Справа
№2-177/07
20 серпня 2007 року.   Індустріальний районний суд міста
у складі головуючого
судді
секретарі    -     Гасінбергер М.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
цивільну справу за позовом ВАТ БМФ “Дніпроважбуд” до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
стягнення заборгованості за користування гуртожитком,-
Позивач Відкрите акціонерне товариство
будівельно-монтажна фірма
(ВАТ БМФ) звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись
те, що відповідачі - ОСОБА_1 (призвіще до шлюбу -
та її чоловік ОСОБА_2 були вселені до кімнати № 30
площею - 20 кв.м.) гуртожитку по АДРЕСА_1 в місті
на підставі ордеру на жилу площу у гуртожитку від 03.02.1988
№34 на час роботи ОСОБА_1 у СПТУ №5 міста Дніпропетровська. В
ними додатково були зайняті  кімнати № 25
(жилою площею 18,9 кв.м)
№26 (жилою площею 19,4 кв. м ) у цьому ж гуртожитку, після чого відповідачі
користуватися трьома житловими кімнатами загальною площею - 58,3 кв. м.
подружжя ОСОБА_1 є повнолітній син - ОСОБА_3, який
разом з батьками. Гуртожиток є власністю ВАТ БМФ “Дніпроважбуд”.
відповідачі ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 у трудових
з підприємством  “Дніпроважбуд”і ВАТ БМФ
“Дніпроважбуд” ніколи  не
то вони повинні виплачувати орендну плату у розмірі 10 грн. за 1
м площі, що займається, щомісячно. Але відповідачі не виконують вимог
(позивача), що призвело до утворення станом на
у сумі 5 395 грн.68 коп. У своїй позовній заяві позивач прохав
на його користь з відповідачів вказану заборгованість та судові
Відповідачка  ОСОБА_1(вона ж представник відповідачів
ОСОБА_3) позов не визнала, пояснила, що сума заборгованості 5 395 грн.
коп. виникла з листопаду 2005 року, коли для мешканців гуртожитку було
тарифи на відповідне мешкання на підставі: п.п. 1.1. наказу №5 від
року та п.1 наказу №7 від 25.10.2005 року (яким внесені зміни до
№5 від 28.09.2005 р.), які вони вважають незаконними, тому у позові
Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, вважає, що
ВАТ БМФ “Дніпроважбуд” підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні  встановлено, що  03  лютого
1988 року відповідачка
(дошлюбне призвіще  - ОСОБА_4) на
підставі ордеру №34 від
року, виданого житлово-комунальною конторою тресту “Дніпроважбуд”,
період роботи в СПТУ №5 в місті Дніпропетровську, була вселена в кімнату №
гуртожитку, розташованого за адресою:
місто Дніпропетровськ, АДРЕСА_1. Ордер на право вселення до гуртожитку , на
кв. метрів було надано відповідачці на склад сім'ї з двох осіб (відповідачку
її чоловіка - ОСОБА_2).Коли у подружжя ОСОБА_1 народився син - ОСОБА_3 (на цей
час - повнолітній), він також почав мешкати з
на вказаній жилій площі. Пізніше сім'я ОСОБА_1 складом з трьох осіб
для мешкання також кімнати №25 площею 18,9 кв. м., та № 26 площею 19,4
м. До цього часу відповідачі користуються жилою площею в кімнатах №№ 25, №
та №30 гуртожитку, займана відповідачами житлова площа складає 58,3 кв. м.
28.09.2005 року генеральним
директором ВАТ БМФ “Дніпроважбуд”
наказ №5 “Про встановлення платні за проживання в гуртожитках”, згідно
яким орендна плата за проживання в гуртожитках ВАТ БМФ “Дніпроважбуд” була
в наступних розмірах:
П. 1.1. - для осіб, які знаходяться у
трудових відносинах, а також
що відпрацювали  більше 10-ти років
підряд в ВАТ БМФ “Дніпроважбуд”:
-     сімейним - 5 грн. за 1 кв.м площі у місяць
(без врахування сум оплати
водо і теплопостачання);
-     одиноким - 55 грн. за 1 ліжкомісце у місяць
( з урахуванням усіх
для осіб, які не знаходяться у
трудових відносинах:
10 грн. За 1 кв. м площі у місяць (без врахування сум
за водо- і теплопостачання);
-     одиноким - 85 грн. За 1 ліжкомісце у
місяць( з урахуванням усіх
з п. 2 зазначеного наказу в орендній платі (для одиноких) передбачені
вивіз сміття, водо-, тепло-, електро- і газопостачання, видатки на
та утримання жилих приміщень і
прибудинкової території, заробітна
персоналу обслуговування.
У відповідності до п.3 наказу в орендній
платні (для сімейних)
наступні видатки: вивіз сміття, електро- і газопостачання, видатки
експлуатацію та утримання жилих приміщень і прибудинкової території,
платня персоналу обслуговування.
Крім цього, даним наказом для окремих
категорій громадян були
пільги по орендній платі , а саме:
-     для осіб, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи (1,2
-     для учасників війни;
учасників бойових дій і осіб , прирівняних до них;
-     для одиноких матерів, що мають
неповнолітніх дітей;
-     для інвалідів 1 і 2 груп.
генерального директора ВАТ БМФ “Дніпроважбуд” за № 7 від 25.10.2005
були внесені зміни до пунктів 1, 4 і 7 Наказу №5 від 28.09.2005 року та
надруковані в наступній редакції:
з 01 листопаду 2005 року встановити орендну плату за проживання
гуртожитках ВАТ БМФ “Дніпроважбуд”з наступних тарифів:
-    встановити пільгу у розмірі
50% скидки від вартості
наступним категоріям громадян:
-     особам, потерпілим внаслідок Чернобильської
-     учасникам війни;
-     учасникам бойових дій та особам до них
-     одиноким матерям;
-     інвалідам 1,2-й груп;
7.     З 01.11.2005 року заступнику
генерального директора Пашкову  А.Н.,
відділу Гавриленко В.П. забезпечити складання договорів найму у
