Справа
№ 2-453 2007 рік
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27
лютого 2007
року                                                                         Рівненський
районний     суд

Рівненської
області в особі:

судді Красовського О. при секретарі Хрусюк Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне (попередній розгляд)
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивачка просить суд винести рішення про розірвання
шлюбу. Зазначає, що з відповідачем
не проживає протягом тривалого часу; не ведуть спільне господарство; не мають спільних інтересів.

Відповідач позов визнав повністю.

Суд вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Відповідно до статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед
судом їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення
для ухвалення рішення у справі і щодо
яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Сторони перебувають в
зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину.

Відповідно до ст. ПО Сімейного кодексу України, позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112
Сімейного кодексу України, суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини,
та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони не
проживають як сім'я протягом тривалого часу, не ведуть спільне господарство, не
підтримують подружні стосунки. Тому суд
дійшов висновку, що сім'я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
Відповідач не заперечує, щоб дитина залишилася на утриманні
позивачки.

Відповідно до статті 88 ЦПК України, з відповідача повинні бути стягнуті
судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 130, 212,
214, 215 ЦПК України; ст.ст. 110, 112
СК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 08.08.87
року Шпанівською сільською радою Рівненського району Рівненської
області, актовий запис НОМЕР_1.

Дитину залишити на вихованні з мамою.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах
реєстрації актів цивільного стану
стягнути держмито в розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян
з чоловіка, звільнивши від сплати мита дружину.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16
грн. 00 коп. - судові витрати.

Рішення набирає законної сили через 10
днів з дня проголошення, якщо його
не буде оскаржено в апеляційному порядку. Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне
оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення може бути також оскаржене і
без подання заяви про апеляційне оскарження у

випадку подання апеляційної скарги в
10-денний
строк з дня проголошення рішення. У

випадку неподання заяви про
апеляційне оскарження у 10-денний
строк рішення набуває

законної сили після закінчення цього
строку. Якщо буде подано заяву про апеляційне

оскарження, але не подано в
подальшому апеляційну скаргу в 20-денний строк, то рішення

набирає законну силу.