Справа №22-ц-1039/2007р.                                       Головуючий   1-ї   інст:   Артакова
визнання недійсним договору                          Доповідач:
РІШЕННЯ

іменем України

28 лютого 2007 року.                                                                                               м.
Харків.

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

·
головуючого -
судді: Борової С.А.,

·
суддів Яцини В.Б., Швецової Л.А., при секретарі Шевченко
О.Б.,

розглянувши
у   відкритому   судовому
засіданні   апеляційну   скаргу
представника Акціонерного товариства «Індустріально-експортний банк» (АТ
«Індекс - Банк»)
на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1до АТ «Індекс - Банк»,третя особа ОСОБА_2, про визнання недійсним
кредитного договору, -

ВСТАНОВИЛА:

11 липня 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати кредитний
договір № 255/2004 від 26.01.2004 року, укладений
між ним та відповідачем в особі філії Харківської дирекції зазначеного банку, - недійсним. При цьому
він послався на ч. 1 ст. 231 ЦК України і
зазначив, що він при укладенні цього договору діяв під психічним тиском
ОСОБА_2, який змусив ОСОБА_1 взяти на себе кредитні зобов'язання перед банком.
Вказав, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 6 грудня 2005 року було
встановлено фіктивність угод, укладених ОСОБА_1 під психологічним тиском
ОСОБА_2, який цим вироком визнаний винним у скоєнні умисних злочинів.

В судовому
засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Представник
відповідача позовні вимоги не визнав і пояснив, що вирок суду не може бути
прийнятий судом у якості належного доказу, тому що стосується злочинних дій
інших осіб і не дає правової кваліфікації дій позивача. Зазначив, що позивач не
надав достовірних доказів наявності психологічного тиску, а рішенням
Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.12.2005 року, яке набрало чинності, ОСОБА_1 повинний повернути банку
заборгованість за кредитним договором, неустойку та судові витрати на уму 6313,51 грн.

Третя особа
ОСОБА_2, який був повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився і
справа була розглянута без його участі.

2

Рішенням
Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2006
року позов ОСОБА_1 задоволений.

Визнано
недійсним кредитній договір №
«255/2004 від 26
січня 2004 року,
укладений між ОСОБА_1та Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк»
в особі філії «Харківська дирекція АТ «Індекс - Банк».

Районний суд на
підставі вироку Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2005р. дійшов
висновку, що при укладенні спірного кредитного договору ОСОБА_1 діяв під впливом
ОСОБА_2, бажання придбати домашній кінотеатр не мав.

В апеляційній
скарзі представник відповідача просить скасувати зазначене рішення районного
суду та прийняти нове, яким у позові ОСОБА_1 відмовити, стягнути з нього судові
витрати, які сплачені при поданні апеляційної скарги. Він вважає рішення
районного суду незаконним і необгрунтованим, яке підлягає скасуванню як таке,
що ухвалено з порушенням норм матеріального права. Суд неправильно встановив
обставини, які мають значення для справи, внаслідок неповного дослідження та
неправильної оцінки вироку районного суду від 06.12.2005р. та неправильного
визначення через це правовідносин, які склалися між сторонами, невідповідність
висновку суду обставинам справи призвела до неправильного застосування норм
матеріального права. Вказав, що вироком районного суду не встановлено, що
позивач при укладенні спірного кредитного договору знаходився під психологічним
тиском ОСОБА_2, в матеріалах справи відсутні інші докази наявності таких
обставин.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно п.п. З, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового
рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Суд першої
інстанції задовольняючи позовні вимоги послався на вирок Київського районного
суду м. Харкова від 06.12.2005р., на підставі чого дійшов висновку, що при
укладенні спірного кредитного договору ОСОБА_1 діяв під впливом ОСОБА_2,

бажання придбати
домашній кінотеатр не мав.

Але такий
висновок не відповідає матеріалам справи.

