У Х В А Л А

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

18 липня 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Лихути Л.М.,

Пшонки М.П.,

Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Закритого
акціонерного товариства “Акціонерна страхова компанія з надання екстреної
медичної допомоги іноземним громадянам” в особі Харківської філії “Просто
страхування” про стягнення страхового відшкодування, за касаційною скаргою  Закритого акціонерного товариства “Акціонерна
страхова компанія з надання екстреної медичної допомоги іноземним громадянам” в
особі Харківської філії “Просто страхування” на рішення Апеляційного суду
Харківської області від 24 квітня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2006 р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ЗАТ “Акціонерна
страхова компанія з надання екстреної медичної допомоги іноземним громадянам” в
особі Харківської філії “Просто страхування” про стягнення страхового
відшкодування.

Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 між ним та відповідачем було укладено договір
добровільного страхування транспортних засобів, за яким було застраховано
належний йому автомобіль “АUDІ S-6”, державний номер
НОМЕР_1. Згідно умов договору він сплатив страховий тариф у розмірі 4,9%, що
становив  23725 грн. 80 коп. від ринкової
вартості автомобіля на момент страхування, яка складала 484200 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в яку він потрапив,
сталася повна конструктивна загибель застрахованого автомобіля, про що він  повідомив страховика у встановленій договором
формі.

Посилаючись на те, що страховик відмовив у виплаті страхового
відшкодування,ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача на його користь 459990
грн. страхової виплати, обрахованої з вартості автомобіля до ушкодження за
мінусом франшизи в розмірі 5 %.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17.01.2007 р. у
позові відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24.04.2007 р. рішення
суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення
позову: стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1. 459990 грн. страхового
відшкодування та судові витрати.

В обґрунтування касаційної скарги представник відповідача посилається на
порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального
права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення апеляційного суду
та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до  вимог ст. 214 цього
Кодексу - під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;
яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того,ОСОБА_1 надав
відповідачу свідомо неправдиві відомості, а саме: при укладенні договору
страхування - про ринкову вартість об'єкта страхування, а при повідомленні про
страховий випадок -  про обставини
страхового випадку.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про задоволення
позову, апеляційний суд прийшов до висновку,
що позивач придбав автомобіль, який став об'єктом страхування, на
законних підставах і є його добросовісним
набувачем,  а свідомо
неправдивих  відомостей про ринкову
вартість застрахованого ним автомобіля та про обставини дорожньо-транспортної
пригоди він не повідомляв.

Проте повністю погодитися з такими висновками апеляційного суду не можна,
оскільки вони ґрунтуються на неправильному застосуванні норм процесуального
права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1 і 2 ст. 303 ЦПК України - під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази,
які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку
або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання
яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

З матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_1 на підставі тимчасового реєстраційного  талону
являвся   володільцем  автомобіля
“АUDІ S-6”,
державний  НОМЕР_1, номер кузова
НОМЕР_2, 2002 року випуску, власником якого на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_2 (а.с. 22).

ІНФОРМАЦІЯ_3 між
.ОСОБА_1 та відповідачем було укладено договір добровільного страхування
транспортних засобів, згідно якого позивач застрахував транспортний засіб -
автомобіль “АUDІ S-6”, державнийНОМЕР_1 та сплатив страховий тариф у
розмірі 4,9%, що становив  23725 грн. 80
коп. від ринкової вартості автомобіля в сумі 484200 грн.

Згідно довідки про ДТП
від ІНФОРМАЦІЯ_4, виданої Харківським міським управлінням ДАІ МВС України, в
ніч на ІНФОРМАЦІЯ_2ОСОБА_1 потрапив у ДТП в м. Харкові на вул. Північній.

За  висновком
спеціаліста  НОМЕР_3  з
дослідження  механізму ДТП від
ІНФОРМАЦІЯ_5 - конфігурація та характер пошкоджень на автомобілі “АUDІ S-6”,
державний  НОМЕР_1, не відповідають формі
слідоутворюючого об'єкту - бордюра висотою 28-29 см. Виявлені пошкодження не
могли утворитися при наїзді на вказаний бордюр за обставин, зазначених у
поясненнях водія ОСОБА_1. та наданій схемі ДТП. Вони можуть бути результатом
падіння автомобіля з висоти на досить значній швидкості руху.

За висновком
спеціаліста по дослідженню автомобіля “АУДІ S-6”,  державний НОМЕР_1, - ідентифікаційний номер
на зазначеному автомобілі змінювався шляхом забивки первинних знаків і
нанесення нових. Первинний номер був
НОМЕР_4,  номерна площа та деталь
кузова не змінювалась, випущений автомобіль у 2001 р.

Автомобіль “АUDІ S-6” з
таким номером кузова знаходиться серед розшукуваних страховими компаніями
Західної Європи з ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно до висновку
спеціаліста НОМЕР_5 ринкова вартість автомобіля “АUDІ S-6”,
державний  НОМЕР_1, об'єм двигуна 4200
куб.см., з урахуванням пробігу 75000 км
складала  272271 грн. 72 коп.

При укладенні договору
страхуванняОСОБА_1 вказав вартість автомобіля 484200 грн., що значно вища його
ринкової вартості.

За таких обставин,
місцевий суд повно з'ясувавши обставини справи, надав належну оцінку зібраним
доказам та дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 надав відповідачу
свідомо неправдиві відомості, а саме: при укладенні договору страхування - про
ринкову вартість об'єкта страхування, а при повідомленні про страховий випадок
-  про обставини страхового випадку.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.
26 Закону України “Про страхування”, в редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин, підставою для відмови страховика у здійсненні
страхових виплат або страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо
неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового
випадку.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову в позові зроблений
з дотриманням вимог процесуального права та відповідає вимогам матеріального
права.

Апеляційний суд, в порушення вимог ст.ст. 303, 309 ЦПК України,
переглядаючи справу та ґрунтуючись на тих самих доказах, дійшов хибного
висновку щодо обставин справи та помилково скасував правильне по суті рішення
місцевого суду.

Згідно ст. 339 ЦПК України - установивши, що апеляційним судом  скасовано судове рішення, ухвалене згідно із
законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної  інстанції
і  залишає  в силі судове рішення суду першої інстанції.

Таким чином, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням у
силі рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 336, 339  ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Акціонерна страхова
компанія з надання екстреної медичної допомоги іноземним громадянам” в особі
Харківської філії “Просто страхування” задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Харківської області від 24 квітня 2007 року
скасувати, а рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2007
року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

М.П. Пшонка

Я.М. Романюк