праві спільної сумісної власності належить
всім співвласникам.

На зазначеній земельній ділянці позивачі за рахунок
власних коштів і власними зусиллями, але без дозволу виконкому Євпаторійської
міської ради та Євпаторійської інспекції ДАБК на початок будівництва, тобто
самовільно, збудували сарай літ. "К", розміром 5,22 х 1,70 м та літній душ
літ. "Л", розміром
1,70 х 1,65 м.

Посилаючись на технічний висновок Кримського
Республіканського підприємства „Проектно-вишукувальний інститут „Кримпроектреконструкція"
за № ЕН06-654,
висновок експерту Євпаторійського міського управління ГУМВС України в АРК за № 467 від 17.10.2006 р. та акт
перевірки дотримання санітарного законодавства Євпаторійської санепідемстанції
від 17.10.2006 p., відповідно до
яких зазначені будови відповідають нормам ДБН В.2..2-15-2006 „Житлові будови. Основні
положення" та протипожежним і санітарним нормам, а також посилаючись на ч.
5 ст. 376 ЦК України, суд
дійшов правильного висновку про необхідність задоволення позову, з чим погоджується
і колегія суддів.

Згідно з ч.5 ст. 376
Г України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати
за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо
це не порушує права інших осіб.

Судом першої інстанції при розгляді даної справи було
встановлено, що сарай літ. "К" та літній душ літ. "Л"
існують вже понад двадцять років, а влітку 2006 року замість дерев'яних їх
зробили з каменю. При цьому будь-яких заперечень з боку інших співвласників не
було. Колегія суддів робить з цього висновок, що побудова сараю та літньої
кухні прав та інтересів відповідачів не порушила.

Щодо заперечень відповідачів, що спірні будови та
улаштовані позивачами городи і квітники перешкоджають їм у доступі до належних
їм гаражу літ. „И" та 1/3
частки сараю літ. „З", то ці заперечення не були підтверджені
відповідачами будь-якими доказами і спростовуються схематичними планами
присадибної ділянки. Крім того, що стосується городів і квітників, то вони не є
предметом даного спору.

Відповідно до ст. 60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених ст.  61
цього  Кодексу.
Доказуванню підлягають обставини, які мають

Справа №
22-1875/2007

Головуючий по першій інстанції Абзатова Г.Г.

Доповідач Берещанська І.І.

значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у
сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Посилаючись на зазначене, колегія суддів вважає, що
рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги щодо
неправильного висновку суду про те, що, спірні будови існували понад двадцяти
років, тільки були з дерева, не містять підстав для скасування рішення суду і
ухвалення нового рішення, так як спростовуються матеріалами справи та
поясненнями самих апелянтів в апеляційній скарзі, де вони підтвердили, що
дійсно, на цьому ж місці, де побудовані сарай літ. „К" та літній душ літ. „Л", раніше були
якісь споруди з дерева та які, начебто, можна було перенести на інше місце.

На підставі вказаного і керуючись статтями 303, 307, 308 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 - відхилити.

Рішення Євпаторійського міського суду АРК від 13.12.2006 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох
місяців.

Судді:

Справа №
22-1875/2007

Головуючий по
першій інстанції Абзатова Г.Г.

Доповідач Берещанська І.І.