Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-
218 / 2007 р.                              Головуючий у 1 інстанції: Бобрович В.І.
Суддя-доповідач: Бабак А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 січня 2007
року                                                                           м. Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого     Ломейко В.О.

Суддів: Бабак
A.M.

Подліянової Г.С.

При секретарі:    Степановій Н.О.

розглянула у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2006 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2006 року ОСОБА_2  звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

У позовній заяві зазначала, що вона разом з
дитиною мешкає в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1.

Влітку 2005 року нею був зроблений ремонт квартири. Поверхом вище її квартири, у квартирі НОМЕР_1 проживає сім'я відповідачів.
28 жовтня 2005 року о 08:00 годині ранку вона пішла на роботу,
а повернувшись додому побачила, що вся квартира залита водою. Як їй стало відомо квартирою вище, де проживають відповідачі
був встановлений приватним шляхом гумовий шланг води,
який веде до змішувача, який лопнув та вода протягом декількох годин заливала її
квартиру.

В результаті цього, їй була спричинена шкода, яка пов'язана з ремонтом квартири на суму 4112 грн., оскільки, внаслідок залиття
підлоги квартири прийшов в непридатність придбаний нею палас, вартість якого
складає 400 грн . Також їй була спричинена моральна шкода, так як
був порушений її звичайний життєвий устрій. Після того, як була залита її квартира протягом трьох місяців в квартирі
стояла сирість.

2

Посилаючись на зазначене, просила суд стягнути з відповідачів на її користь
матеріальну шкоду у розмірі 4512 грн. та моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2006 року
позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2   2960 грн. матеріальної шкоди та 500 грн. моральної шкоди і 60 грн. витрат зі сплати
держмита та витрати на інформаційне - технічне
забезпечення розгляду справ розмірі 30 грн.

В решті частині позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення, посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та
процесуального права, та постановити нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню за наступних підстав:

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі акту, складеного комісією
ЖЕД № 62 м. Запоріжжя від 01 листопада 2005 року, встановлено, що затоплення
квартири АДРЕСА_1, сталося через те, що лопнув
гнучкий шланг підводки холодної води до
змішувача в квартирі НОМЕР_1, яка розташована поверхом вище у вказаному
домі (а.с. 8).

В результаті затоплення квартири НОМЕР_2, в жилій кімнаті, на кухні, в
коридорі на  стінах, оклеєних шпалерами спостерігаються
мокрі підтікання, шпалери вздуті, палас мокрий, на
стелі в кухні мокрі плями. Відповідно до акту від 01 грудня 2005 року, в результаті повторного обстеження після повного висихання
затопленої квартири, комісією встановлено, що в жилій
кімнаті на кухні, в коридорі на стінах, оклеєних шпалерами видно сліди забруднення, місцеве відставання та порушення кромок шпалер, на стелі сухі жовті плями, місцями вздуття,
відставання шпалер (а.с. 11).

Відповідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи,

відшкодовується у повному обсязі
особою, яка її завдала, якщо не доведе, що шкода

завдана не з її вини.

У судовому засіданні позивачка
довела, що затоплення її квартири сталося з вини відповідачів, оскільки у їх квартирі лопнув гнучкий шланг підводки
холодної води до змішування і сталося
витікання води, яка потрапила до квартири позивачки, в результаті чого були
пошкоджені шпалери на стінах, стеля, та палас.

Відповідачі у судовому засіданні не заперечували проти даних обставин, наведені докази щодо затоплення квартири ОСОБА_2 ними не
спростовані, тому суд правильно дійшов висновку щодо
наявності вини відповідачів у затопленні квартири позивачки.

В силу ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається
відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У судове засідання позивач надала кошторисний розрахунок вартості ремонту квартири складений приватним підприємством „Опал",
відповідно якого станом на 01 грудня 2005 року ремонтні роботи квартири АДРЕСА_1
складають 2960 гривень (а.с. 13-21).

3

Доводи апелянта про те, що ПП „Опал" не є суб'єктом оціночної діяльності і не
мало права проводити оцінку ремонтних робіт у
вказаній квартирі є безпідставні, висновок про вартість ремонтних
робіт у квартирі, відповідачами у судовому засіданні не оскаржувався, а
оскільки сторони не наполягали на проведенні судово-оціночної експертизи, суд
правильно застосував докази щодо вартості ремонтних робіт, які були надані
позивачкою.

Суд правильно встановив, що винними діями відповідачів завдано моральну шкоду позивачці, та членам її сім'ї, та відповідно їх
душевним стражданням, випробуваних у зв'язку з
пошкодженням майна, встановив розмір, який стягнув з відповідачів.

Інші доводи
апеляції є безпідставними.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції
постановлено з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для скасування рішення не
вбачається.

Керуючись ст. ст.
307,308,313,314,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає    законної сили з
моменту   проголошення, проте може бути оскаржена
до Верховного Суду України протягом двох місяців.