Справа № 22-ц-312                                           Головуючий
Категорія   36                                                     Суддя-доповідач    Дубровна В.В.
УХВАЛА

іменем      України

20 березня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Сумської області у
складі:

головуючого - Маслова В.О.,

суддів - Дубровної В.В., Попруги С.В.,

з участю секретаря судового
засідання - Рой Я.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Буринського
районного суду від 29
грудня 2006 року
в   справі   за
позовом   ОСОБА_1,   ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про стягнення коштів в зв'язку з
навчанням повнолітньої дитини, -

встановила
:

Рішенням суду
стягнуто з ОСОБА_3 кошти на користь та на утримання сина ОСОБА_2, 07.11.ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 50 грн. щомісячно,
до припинення навчання, тобто до 01.07.2008
року.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати та
прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання сина
на період його навчання в сумі ,
не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів на
утримання дитини.

Вислухавши суддю
-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає   задоволенню.

В грудні 2006 року позивачка
звернулася до суду з зазначеним позовом, свої вимоги обґрунтовувала тим, що
вона з 1987 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала в
шлюбних відносинах з відповідачем, від шлюбу вони мають сина ОСОБА_2, який після
розлучення залишився проживати з нею. З 1 вересня 2004 року син навчається в
Оріхівському сільськогосподарському технікумі , а тому просила стягнути з
відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі 1/4 частки з
усіх видів заробітку, починаючи стягування від дня пред'явлення позову і до
досягнення сином 23 років.

Викладені
обставини підтверджуються свідоцтвом про розірвання шлюбу / а.с. 5/, свідоцтвом
про народження сина / а.с. 4 /, довідкою з місця навчання ОСОБА_2 / а.с. 17/.

Відповідно до ч.
1 ст. 199 СК України , якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у
зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати
їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну
допомогу.

Як слідує із
зазначеної норми , кошти на
утримання повнолітньої дитини у зв*язку з її навчанням , підлягають
стягненню з батьків , за умови
, по- перше - якщо дитина
потребує матеріальної допомоги ,
і по-друге , якщо
батьки взмозі надавати таку допомогу.

Погоджуючись з
зазначеним судовим рішенням ,
колегія суддів зважає на те ,
що позивачами не надано суду будь-яких доказів на підтвердження їх
матеріального стану , отримуваного
ними доходу , обставин
, які б свідчили
про те , що існує
потреба в матеріальній допомозі в заявленому ними розмірі , який є набагато
більшим , ніж
визначений судовим рішенням. З довідок , що є в матеріалах справи , вбачається
, що ОСОБА_2 мешкає разом з матір*ю, навчається в цьому ж місті Оріхові
Запоріжської області, в технікумі, на бюджетній основі.

Що ж до
відповідача , ним надані суду докази , з яких вбачається , що він працює , має
постійний заробіток / а.с. 16/, але в нього на утриманні знаходяться двоє дітей
: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 / а.с. 19/, які
навчаються на комерційній основі / а.с. 11,12/ , а також дружина , яка не
працює за станом здоров*я , не має доходів / а.с. 20/.

Колегія суддів
вважає , що за
викладених обставин місцевий суд обгрунтовано стягнув на користь ОСОБА_2 кошти
на його утримання в розмірі 50
грн. в місяць. За умов зміни матеріального стану позивачі не позбавлені
права звернутись з новим позовом про стягнення аліментів в іншому розмірі.

Не грунтуються
на законі доводи апелянта про стягнення на користь повнолітнього сина коштів в
розмірі не менше встановленого законом мінімального розміру , оскільки такий
розмір передбачений у випадку стягнення аліментів на утримання неповнолітніх
дітей . Щодо
повнолітніх , які
продовжують навчатися , мінімальними
розмір законом не передбачений.

Колегія суддів на даний час не
вбачає підстав для зміни судового рішення .

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315   ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити ,
рішення Буринського районного суду від 29 грудня 2006
року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців.