Справа № 2-408 2007 року
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 лютого 2007 року                         Рівненський
районний суд Рівненської області

в особі судді                                                   Остапчук Л.В.

при секретарі                                                Захарук Г.Л.

за участю: представника позивачки           ОСОБА_1

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в залі суду в місті Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Верхівської
сільської ради про визнання права на спадщину,

встановив:

У зв'язку з тим,
що вона після смерті матері є спадкоємицею за законом будинку АДРЕСА_1, спадщину
прийняла вчасно, так як на день смерті матері проживала разом з нею у вказаному
будинку і вела спільне господарство, але отримати свідоцтво на спадщину в
нотконторі не може, оскільки втрачено свідоцтво про право особистої власності
на домоволодіння на ім'я матері, позивачка звернулася з даним позовом до суду і
просить визнати за нею, як спадкоємицею, право власності на вказаний будинок.

В суді
представник позивачки, її дочка ОСОБА_1, позов підтримала, пославшись на
обставини викладені в позовній заяві. Крім того, пояснила, що вказаний будинок
належав її бабці ОСОБА_3, що підтверджується листом Рівненського ОБТІ і
довідкою сільської ради. Мати доглядала свою матір, здійснила обряд поховання.
На день смерті бабці матір фактично проживала у вказаному будинку, вела разом з
бабушкою спільне
господарство, тобто фактично прийняв спадщину. Інших спадкоємців, немає, так як
дід помер ще в 1965 році, а
мама була однією дитиною в сім'ї. Однак із-за того, що втрачено свідоцтво про
право власності на домоволодіння на ім'я бубушки, позивачка не може оформити
спадщину в нотконторі, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом і вона
просить його задоволити.

Представник
відповідача - Верхівської
сільської ради в судове засідання не з'явився, хоча про день і час слухання
справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про що свідчить розписка
про отримання судової повістки. Верхівський сільський голова Антонюк В.А. подав
суду заяву про визнання позову. Просить позов задоволити і справу розглянути у
відсутності представника сільської ради. Суд вважає за можливе справу слухати у
попередньому судовому засіданні у відсутності представника відповідача, проти
чого представник позивачки не заперечує. Визнання позову відповідачем не
суперечить закону, не порушує законні права сторін, тому суд вважає, що є
законні підстави для задоволення позову.

Судом
встановлено, що ОСОБА_2 є дочкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3. Відповідно до довідки Верхівської сільської ради по погосподарських
книгах за померлою ОСОБА_3 рахується будинок АДРЕСА_1. За даними Рівненського облБТІ даний житловий будинок
зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого
виконкомом Рівненської районної ради 01.03.1989
року. Позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті матері, вчасно прийняла
спадщину, так як на день смерті матері фактично проживала в будинку і вела з
матір'ю спільне господарство, що підтверджується долученою до справи довідкою
сільської ради. На даний час свідоцтво про право особистої власності на
домоволодіння від 01.03.1989
року на ім'я матері позивачки втрачене, що позбавляє позивачку можливості
оформити спадщину в нотконторі.

Стаття 328 Цивільного
кодексу України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до
ст.392 Цивільного
кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або в разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

У суду не
виникло сумніву, що ОСОБА_3 правомірно на праві власності належав житловий
будинок АДРЕСА_1. Її
право власності на цей будинок ніким не оспорюється, але втрачено свідоцтво про
право власності на домоволодіння, що позбавляє спадкоємців можливості отримати
свідоцтво про спадщину в нотконторі.

Оскільки
позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті матері, то вона має успадковувати
цей будинок відповідно до ст.ст.1216, 1217,
1223, 1258, 1264, 1268, 1270, 1296 ЦК України за законом.

За таких
обставин суд вважає, що в наявності порушення права позивачки, за захистом
якого спрямоване її звернення до суду, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись
ст.ст.57, 59, 213-215,
294, 295 ЦПК України, ст.ст.328, 392, 1216, 1217, 1223, 1258, 1264, 1268, 1270, 1296 ЦК
України, суд, -

вирішив:

Позовну
заяву ОСОБА_2 до Верхівської сільської ради про визнання права на
спадщину задоволити повністю.

Визнати
за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, як
спадкоємицею за законом, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, який на даний
час в органах БТІ зареєстрований за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано до
Рівненського районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Рівненської
області через Рівненський районний суд протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.