АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 року                                                                                              м.
Одеса

Судова колегія
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого                               Гайворонського
С.П.

суддів                                          Виноградової
Л.Є.

Артеменка І.А.

при секретарі   Карпенко
СВ.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою Приватного
Підприємства „Іскра" (далі ПП „Іскра") до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19
про усунення перешкод у здійсненні господарської діяльності та стягнення
нанесеною цими діями матеріальної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_10 на ухвалу Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області від 06 вересня 2006 року про забезпечення
позову шляхом накладення арешту та забороною у перешкоджанні в здійсненні
виробничої діяльності ПП „Іскра

встановила :

ПП „Іскра" звернулося до суду з вищевказаною
позовною заявою.

В якості
забезпечення позову ПП „Іскра" просило накласти арешт на майно ПП
„Іскра" та зобов'язати вищевказаних відповідачів припинити перешкоджати в
здійсненні виробничої діяльності приватного підприємства „Іскра".

Ухвалою
Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 вересня 2006 року вимоги
позивача, щодо забезпечення позову по даній справі   були

Справа №
22ц-271/2007р.                                                      Категорія
ЦП: 6

Головуючий у першій інстанції Лозун О.Ю. Доповідач
Гайворонський С.П.

задоволені
шляхом  накладення  арешту на майно  ПП „Іскра"  і
зазначеним  вище відповідачам
заборонено перешкоджати в здісненні виробничої діяльності ПП „Іскра".

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1,
ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_6.,
ОСОБА_10., просять зазначену вище ухвалу суду скасувати та у задоволені
клопотання позивача про забезпечення позову відмовити.

При цьому вказується, що вищевказана ухвала не відповідає
вимогам закону.

Судова колегія
заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши надані матеріали і
обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню
частково.

Задовольняючи
вимоги ПП „Іскра" про забезпечення вищевказаного позову, суддя виходив з
того, що неприйняття заходів по забезпеченню позову може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Судова колегія
на підставі п.З ст.312 ЦПК України вважає, що зазначена вище ухвала районного
суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої
інстанції, оскільки постановлена з грубим порушенням норм процесуального права.

Відповідно до
п.1 ч.І ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову.

Вимоги, яким
повинна відповідати вказана заява зазначені в ч.2 ст.151 ЦПК України.

Згідно з п.8 ст.
153 ЦПК
України суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання
вимог ст.151 ЦПК** України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Між тим, як
вбачається із матеріалів даної справи, заява позивача про забезпечення позову
не в повному обсязі відповідає вимогам ч.2 ст.151 ЦПК України, оскільки в
зазначеній вище заяві відсутні відомості, потрібні для забезпечення позову.

Задовольняючи
заяву ПП „Іскра" про забезпечення позову, міськрайонний суд свій висновок
належним чином не мотивував,  хоча
посилався при постановлені вказаної вище ухвали на положення ст. ст. 151-153 ЦПК
України.

Так, суд першої
інстанції, постановляючи вищевказану ухвалу, всупереч вимогам цивільного
процесуального законодавства України не вивчив докази та документи, які б
підтверджували необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на
майно ПП „Іскра" та забороною перешкоджати в здійсненні виробничої
діяльності ПП „Іскра".

Згідно з ч. З
ст. 152 ЦПК
України, види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими
позивачем вимогами.

Між тим, суддя
наклав арешт на майно ПП „Іскра" не з'ясувавши при цьому питання про
вартість майна ПП „Іскра", оскільки загальна сума забезпечення позову не
повинна перевищувати позовної суми.

Таким чином із
виду забезпечення позову, який застосував районний суд у вигляді накладення
арешту на майно ПП „Іскра", неможливо встановити, чи є зазначений вище вид
забезпечення позову по даній справі застосований судом першої інстанції
співмірний із заявленими позивачем вимогами.

Крім того
вищевказаною ухвалою судді, окрім накладення арешту на майно ПП „Іскра",
також заборонено вищевказаним відповідачам перешкоджати в здійсненні виробничої
діяльності ПП „Іскра", але виробничу діяльність не можливо здійснювати,
якщо на майно накладений арешт і таким чином з ухвали судді не зрозуміло, як
зазначені відповідачі можуть перешкоджати виробничій діяльності ПП"
Іскра" при умовах накладення арешту на майно ПП „Іскра." Тобто, в
ухвалі судді про забезпечення позову шляхом накладення арешту та забороною у
перешкоджанні в здійсненні виробничої діяльності ПП „Іскра" один вид
забезпечення позову (накладення арешту) суперечить іншому виду забезпечення
позову (забороною перешкоджати в виробничій діяльності) по відношенню до одного
і того ж об'єкту (ПП „Іскра").

При новому розгляді питання про забезпечення позову по
даній справі суду слід мати на увазі, що згідно з роз'ясненнями, які викладені
в п.4 Постанови №9 Пленуму

Верховного
Суду України від 22 грудня 2006 року "Про
практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову", при встановленні відповідності
виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з
такою заячою, позовним вимогам, слід враховувати, що вжиті  заходи не повинні перешкоджати господарській
діяльності юридичної особи або фізичної особи.

Вирішуючи
питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки
позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із
застосуванням відповідних заходів.

Керуючись ст. ст. 76,
303, 304, 305, п. 4
ч. 2 ст. 307, п. З ч. 1 ст. 312, ст. 313, п. 6 ч.

1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319  ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних

справ Апеляційного суду Одеської області,

ухвалила :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_10 -задовольнити
частково.

Ухвалу
Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06

вересня 2006 року про
забезпечення позову шляхом накладення арешту та забороною у

перешкоджанні
в здійсненні виробничої діяльності Приватного Підприємства „Іскра по

цивільній справі
за позовом Приватного Підприємства „Іскра" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 .ОСОБА_5., ОСОБА_6. ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,

ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_11, ОСОБА_18, ОСОБА_19 про усунення перешкод у здійсненні господарської
діяльності та

стягнення нанесеною цими діями матеріальної шкоди - скасувати і
передати питання на

новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.