вигляді з особами, які мешкають у гуртожитках, належних ВАТ БМФ
Із змісту наказу витікає, що для сімейних
мешканців гуртожитку платня за
і теплопостачання не входить до орендної плати, тобто вона повинна
за врегульованими тарифами. Оплата за електро-
для сімейних мешканців входить до орендної платні, знаходиться у
до врегульованих тарифів.
Позивач, керуючись п.1.2 Наказу №5
від  28.09.2005 року, нарахував сім'
відповідачів ОСОБА_1 орендну плату у розмірі 10 грн. за 1 кв. м. площі.
Відповідачі  проти цього заперечували, платню за мешкання
в гуртожитку фактично
сплачували, тому  станом на 01.07.2007
року у них утворилася заборгованість
сумі 5 395 грн. 68 коп., яку позивач у своєму позові прохає стягнути на його
В судовому засіданні представник
позивача в обґрунтування своїх позовних
та щодо зустрічних позовних вимог пояснив, що гуртожиток за адресою:
Дніпропетровськ, вул. Б.Хмельницького,10 є власністю ВАТ БМФ
Право власності в Україні охороняється законом. Власник на свій
розсуд
володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, що не суперечать закону і
використовувати майно для здійснення господарської та іншої не забороненої
діяльності, зокрема передавати за плату у користування іншим особам.
має право використовувати належне йому майно і для підприємницької
У відповідності  до Закону України “Про
не повинна втручатися в господарську діяльність суб'єктів права
Крім того, пояснив представник позивача, власник , відповідно до
України “Про житлово-комунальні послуги”, взагалі не зобов'язаний
розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-
послуг для подальшого їх затвердження органами місцевого
Між тим, стверджував представник позивача: орендна плата
у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від
року № 560 “Про затвердження Порядку
формування тарифів на послуги
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій і типового договору
надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій”.
№5 , таким чином , відповідає вимогам вказаної Постанови КМУ. З
наведеного та того, що відповідачі ніколи в трудових стосунках з
БМФ “Дніпроважбуд”не перебували, сім'я ОСОБА_1 повинна сплачувати орендну
у розмірі 10 грн. за 1 кв. м. площі, що займається, щомісячно.
Відповідачка ОСОБА_1 (вона ж представник
відповідачів ОСОБА_2 і
заперечуючи проти позову ВАТ БМФ “Дніпроважбуд”
“Дніпроважбуд”  постійно був базовим
підприємством ГПТУ №5, в якому вона
майстром. Вона знаходилася на квартирному обліку, тому і отримала у
1998 року,  на підставі ордеру на
отримання житла, в гуртожитку тресту
за адресою: місто Дніпропетровськ, АДРЕСА_1(на сім'ю з двох чоловік) жилою
площею у 20 кв.м). Після народження сина за
проханням керівництво тресту надало її сім'ї кімнати № 25 (жилою площею 18,9
кв.м)  та №26 (жилою площею 19,4 кв.м.). Наказ ВАТ
БМФ “Дніпроважбуд” “Про
плати за мешкання в гуртожитках” від 28.09.2005 року № 5, яким
встановлені нові тарифи за мешкання у гуртожитку вона вважає незаконним та
Фактично займана та оплачувана ними площа ось вже кілька років
50,0 кв. м. Позивач в особі ВАТ БМФ “Дніпроважбуд” не бажає за
дотримуватися житлового законодавства України. В порушення
облдержадміністрації  від 25.07.2000 р. №
246-р, двома  своїми
№7 від 25.10.2005 р. та № 5 від 28.09.2005 року позивач встановив
за проживання в гуртожитках  без належним
чином визначених фактичних
(як йшлося в Розпорядженні облдержадміністрації) та погоджених в органах
самоврядування - Дніпропетровській міській Раді - нових тарифів, та
вимагає від їхньої сім'ї з 4-х чоловік незаконної сплати лише за
житла в гуртожитку 500 грн.  І таким
чином зробив їх неплатниками
комунальних послуг за начебто в
законному  порядку встановленими
Представник відповідачів ОСОБА_5, не
визнаючи позовних вимог, в
судовому
засіданні пояснила, що за даними позивача основна сума заборгованості
- 5395,68 грн. виникла з листопада 2005 року, коли для мешканців
було підвищено тарифи за відповідне мешкання на підставі: п.п. 1.1
№5 від 28.09.2005 року та п.1 наказу №7 від 25.10.2005 року (яким
зміни до наказу №5 від 28.09.2005 р.). Наказ №5 не відповідає вимогам п.
розпорядження голови обласної державної адміністрації від 25.07.2000 р. №
“Про встановлення плати за проживання у гуртожитках робітників та
згідно з яким керівникам підприємств, організацій та установ
до відомчої підпорядкованості отримувати плату за проживання у
35 грн. з робітників та службовців, які проживають у гуртожитках, але
на інших підприємствах. Представник відповідачів  ОСОБА_5 далі
що відповідно до статті 7 Закону України “Про житлові комунальні
який набрав чинності  30.07.2004 року,
встановлення цін та тарифів на
послуги віднесено до повноважень органів місцевого
Суд, з урахуванням наведеного, вважає, що
в судовому засіданні знайшли
підтвердження доводи представника ВАТ БМФ “Дніпроважбуд” в обґрунтування
позовних вимог , доводи, які привела відповідачка ОСОБА_1 в судовому
в обґрунтування свого зустрічного позову підтвердження в судовому
згідно з вимогами ч.2 ст.128  ЖК
України жила площа у гуртожитку
за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи,
та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.
рішення при вселені ОСОБА_1 до кімнат №№ 25 і 26- не виносилося.

