АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №
22ц-509-2007р.                                                     Головуючий
розподіл майна                                                       Шевченко
подружжя                                                                                 Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12"
березня 2007 р. Колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                Захарової
А.Ф.

суддів                            Подорога
В.М., Адаменко Л.В.

при
секретарі               Ковтун Л.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 16 січня 2007р. по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та
витребування майна із чужого незаконного володіння.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_2, який
підтримав доводи своєї апеляційної скарги та ОСОБА_1, яка на них заперечувала,
судова палата,

встановила:

В грудні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя.

Вказувала в обгрунтування позовних вимог, що 20 листопада 2003 року між нею
та відповідачем був зареєстрований шлюб у виконкомі Білоусівської сільської
ради Драбівського району Черкаської області, актовий запис НОМЕР_1.

За час шлюбу вони придбали: газопровід до будинковолодіння, вартістю 2000
грн.; газовий лічильник - 190 грн.; конвектор - 1250 грн.; газова плита - 600
грн.; обв'язка - 700 грн.; включення - 250 грн.; проект - 80 грн.; 3 голови
великої рогатої худоби (ВХР) - 9000 грн.; свині - 4 місяці - 9 голів - 4500
грн.; свиноматка - 1 голова - 2000 грн.; свині - по 150 кг. - 2 голови - 3000
грн.; птиця 25 штук - 250 грн.; на загальну суму 23970 грн.

06 червня 2006 року вони розлучилися, угоди про поділ спільного майна не
досягли, тому просила згідно з ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України поділити набуте
спільне майно між ними, примінивши принцип грошової компенсації, виділивши їй
грошову суму 11985 грн.

Вказувала також, що до реєстрації шлюбу з відповідачем
вона перевезла в господарство ОСОБА_2 особисте майно, а саме: швейну машинку
(ножну), вартістю - 700 грн.; ліжко металеве - 150 грн.; стільці 2 шт. - 100
грн., табуретки 3 шт. - 120 грн.; матрац ватній - 60 грн.; магнітофон «Соні» -
150 грн.; бак нержавіючий - 400 грн.; плита чугунка - 240 грн.; духовка в плиту
- 80 грн.; колісники секції 4 шт. - 116 грн.; колісники в розборі 8 шт. - 88
грн., возок 2 шт. - 200 грн.; велосипед жіночий - 250 грн.; бак

На літню
баню-200 грн.,возок для перевезення вантажу  - 50 грн.; карнизи та штори 2 шт. -120 грн., листа
нержавійко 2 шт. 250 грн.; банки 3-х літрові 80 шт. - 224 грн  миска алюмінієва - 80 грн, лопати 2 шт. - 26
грн, пилка 1 шт - 39 грн, набор ключів від мотоцикла - 80 грн, електроточило -
130 грн, трос 50 м. для пробивного колодязя 500 грн, сітка для вугляр 2 шт. -
30 грн, драбина - 1 шт. - 130 грн, доски 3 куба - 900 грн  касети до магнітофона 22 шт. - 110 грн,
дзеркало 10 грн, лижі - 50 грн; чавун 20-літровий -600 грн, каструлі 2 шт. -
118 грн, картина (три богатирі) - 50 грн, простині 3 шт. - 84 грн  прути 4 м - 4 шт. - 140 грн, уголки та
швелера - 100 грн., трос 10 м - 50 грн., всього на  загальну суму 6725 грн.

Відповідач відмовився повернути і'й її особисте майно,
набуте до шлюбу з ним, тому просила зобов'язати його судовим рішенням це
зробити.

Рішенням Драбівського районного суду від 16 січня 2007
року позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
10485 грн. грошової компенсації замість її частки у спільній сумісній
власності, набутій за час шлюбу.

Зобов'язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 належне їй майно, а саме: швейну
машину, вартістю 700 грн., ліжко металеве - 150 грн, 2 стільці, вартістю - 100
грн., З табуретки - 120 грн, ватний матрац - 60 грн, магнітофон «Соні» - 150
грн, нержавіючий бак - 400 грн, чугунна плита - 240 грн, духовку у плиту -80
грн, 4 секції колосників, вартістю 16 грн, 8
колосників у розборі - 88 грн, 2 візки, вартістю 200 грн, велосипед
жіночий - 250 грн, бак для літньої кухні - 200 грн, візок для перевезення
вантажу 50 грн, 2 шт. карнізів - 120 грн, 2 листи нержавіючих - 250 грн, 80 шт.
3-х - літрових банок - 224 грн, миску алюмінієву - 80 грн, 2 лопати - 26 грн,
пилку - р 39 грн, набір ключів до мотоцикла - 80 грн, електроточила - 130 грн,
50 м. троса - 500 грн, 2 шт. сіток для вугілля 30 грн, драбину - 130 грн, дошки
0,6 мЗ - 180 грн, 22 касети до магнітофона - 110 грн, дзеркало - 10 грн, дижі -
50 грн, 20 літровий чавун - 600 грн, 2 кастрюлі - 118 грн, картина «Три
богатирі» - 50 грн, 3 шт. простині - 84 грн, 4 м металевого прута - 140 грн,
уголки та швелера, вартістю 100 грн., 10 метрів троса - 50 грн, а всього майна
на 6005 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 164
грн. та 30 грн. на

інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В апеляційній скарзі на це рішення ОСОБА_2 просе його скасувати,
як постановлене на неповно досліджених обставинах справи, та постановити нове,
яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Обговоривши матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2003 року по 06 червня 2006 року та
мешкали в домоволодінні відповідача в с.Білоусівка Драбівського району, спільно
ведучи домашнє господарство. Під час спільного проживання » в шлюбі до оселі
ОСОБА_2 в с.Білоусівка був підведений газопровід, виконаний проспект
підключення, придбаний газовий лічильник і встановлений, встановлений
конвектор, газова плита, проведена обов'язка, виконані інші роботи, на що
витрачено 5220 грн. На підтвердження цього, що саме у 2004 році було підведено
газопровід до оселі ОСОБА_2 і проведені проплати
для газифікації оселі на загальну суму 5220 грн. ОСОБА_1 видана довідка
головою кооперативу на ар.спр.45, дійсність якої відповідачем не заперечується.

Заперечуючи право позивачки на половину зазначеної суми,
ОСОБА_2 стверджував, що всі 5220 грн. внесені або проплачені з його особистих
коштів. Однак належних доказів на " підтвердження своїх доводів відповідач
не надав, а позивачка стверджувала, що все господарство було на ній і проживали
на її пенсію, відповідач працював, продавав молоко і складав гроші. За таких
обставин відповідно до вимог ч.І ст.70 СК України, враховуючи і довідку
сільського голови с.Білоусівка Драбівського району про те, що дійсно під час
сумісного проживання з ОСОБА_2 ОСОБА_1 разом з ним підвели газ по

АДРЕСА_1 (ар.спр.43) суд
прийшов до правильного висновку
про те, що
позивачка має право на відшкодування
їй половини зазначеної суми як долі в спільному майні подружжя.

Крім того, встановлено, що за час спільного проживання в
шлюбних відносинах і ведення спільного господарства сторони утримували худобу.

Довідкою голови Білоусівської сільської ради від 18.09.06
року на ар.спр.44 стверджується, що ОСОБА_1, проживаючи з ОСОБА_2 спільно,
згідно по господарської книги у 2006 році мали таке господарство: ВХР (2
корови, 1 бик) - 3 голови, вартістю 9000 грн.; свині - 4 місячні поросята - 9
голів - 4500 грн.; свиноматка - 1 голова -2000 грн.; свині по 150 кг - 2 голови
- 3000 грн.; птиця - 25 голів - 250 грн., а всього на 18750 грн..

Це майно теж має ділитись в рівних долях між бувшим
подружжям і так підходив суд, мінусувавши від зазначеної суми 3000 грн. як
вклад сина відповідача ОСОБА_3 у ведення господарства, так як він деякий час
проживав разом із сторонами, допомогав по господарству.

Відповідач заперечував проти оцінки майна іх двору, проте належних даних
про іншу його оцінку ніж зазначена в довідці, підписаній головою сільради не
надав, не запропонував до розподілу між бувшим подружжям будь-якого майна з
свого боку, тому суд правомірно виходив із вищевказаного переліку майна.

Таким
чином, майно сторін, що підлягає розподілу, оцінено у 20970 грн. (5220 грн. +
15750 грн.), 50% чого становить 10485 грн., тому 10485 грн. судом і стягнуто з
ОСОБА_2 на ' користь позивачки як долю останньої. ОСОБА_1 наполягала саме на
компенсації грішми її долі в спільному майні подружжя, посилаючись на те, що
відповідач нічого їй не віддає, навіть з того майна, що вона принесла з собою з
поселенням в дане господарство.

В
судовому засіданні знайшов підтвердження факт знаходження в домоволодінні
відповідача ОСОБА_2 речей, які належать особисто позивачці, які вона перевезла
чи принесла в господарство з переселенням сюди в якості дружини відповідача і
які останній утримує безпідставно. Про наявність такого майна підтвердили в
суді свідки ОСОБА_4, % ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7. Відповідно до цього і вимог
ст.1212 ЦК України про зобов'язання особи, яка набула майно або зберегла його
без достатньої правової підстави, - повернути це майно, суд правильно
зобов'язав ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 належне їй майно на суму 6005 грн.

Рішення суду
відповідає обставинам справи, вимогам закону і підстав для його зміни чи
скасування та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, - не вбачається.
Керуючись ст.ст. 303; 304; 307; 308; 314 ЦПК України, судова палата,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області
від 16 січня 2007 року -залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України на протязі двохмісячного строку.