Згідно наявного
в матеріалах справи вироку Київського районного суду м. Харкова від
06.12.2005р. ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_1 оформити на його ім'я кредит для
купівлі домашнього кінотеатру в ПФ «Вітан» для використання його в офісі ТОВ
«Інтеграл», переконавши його в тому, що кредит він відшкодує за рахунок високої
зарплатні, яку ОСОБА_2 йому буде виплачувати. ОСОБА_1, не підозрюючи
злочинних намірів ОСОБА_2, на цю пропозицію погодився. ОСОБА_2 надав ОСОБА_1
підроблену довідку про доходи, а також -
трудову книжку на його ім'я. Дані підроблені документи ОСОБА_1 з наміром
оформлення споживчого кредиту, 21.01.2004р. надав до філіалу Харківської
дирекції «Індекс-банк», розташованого у м. Харкові на площі Рози Люксембург, 2, де написав заяву
про видачу кредиту і заповнив анкету фізичної особи. На підставі наданих
підроблених документів 26.01.2004р. на ім'я ОСОБА_1 банком був оформлений
кредитний договір №
233/2004. Після чого ОСОБА_2і видав ОСОБА_1 готівку для сплати до
банку комісіонних в сумі 570
грн.    На підставі цього
26.01.2004р.

3

ОСОБА_1 отримав в банку кредитні
кошти в сумі 3800 грн.
готівкою і передав всю суму ОСОБА_2, який зловживаючи довірою ОСОБА_1 переконав
його в тому, що домашній кінотеатр буде придбаний, заволодів його грошима і
розпорядився ними на свій розсуд (а.с. 22).

Відповідно до ч.
4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Інших доказів на
підтвердження психічного тиску з боку ОСОБА_2 при укладенні спірного договору
кредитування ОСОБА_1 всупереч свого процесуального обов'язку, передбаченого ст.
60 ЦПК України,
суду не надав і матеріали справи таких доказів не містять.

Наведені
обставини не свідчать про те, що волевиявлення ОСОБА_1 при укладенні спірного
кредитного договору було не вільним. Як встановлено вироком суду він діяв за
пропозицією ОСОБА_2, який умовив його укласти цей договір на певних умовах, які
не свідчать про те, що ОСОБА_1 діяв вимушено, чи під психологічним тиском.

Відповідно до ч.
З ст. 203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній
волі, при порушенні цієї умови згідно ч. 1
ст. 215 ЦК України
правочин визнається недійсним.

Правочин,
вчинений особою проти її справжньої волі наслідок застосування до неї фізичного
чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається
судом недійсним на підставі ч. 1
ст. 231 ЦК України.

Згідно
роз'яснень, які містяться у п. 12
постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978р. № 3 (з наступними
змінами) «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», під
насильством розуміється фізичний або психологічний вплив на особу учасника
угоди або його близьких з метою спонукання його до укладення

угоди.

Виходячи з
наведеного, оскільки доказів застосування такого насильства до ОСОБА_1 при
укладенні кредитного договору матеріали справи не містять, його позовні вимоги
про визнання недійсним кредитного договору з огляду на застосоване до нього
психічне насильство, є необгрунтованими, і з цих підстав у їх задоволенні
необхідно відмовити.

Відповідно до
ст. 88 ЦПК
України підлягає відшкодуванню з позивача на користь відповідача понесені ним
при апеляційному перегляді справи 34,25
грн. судових витрат.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 313, 316, 319 ЦПК України,
судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну   скаргу
представника   Акціонерного   товариства
«Індустріально-експортний банк» (АТ «Індекс - Банк»)
задовольнити.

Рішення
Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2006
року скасувати.

4

У задоволенні позову
ОСОБА_1до АТ «Індекс -
Банк», третя особа ОСОБА_2, про визнання недійсним кредитного договору -відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_1на користь АТ «Індустріально-експортний банк» 34,25 грн. судових витрат

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено у
касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного суду
України.