АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 січня  2007р.                                                                                             м.Одеса

Колегія судців судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого -   Кварталової A.M.,

суддів - Левенця Б.Б., Плавич Н.Д.,

при секретарі - Котової Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2004 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю „Фірма
Вітязь" про стягнення завдатку, вартості послуг
та відшкодування моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИЛА:

27 травня 2004 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, фірми ТОВ "Вітязь" про
стягнення завдатку та вартості послуг , посилаючись на те , що 29 квітня 2002 року вона уклала з відповідачкою ОСОБА_2. угоду про
укладення до 15 червня 2002 року договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 за 31 800 грн. і передала завдаток в сумі 300 дол. США, що складало по курсу НБУ ; 1590 грн. В цей же
день юна склала угоду з фірмою ТОВ "Вітязь" про надання інформаційно - посередницьких послуг при оформленні договору
купівлі-продажу зазначеної квартири в сумі 200 дол. США, що складало по курсу НБУ 1060 грн. В період до 15 червня 2002 року відповідачка ОСОБА_2. збільшила ціну квартири, що її не задовольнило, фактично відмовилася від укладення договору купівлі-продажу
квартири.

Посилаючись на ці обставини та ст.
ст. 570,
571 ЦК України, вона просила суд стягнути з відповідачки ОСОБА_2. на її користь завдаток в подвійному розмірі в сумі 3180 грн., що складало в еквіваленті 600 дол. США та стягнути з відповідача фірми ТОВ
"Вітязь" на її користь вартість послуг в сумі 1060 грн., стягнути з відповідачів ОСОБА_2. та фірми ТОВ "Вітязь" на її користь витрати на надання
юридичної допомоги в сумі 1 500 грн. та судовий збір в
сумі 51 грн.

Справа № 22 ц- 371/2007 Головуючий в 1 інстанції-суддя Ярош С.В. Суддя-доповідач- Кварталова А.М. Категорія-12

Змінив свої вимоги ОСОБА_1 просила стягнути з
відповідачки ОСОБА_2. на її користь завдаток в подвійному
розмірі в сумі 3180 грн., вартість послуг в сумі 1060 грн., витрати на надання юридичної
допомоги в сумі 1 500 грн. та судовий збір в сумі 51 грн. (а.с. 28). Доповнив свої вимоги просила
стягнути з відповідачки ОСОБА_2. на її користь моральну шкоду в
сумі 10 000 грн. (а.с. 35-36).

Відповідачка ОСОБА_2. позов не визнала, посилаючись
на те, що відповідно до угоди від 29 квітня 2002 року про наступне укладення договору
купівлі-продажу належної їй квартири позивачка ОСОБА_1
передала її 1590 грн., що складало 300 дол. США. Угода купівлі-продажу квартири не
була укладена з вини представника фірми ТОВ "Вітязь" - Столярової Т.О., яка без погодження з нею збільшила ціну за квартиру на 2000 дол. США і самовільно вселила в належну їй квартиру
позивачку ОСОБА_1. Крім того, позивачка ОСОБА_1 не передала їй останню суму за
угодою в розмірі 30120 грн., що складало 5700 дол. США, тому угода купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 не була укладена у встановлений угодою строк 29 квітня 2002р.

Представник відповідача фірми ТОВ
"Вітязь" проти позову в частині стягнення з фірми вартість послуг в сумі 1060 грн. заперечувала і в своїх поясненнях зазначала, що усі зобов'язання за угодою від 29 квітня 2002 року про надання інформаційно - посередницьких послуг
позивачці при оформленні договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 були виконані, тому немає підстав для повернення суми вартості
послуг.

Рішенням суду першої інстанції позов ОСОБА_1
задоволено частково. Суд стягнув з відповідачки ОСОБА_2. на користь позивачки
суму авансу - 1590 грн., що еквівалентно 300 дол. США, суму надання
посередницьких послуг - 1060 грн., що еквівалентно 200 дол. США, за надання юридичної
допомоги - 1 500 грн., судові витрати в сумі 51 грн., моральну шкоду в сумі 1 500 грн., а також судовий збір в сумі 10, 90 грн. в доход держави.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_2. просить скасувати рішення суду і ухвалити нове , яким відмовити в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що судом були порушені норми матеріального і процесуального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи. Суд при розгляді справи неповно і недостовірно
встановив всі істотні факти й обставини справи, допустив
недоведеність обставин, які мають істотне значення для справи, а також неправильно застосував норми матеріального права.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 відмовилась
від позовних вимог про стягнення з ТОВ фірми
"Вітязь" за надання інформаційно - посередницьких послуг коштів в сумі 1060
грн. і ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області така відмова прийнята.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, яка доповіла колегії суддів зміст оскаржуваного рішення, мотиви і доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах заявлених
позовних вимог і доводів апеляційної скарги, вислухавши
пояснення на неї учасників процесу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних
підстав.

