АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"13"
лютого 2007 року                    Колегія
суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого
Міщія О.Я.

Суддів:
Бахметової В.Х, Храпак
Н.М.

при секретарі
Мендрик Т.О.

з участю
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Гусятинського районного суду від "7" грудня
2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про збільшення розміру
відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я
внаслідок злочину з урахуванням індексу інфляції та стягнення 2168 грн.23 коп.

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення
розміру відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням
здоров'я внаслідок злочину з урахуванням індексу інфляції та стягнення 2168
грн.23 коп.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що вироком Гусятинського
районного суду від 29 грудня 1999 року ОСОБА_2 був засуджений за ст. 101 ч. 1
КК України на два роки позбавлення волі і був задоволений цивільний позов про
стягнення з ОСОБА_2 на його користь матеріальної шкоди в сумі 1584 грн.74 коп.,
моральної шкоди 1000 грн. та 350

Справа
№22а-133                                         Головуючий
у 1-й інстанції - Козяр Л.В.

Категорія
- 20                                                Доповідач
- Бахметова В.Х.

грн.
за оплату послуг адвоката

Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Тернопільського
обласного суду від 02.02.2000 року вирок суду в частині засудження ОСОБА_2 був
змінений, а в частині цивільного позову був залишений без змін.

Внаслідок несвоєчасного виконання судового рішення, а саме стягнення суми
цивільному позову по вироку він зазнав матеріальних збитків внаслідок інфляції
за період з лютого 2000 року по квітень 2006 року включно в сумі 2168 грн.23
коп., які і просив стягнути з ОСОБА_2

Рішенням Гусятинського районного суду від 7 грудня 2006 року в позові
ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та постановити
нове рішення, яким задовольнити його вимоги, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на
обставини викладені в ній.

ОСОБА_2 не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає, що рішення
суду 1 інстанції є законним, відповідає матеріалам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу,
перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а
рішення суду першої інстанції до скасування з постановлениям нового рішення.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 пов'язує свої вимоги, що внаслідок
несвоєчасного виконання судового рішення, щодо стягнення сум по цивільному
позову, він зазнав майнову шкоду, хоча в прохальній частині позивач ОСОБА_1
зазначив ст.1208 ЦК України.

Відмовляючи в позовних вимогах ОСОБА_1 суд 1 інстанції виходив з того, що
ст. 1208 ЦК України
може застосовуватись лише в результаті виробничої травми.

Одна суд 1 інстанції при вирішенні вимог позивача допустив порушення норм
матеріального права, що є підставою відповідно до ст.309 ЦПК України для
скасування та ухвалення нового рішення

З матеріалів справи вбачається, що вироком Гусятинського районного суду від
29 грудня 1999 року був задоволений цивільний позов ОСОБА_1 і стягнуто в його
користь з ОСОБА_2 1584 грн. матеріальної шкоди, 1000 грн. моральної шкоди і 350
грн. за оплату послуг адвоката.

З  постанов
про  закінчення  виконавчого
провадження  вбачається,  що

позивачу ОСОБА_1 вищезазначені суми сплачені згідно
платіжного доручення НОМЕР_1

Відповідно до ст. 124 ч. 4 Конституції України "
Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання
на всій території України."

Відповідач ОСОБА_2 добровільно і своєчасно не виконував рішення суду, щодо
відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ст. 1166 ЦК України
передбачає, що майнова шкода завдана неправомірними рішеннями діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

При таких встановлених обставинах позивач ОСОБА_1 вправі вимагати
проведення індексації в зв'язку з інфляцією в державі.

В зв'язку з цим позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення і слід стягнути в
його користь з ОСОБА_2 2168 грн. 23 коп. інфляційних.

Керуючись ст. ст.307 ч. 1 п. 2, 309 ч.1 п. 4, 313, 316
317 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення
Гусятинського районного суду від 7 грудня 2006 року скасувати.

Постановити нове
рішення,яким задовольнити вимоги ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_2в користь ОСОБА_12168 ( дві тисячі сто шістдесят вісім )
грн. 23 коп.

Стягнути з ОСОБА_251 грн судового збору в дохід держави,
розрахунковий рахунок 0002, код одержувача 23588119 у ГУДК України в
Тернопільській області, код бюджетної класифікації 22090100 МФО 838012.

Стягнути
з ОСОБА_230 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної
справи, отримувач: Апеляційний суд Тернопільської області, , р/р: 0452, банк: УДК
в Тернопільській області, МФО:
838012, призначення платежу: "інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільної справи".

Рішення набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.