РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа  №
2-474 2007   рік

09  лютого  2007
року
Московський  районний  суд
м.   Харкова  в
складі: головуючого  судді                                    Зінченко  Ю.Є.

при  секретарі
Колтур  Я. С,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові
в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Комунального
виробничого          житлового  ремонтно-експлуатаційного підприємства № 1 Московського
району м. Харкова про стягнення заробітної
плати,   та  моральної
шкоди,   суд  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в
якому зазначив, що він 02
грудня 2002 року був
прийнятий на роботу ІНФОРМАЦІЯ_1в РСУ, згідно наказу № НОМЕР_1 від 22.11.2002року. З 14 квітня 2006 року він був
звільнений в зв'язку скороченням штату робітників на підприємстві, згідно
наказу №НОМЕР_2 від 14.04.200броку. На
день звільнення невиплачена заробітна плата за період з грудня 2005 по квітень 2006 року та
компенсація за невикористану відпуску склала 1789,07грн. Вважає, що згідно
трудового законодавства, виплата заробітної плати повинна здійснюватися
регулярно. У випадках звільнення робітника сплата усіх сум, які йому повинно
сплачувати підприємства повинно здійснюватися у день звільнення. Також вважає,
що підприємство повинно сплатити йому його середній заробіток за весь час
затримки на день фактичного розрахунку. Крім того, посилається на те, що в
зв'язку з затримкою виплати заробітної йому була нанесена моральна шкода, яку
він оцінює у 1000грн.

Просить позов задовольнити, стягнути з відповідача на
його користь заборгованість по заробітній платі за період грудня 2005 -квітня 2006 року у розмірі
1789,07грн., моральну шкоду у розмірі 1000грн. та середній заробіток за весь
час заборгованості на день фактичного
розрахунку.

В судовому засіданні позивач пояснив, що він з 02 грудня 2002 року по 14 квітня 2006 року працював
ІНФОРМАЦІЯ_1в РСУ згідно наказу №
НОМЕР_1 від 22.11.2002року. За цей період у
підприємства перед ним утворилася заборгованість по заробітній платі та
компенсація за не використану відпуску у розмірі 1789,07грн., яку йому на
наступний час виплатили. Однак в зв'язку з тим, що заборгованість по заробітній
платі та компенсація за не використану відпуску своєчасно йому сплачена не
була, просить стягнути компенсацію за несвоєчасну виплачену заробітну плату.
Крім того, виходячи з вищевикладеного вважає, що йому була нанесена моральна
шкода, яку він оцінює  у  1000грн.
і  просить   стягнути
на  його  користь.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача
не визнав, пояснивши, що вся заробітна плата позивачу виплачувалася по місячно
і в наступний час заборгованості по заробітної плати перед позивачем  не
має.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, вважає,   що  позовні
вимоги  позивача  не
підлягають   задоволенню.

Судом встановлено, що згідно ксерокопії трудової книги,
ОСОБА_1. був
прийнятий на роботу слюсарем-ремонтником по п'ятому розряду в РСУ  за
наказом  НОМЕР_1  від  22.11.2002року.

Згідно витягу з наказу №НОМЕР_2 від 14.04.200броку по
КВЖРЕП № 1 Московського
району м. Харкова, ОСОБА_1.
слюсар-ремонтник РСУ, звільнений 14.04.2006
року, за скороченням штатних робітників за п.1 ст. 40 КЗпП України.
Крім того, у ОСОБА_1. є
невикористана відпустка за  період  з   02.12.2005  року  по  день
звільнення.

Згідно довідки з КВЖРЕП № 1 Московського району м. Харкова № НОМЕР_3року, ОСОБА_1. не виплачена
заробітна плата за період з  грудня     по
квітень   2006
року  у  розмірі
1789,07грн.

Згідно копій платіжних відомостей за квітень 2006р. НОМЕР_4, за травень
2006р. НОМЕР_5, за
травень 2006рНОМЕР_6, за
червень 2006р. НОМЕР_7, за
серпень 2006р. НОМЕР_8, за
жовтень 2006р. НОМЕР_9, за
грудень 2006р. НОМЕР_10,
та листопад 2006р. ОСОБА_1. виплачена сума у розмірі 1942,05грн.

Виходячи з вищевикладеного суд, вважає доцільним в
задоволені позивних вимог позивачу відмовити, в зв'язку з тим, що позивач не
надав суду доказів в обґрунтуванні свої позивних вимог, а саме: не надав
доказів існування заборгованості та розрахунку компенсації за несвоєчасно  виплачену
заробітну  плату.

Згідно ст. 60
ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того, суд вважає, що позовні вимоги в частині
стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки в діях
відповідача не  вбачається  нанесення
моральної  шкоди  позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60, 212,215, ЦПК  України,
-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1про стягнення з
Комунального            виробничого  житлового ремонтно-експлуатаційного
підприємства № 1 Московського
району м. Харкова на його користь заборгованості по заробітній платі за період
грудня 2005 - квітня 2006 року у розмірі
1789,07грн., моральної шкоду у розмірі 1000грн. та середнього заробітку за весь
час заборгованості на день фактичного розрахунку  -  відмовити.

Рішення  може  бути
оскаржене  в  апеляційний
суд  Харківської області  через
Московський  районний  суд  м.   Харкова
протягом  двадцяти днів  після
подання  заяви  про
оскарження  рішення.

Заява  про  апеляційне
оскарження  рішення  може
бути  подана протягом  десяти
днів  з  дня
проголошення  рішення.

Суддя

Зінченко  Ю.Є.