Додаткового
ордеру на  заселення її сім'єю вказаного
житла не надавалося.

Отже, суд вважає, що ствердження
відповідачки ОСОБА_1 про

законність  мешкання її та її сім'ї у  додатково заселених кімнатах гуртожитку

є
безпідставними. Рішення або спеціальний ордер є документами, які є письмовими

доказами.
Згідно з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають

бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися

іншими
засобами доказування.

Гуртожиток за адресою: місто
Дніпропетровськ, вул. Б.Хмельницького,10 є

власністю
ВАТ БМФ “Дніпроважбуд”, що підтверджується
переліком нерухомого

майна,
яке передане у власність приватизованому ВАТ згідно з наказом начальника

Управління
з питань майна Дніпропетровської облдержадміністрації від 28.11.2001

року
№ 16-в (а.с.8-9) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме

майно  від 22.11.2004  року №
8521791 (а.с.93).

Згідно з ч.2 ст.2 Закону України “Про
власність” право власності в

Україні
охороняється законом.

Згідно з ч. 1 ст.4 Закону власник - ВАТ
БМФ “Дніпроважбуд” на свій розсуд

володіє,
користується і розпоряджається належним йому майном.

У відповідності до ч.2 ст.4 Закону
власник має право вчиняти щодо свого

майна
будь-які дії, що не суперечать закону і може використовувати майно для

здійснення
господарської та іншої не забороненої законом діяльності, зокрема

передавати
за плату у користування іншим особам. Крім
цього, згідно з ч.1 ст.6

Закону
власник має право використовувати належне йому майно і для

підприємницької
діяльності. У відповідності до ч.4 ст.4 Закону держава

безпосередньо
не повинна втручатися у господарську діяльність суб'єктів права

власності.

Суд вважає, що у зв'язку з наведеним, дії
адміністрації ВАТ БМФ

“Дніпроважбуд”
з приводу  винесення  наказів
адміністрації ВАТ БМФ

“Дніпроважбуд”  №7 від 25.10.2005 року та №5 від 28.09.2005
року про

встановлення
плати за користування жилою площею у гуртожитках, є  законними,

пов'язаними
з господарською необхідністю.

