Справа № 22-Ц-213                                              Головуючий у 1-й інстанції: Ярошенко Т.О.
Категорія - 26                                                        Суддя-доповідач: Криворотенко В.І.
УХВАЛА

іменем
України

08 лютого 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Рибалки В.Г.,

судців               - Криворотенка В.І., Білецького
О.М.,

з участю секретаря судового
засідання - Чуприни В.І.,

в присутності осіб, які приймають участь в справі - позивачки ОСОБА_1, представника
відповідача Розторгуєвої В.Б.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду
Сумської області від 13 грудня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Охтирського управління бурових робіт
Відкритого акціонерного товариства
«Укрнафта» про стягнення коштів у вигляді середнього заробітку в сумі 3830 грн. та річної винагороди за
2005 рік в сумі 746 грн.,

встановила:

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 грудня
2006 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за
необґрунтованістю позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом
норм матеріального права, просить скасувати вказане рішення
суду та постановити нове рішення про задоволення її позову. Вказує, що згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» виплати у
формі винагород за підсумки роботи за рік відносяться до
компенсаційних виплат і входять в структуру заробітної плати, а тому
на підставі ст. 1227 ЦК України їй повинно бути виплачено 746 грн. річної винагороди за 2005 рік, що
належала до сплати її померлому чоловіку. Зазначає також, що він
неодноразово за життя звертався до підприємства з вимогою оплатити перебування на лікуванні та обстеженні в розмірі
середнього заробітку, бажав звернутися до суду, однак не встиг.

Перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої
інстанції встановлено, що ОСОБА_2, який працював у Охтирському управлінні бурових робіт ВАТ «Укрнафта» і помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно наказу
начальника Охтирського управління бурових робіт ВАТ «Укрнафта» від 28 квітня 2006 року нарахована щорічна винагорода, згідно
колективного договору за 2005-2006 роки в розмірі 746 грн. 03 коп.

За життя ОСОБА_2 не було нараховано заробітну плату за періоди з 10
листопада 2003 року по 05 грудня 2003 року, з 06 травня 2004 року по 27 травня
2004 року, з 16 травня 2005 року по 26 травня 2005 року -
періоди перебування в Харківському науково-дослідному інституті гігієни праці і профзахворювань, про що йому було відомо, однак
за захистом своїх порушених трудових прав в установлені трудовим законодавством
строки до суду чоловік позивачки не звертався.

2

Зазначені обставини, на думку колегії суддів, повно і всебічно з'ясовані
місцевим судом на підставі досліджених доказів,
зокрема, пояснень сторін, наданих суду документів, на які суд послався у рішенні та яким дав згідно вимог ст. 212 ч.1 ЦПК України належну оцінку в їх сукупності,
проаналізувавши відповідність їх чинному законодавству.

Місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення на її
користь річної винагороди за 2005 рік її померлого чоловіка - ОСОБА_2, оскільки така винагорода була нарахована лише 28 квітня 2006 року, тобто більше ніж через 9 місяців після його смерті, а
тому не може вважатися такою, що належала до виплати спадкодавцю за
його життя, і, на думку колегії суддів, в розумінні ст. 1227 ЦК України не може бути виплачена
членам його сім'ї, однак включається до спадкового майна. Посилання апелянта на те, що згідно ст. 2 Закону України «Про оплату
праці» винагорода за підсумки роботи за
рік є додатковою заробітною платою, таких висновків суду першої інстанції
не спростовує.

Доводи апелянта про те, що відповідно до вимог ст. 1227 ЦК України їй до сплати належать суми, які відповідач повинен був нарахувати ОСОБА_2 за періоди
його перебування на обстеженні і лікуванні у
Харківському науково-дослідному інституті гігієни праці і профзахворювань в сумі 3830 грн., були предметом розгляду в суді
першої інстанції та обґрунтовано ним спростовані.
Посилання ОСОБА_1 на неодноразові звернення її чоловіка до адміністрації
підприємства для отримання цих коштів та його намір звернутися до суду з цього питання, не свідчать про безумовну належність цих
коштів ОСОБА_2 та право позивачки на їх отримання.

Рішення суду відповідає вимогам ст. 1227 ЦК України.

Підстав для
скасування рішення суду, передбачених ст. 309 ЦПК України, колегією суддів
не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307 ч.І п.1, 308, 314 ч.І п.1,
315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 грудня 2006
року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може
бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців.