Справа № 22ц-3217                                                               Головуючий
Категорія 41 Доповідач Вадзінський П.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25 січня 2007
року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області у складі:

Головуючого:                                                                       Прокопчук Л.П.,

Суддів:                                                                                  ВадзінськогоП.О..,

Воронцово!'Л.П.,

при секретарі                                                                      Дибі Ю.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Херсоні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 24 жовтня 2006 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл сумісної
власності, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Іванівського районного суду Херсонської області від 24 жовтня 2006 року
заявлені позовні вимоги позивача ОСОБА_2., задоволені у повному обсязі. Суд
визнав ангар, розташований на АДРЕСА_1спільною частковою власністю ОСОБА_2. та
ОСОБА_1.Розмір частки ангара позивача
становить 1/2 частину спірного ангару, площа якої становить 144
квадратних метрів, розташованих зі сторони лівого бокового фасаду. Вартість
зазначеної частини складає 36 тисяч 718 гривень 50 копійок. Також з відповідача
на користь позивача стягнуті судові затрати
в розмірі 1779 гривень 15 копійок.

Не погоджуючись
з рішенням суду, ОСОБА_1подав апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення суду, просив рішення суду першої інстанції скасувати
і постановити нове про відмову у задоволенні позову зазначаючи, що рішення суду не відповідає вимогам закону та зібраним по
справі доказам.

Заперечень на апеляційну скаргу до апеляційного
суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача та осіб, що з'явились до судового засідання,
перевіривши законність та обгрунтованість
рішення у визначених законом межах, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів
справи вбачається, що сторони по справі з 1998 року по 2001 рік здійснювали
сумісну діяльність без укладання письмової угоди. У 2000 році ОСОБА_2. та
ОСОБА_1спільно побудували ангар для господарських потреб на земельній ділянці,
що була виділена у користування ОСОБА_1.Рішенням Іванівського районного суду
Херсонської області від 29 травня 2003 року визначено, що майно придбане та створене внаслідок спільної сумісної
праці ОСОБА_2. і ОСОБА_1є їх
спільною частковою власністю. Зазначене рішення в цій частині, ухвалою
апеляційного суду Херсонської області від 12 листопада 2003 року та ухвалою
Верховного Суду України від 02 березня 2006 року, залишено без зміни.

Відповідно ч.3
ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі,
що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких
беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

2

Відповідно до ч.2 ст. 17 Закону України „Про
власність" від 07.02.1991 року, майно

набуте в
результаті спільної праці громадян, об'єднаних для спільної діяльності,

являється
їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено між ними

письмовою угодою. Розмір частки
кожного з співвласників визначається ступенем його

трудової участі.

Ринкова вартість спірного ангару, відповідно висновків будівельно-технічної
експертизи від ІНФОРМАЦІЯ_1, становить 73437 гривень.

Згідно ч.4 ст.120 Земельного Кодексу України при переході права власності
на будівлю та споруду до кількох осіб право на
земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості
будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі
відчуження будівлі і споруди.

Таким чином визнання судом першої інстанції спірної споруди, спільною
сумісною власністю з визначенням за кожним
із співвласників, права власності на Vi частину даного ангару є обгрунтованим і законним.

За наведених
обставин рішення районного суду поставлено правильно у відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права в
межах заявлених вимог та підставі
наданих доказів, досліджених в судовому засіданні.

Що стосується вимог зазначених в апеляційній скарзі, то на думку судової
колегії, вони задоволенню не підлягають,
оскільки доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти або способи доказування, які мають значення для
справи і спростовують висновки суду.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу
і залишає рішення без зміни, оскільки не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду першої
інстанції, з одних лише формальних міркувань.

Зважаючи на наведене, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1, слід
відхилити.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313 ЦПК
України, судова колегія судової палати, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Іванівського районного суду Херсонської області від 24 жовтня 2006
року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення, однак
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом
двох місяців, шляхом подання касаційної скарги.