Хоча , відповідно до положень ст.1, ч.2
ст.19, ст.23 Закону України “Про

житлово-комунальні
послуги” ВАТ БМФ “Дніпроважбуд” - як власник взагалі не

зобов'язаний
здійснювати розрахунки економічно обгрунтованих витрат на

виробництво
житлово-комунальних послуг для подальшого їх затвердження органами

місцевого
самоврядування.

Суд погоджується з тим, що орендна плата
сформована у відповідності до

вимог
постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 560 “Про

затвердження
Порядку  формування тарифів на послуги з
утримання будинків і

споруд
та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з

утримання
будинків і споруд та прибудинкових територій”.

Суд вважає, що оскільки відповідачка
ОСОБА_1 ані члени її сім'ї

трудових
відносин з трестом “Дніпроважбуд”, а потім ВАТ БМФ “Дніпроважбуд”,

ніколи
не набували , то вони повинні оплачувати орендну плату у розмірі 10 грн.

за
1 кв. м. площі, що займається, щомісячно. Але відповідачі не виконують свого

зобов'язання,
що призвело до утворення заборгованості у сумі 5 395 грн.68 коп.

станом
на 01.07.2007 року (а.с.94).Такі дії відповідачів порушують права і

інтереси
позивача, як власника гуртожитку.

У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися

належним
чином відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших

вимог,
що звичайно ставляться.

Згідно з п.5 ч.3 ст. 20 Закону України
“Про житлово-комунальні послуги”

споживачі
- відповідачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у

строки,
встановлені договором або законом. У
відповідності до ч.1 ст.68 ЖК

України
наймач - споживач  зобов'язаний своєчасно
вносити плату за користування

житлом
та плату за комунальні послуги. У відповідності до ч.3 ст.820 ЦК України

наймач
- споживач повинен вносити плату щомісячно. Згідно з п.39 “Примірного

Положення
про гуртожитки”, затвердженого постановою Ради Міністрів Української

РСР
від 03.06.1986 року № 208, плата за користування жилою площею в гуртожитку

і
за комунальні послуги повинна вноситися не пізніше 10-числа наступного за

оплачуваним
місяця. Це також закріплено у п. 30 Положення “Про гуртожитки ВАТ

БМФ
“Дніпроважбуд”, затвердженого 05.12.1997 року.

Згідно п. 8 ч.3 ст.20 Закону України “Про
житлово-комунальні послуги”

споживачі
- відповідачі зобов'язані не допускати порушення законних прав та

інтересів
інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг.

Як свідчать матеріали справи,
відповідачі  ще до винесення наказів №5 і

№7,
сплачували квартплату та комунальні послуги не щомісячно , а з перервами

від
2-х  до 6-х місяців (а.с.12, 94) .

Суд вважає, що позивач ВАТ БМФ
“Дніпроважбуд” в порядку ч.1 ст.509 ЦК

України,
має право вимагати від відповідачів виконання їх обов'язку. При цьому,

у
відповідності до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не може бути звільненим від

відповідальності
за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого

цивільного
права та інтересу. Власник не зобов'язаний оплачувати проживання

відповідачів
у гуртожитку за власні кошти, що є порушенням його інтересу.

Власник
має право отримувати плату за користування його майном у повному обсязі

і
своєчасно.

У відповідності до ч.2 ст.48 Закону
України “Про власність” власник може

вимагати
усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були

поєднані
з позбавленням володіння.

На підставі наведеного , керуючись
ст.ст.3,7, 14, 15, 57, 58, 59, 60, 197,

208,
212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 321, 509, 526, 625, 627 , 820 ЦК

України,
ст.ст. 2,3,4,6,8, 48 Закону України “Про власність”, ст.ст. 19, 20, 23

Закону
України “Про житлові комунальні послуги”, ст.ст. 68, 128, 129 ЖК

України,
Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 12.07.2005 року “Про

затвердження
Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і

споруд
та прибудинкових територій і  типового
договору про надання послуг з

утримання
будинків і споруд та прибудинкових територій”,
суд -

В
И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ВАТ БМФ “Дніпроважбуд”
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3
солідарно суму заборгованості за користування

жилою
площею у гуртожитку -  5 395 грн. 68
коп.,  судовий збір - 51 грн.,

інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи - 60 грн., а усього стягнути

-  5 476 грн.68
коп.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційному порядку до Апеляційного суду

Дніпропетровської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний

строк
з дня проголошення рішення заяви, про апеляційне оскарження і поданням

після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя:                             В.П.Чебикін