Справа № 22ц-399                                     Головуючий
Категорія 21                                                Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ                     УКРАЇНИ

08 лютого 2007 року                           Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого
Висоцької B.C.,

суддів                  Біляєвої
О.М., Осипчук О.В.,

при секретарі
Пометун СМ.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Димитрові, 3-я особа - Державне
підприємство „Вугільна компанія" „Краснолиманська", - про
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Димитровського міського суду від 23
листопада 2006 року
даний позов задоволений частково і з відповідача на користь ОСОБА_1 в
відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків, стягнуто 18000
гр.

З рішенням суду
не погодився відповідач і подав апеляційну скаргу.

Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Димитрові в апеляційній
скарзі просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове.

В обґрунтування скарги апелянт посилається на те, що факт заподіяння
моральної

шкоди не встановлений МСЕК; достовірні докази на підтвердження позовних-
вимог

позивач не надав. Судом не враховано, що Законом України „Про Державний
бюджет

України на 2006 рік"
зупинена норма Закону України „Про загальнообов'язкове державне

соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного

захворювання, які спричинили втрату працездатності" в частій!
відшкодування

моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей. Крім цього, суд не
врахував, що

відповідач сплатив потерпілому одноразову допомогу і провадить щомісячні стpaxoвi

виплати в зв'язку з ушкодженням здоров'я. Також апелянт вважає,

шкоди, визначений судом, є надмірним.

В судовому
засіданні представник відповідача Гребенюк Н.Д. підтримала доводи апеляції і
просила її задовольнити.

Представник
позивача ОСОБА_2 просила відхилити апеляційну скаргу,

рішення суду
залишити без змін

Суд першої інстанції, розглядаючи
вимоги позивача та задовольняючи їх частково, виходив з того, що позивач
працював на вугільному підприємстві в шкідливих умовах. 09

2

квітня 2005 року під час
виконання трудових обов'язків ОСОБА_1 був травмований, що призвело до втрати
професійної працездатності 50%.
Ушкодження здоров'я спричиняє позивачу моральні та фізичні страждання, тому
відповідно до Закону відповідач повинен відшкодувати потерпілому моральну
шкоду.

Апеляційний
суд, вислухавши суддю-доповідача Біляєву О.М.,                    пояснення

осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу
слід відхилити, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Згідно статті 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої
інстанції прийшов до правильного висновку про те, що вимоги позивача про
стягнення на його користь моральної шкоди підлягають задоволенню.

Відповідно до
положень ст.ст. 21, 28,
34 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності», саме на Фонд соціального страхування покладено
обов»язок своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, що заподіяна
працівникові внаслідок ушкодження його здоров»я, в тому числі сплатити йому
грошову суму за моральну шкоду при наявності факту заподіяння шкоди. Сума
страхової виплати за моральну шкоду визначається у судовому порядку і не може
перевищувати двохсот розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на
день виплати. Відшкодування здійснюється у вигляді одноразової страхової
виплати.

Визначений судом
розмір моральної шкоди 18000
гр. передбачений матеріальним законом та відповідає тяжкості ушкодження
здоров'я позивача, який отримав закритий компресійний перелом тіла 10-12 грудних хребців
з вираженим порушенням функції хребта.

Суд врахував
конкретні обставини справи, характер та тривалість моральних страждань
позивача, який внаслідок нещасного випадку має обмеження рухів, що вимагає від
потерпілого додаткових зусиль для організації життя. Судом при визначені
розміру компенсації моральної шкоди прийнято до уваги вік потерпілого, який в 36 років став
інвалідом; істотність вимушених змін у життєвих стосунках ОСОБА_1, оскільки в
зв'язку з ушкодженням здоров'я позивач постійно відчуває фізичний біль,
проходить лікування.

Апеляційний суд
вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди, визначений судом першої
інстанції, є справедливою компенсацією моральних страждань потерпілого.

Доводи скарги
відповідача про те, що факт заподіяння моральної шкоди не встановлений МСЕК,
безпідставні і не ґрунтуються на законі, який не передбачає обов'язковість
висновків МСЕК в данному
випадку. Сам факт ушкодження здоров'я свідчить про завдання моральної
шкоди.

Посилання на
Закон України „Про Державний бюджет України на 2006 рік", яким зупинена дія статей Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди та який набрав
чинності з 1.01.2006 року, не
є переконливими, оскільки спірні правовідносини виникли до 01 січня 2006 року, тобто з
часу нещасного випадку, який є страховим.

3

Крім цього,
відповідно до статті 25 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" усі види страхових виплат і соціальних послуг
застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, а також усі види
профілактичних заходів, передбачених статтями 21 та 22
цього Закону, провадяться Фондом соціального страхування від нещасних
випадків за рахунок коштів цього Фонду.

Виходячи з
наведеного, апеляційний суд вважає, що судом 1 інстанції вірно встановлені обставини справи, дана їм
належна правова оцінка. Спір вирішено на підставі наданих сторонами доказів у
відповідності із нормами матеріального та процесуального законодавства.
Наведені у апеляційній скарзі доводи не належать до тих підстав, із якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни
оскаржуваного судового рішення.

Згідно ст.308
ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає
без змін.

Керуючись
ст.ст.307 ч.І п.1, 308,
313-315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного захворювання України в м. Димитрові відхилити.

змін.

Рішення Димитровського міського суду від 23 листопада 2006 року залишити
без

Ухвала набирає
чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом двох місяців з часу набрання законної сили.

Головуючий

Судді