Згідно  вимог ст.
213  ЦПК України,
рішення  суду повинно  бути
законним  і обґрунтованим, тобто коли суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повно і всебічно
з'ясував обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, що були
досліджені в судовому засіданні, вирішив справу згідно із законом.Із матеріалів справи вбачається, що 29 квітня 2002 року позивачка ОСОБА_1 при
посередництві представника ТОВ фірми "Вітязь" - Столярової Т.О уклала з відповідачкою ОСОБА_2. угоду про укладення до 15 червня 2002 року договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 за 31 800 грн. і передачу

завдатку в сумі 1590 грн., що складало 300 дол. США, по курсу НБУ (а.с. 5). Аванс в сумі 1590 грн. відповідачка ОСОБА_2. отримала.
В цей же день позивачка ОСОБА_1 уклала угоду з фірмою
"Вітязь" ТОВ про надання інформаційно - посередницьких послуг, в тому числі при оформленні договору купівлі-продажу
зазначеної квартири, і оплатила фірмі у якості передоплати за
надання цих послуг 200 дол. США, що складало по курсу НБУ 1060 грн. (а.с. 6). Але до 15 червня 2002 року договір купівлі-продажу квартири не був
укладений.

Колегія судців погоджується з
висновком суду першої інстанції про необхідність повернення відповідачкою ОСОБА_2. позивачці ОСОБА_1 авансу в сумі 1590 грн.,
оскільки угода купівлі-продажу квартири не була укладена.

Вирішуючи спір, суд помилково
виходив з того, що спірні правовідносини регулюються ЦК України 2004р. Як
встановлено апеляційним судом, спірні правовідносини
виникли в 2002р., тому регулюються ЦК України 1963р.

Відповідно до ст. 195 ЦК України (у редакції Закону від 18 липня 1963 року) завдатком визнається грошова сума,
що видається однією з договірних сторін в рахунок належних з неї за договором платежів другій стороні в підтвердження
укладення договору і забезпечення його виконання.

Судом встановлено, що відповідачка одержала від
позивачки 1590 грн., що складало 300 дол. США. в рахунок договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, що стверджено угодою від 29 квітня 2002 року . Однак договір купівлі -
продажу квартири укладений не був.

Отже, сторони лише домовились укласти договір, але
відповідно його не оформили, а тому сплачені в рахунок виконання
договору платежі вважаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому надавались, тому суд правильно повернув позивачці
аванс в сумі 1590 грн.

Доводи ОСОБА_2. про те, що вона не повинна повертати позивачці суму
авансу в розмірі 1590 грн., тому що та більше року мешкала в її квартирі і
повинна заплатити за проживання є не обґрунтованими, оскільки такі вимоги нею
не заявлялись. Законом не передбачено повернення авансу фізичною або юридичною
особою, яка його не отримувала.

Доводи ОСОБА_2. про те, що договір не був укладений з
вини агентства нерухомості ТОВ фірма
"Вітязь" є також необгрунтовані. Як вбачається з заяви ОСОБА_2. від 12.06.2002р. директору агентства нерухомості ТОВ
фірми "Вітязь" (а.с. 16) вона просила 12.06.2002р. агентство нерухомості ТОВ фірми "Вітязь"
ніяких операцій по її справі з квартирою не проводити, в звязку з тим, що в неї
змінились обставини і вона зобов'язується повернути суму завдатку.

Колегія суддів не може погодитися з
висновками суду першої інстанції про те, що відповідачка ОСОБА_2. зобов'язана
відшкодувати позивачці ОСОБА_1 витрати на надання інформаційно - посередницьких послуг при оформленні договору купівлі-продажу зазначеної квартири в сумі 200 дол. США, що складало по курсу НБУ 1060 грн,, судові витрати в сумі 1500 грн. та моральну шкоду 1500 грн., які пов'язані з укладенням цієї угоди,
оскільки висновки суду в цій частині вимог не відповідають фактичним обставинам
справи.По матеріалам справи встановлено, що
позивачка, яка мала намір придбати об'єкт нерухомості , звернулась в агентство нерухомості
ТОВ фірма "Вітязь". Агентство прийняло на
себе обов'язок надати їй посередницькі послуги і забезпечити її інформацією відносно об'єкту нерухомості, який мала намір придбати
позивачка, та здійснити підбір варіантів придбання житла. В
підтвердження домовленості 29 квітня 2002 року між позивачем і агентством нерухомості
була укладена угода, позивач сплатила агентству 1060 грн.(а.с.6).

Вимоги ОСОБА_1 про стягнення цих витрат з відповідачки
ОСОБА_2. є не обґрунтовані ,
оскільки договору між ними відносно цих витрат укладено не було, договір
був укладений з агенством нерухомості, до яких ,як пояснила в суді апеляційної
інстанції позивачка, вона не має претензій, тому що вони виконали всі умови
угоди. Договір не був укладений з вини ОСОБА_2, тому що вона збільшила вартість квартири.

Таким чином, в вимогах ОСОБА_1; про стягнення з ОСОБА_2.
витрат за послуги в сумі 1060
грн. необхідно відмовити.

Відповідно до роз'яснень, даних у п.2 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. із змінами від 25.05.2001 р. "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної (немайнової*)
шкоди" спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема, коли
право на її відшкодування безпосередньо
передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених ст.7, 440 ЦК України та іншим
законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди;
при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону
"Про захист прав споживачів" чи інших законів що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування
моральної шкоди.

Відшкодування ж моральної шкоди за
несвоєчасне виконання або невиконання зобов'язання
по укладенню договору купівлі - продажу не передбачено законом.
Угодою між сторонами стягнення моральної шкоди не було
передбачено.

Тому у суду не було правових підстав для
задоволення вимог по відшкодуванню моральної
шкоди і в цих позовних вимогах позивачці необхідно відмовити.

Невідповідність висновків суду першої інстанції
фактичним обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального
права відповідно до п.п. 3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції й
ухвалення нового рішення про задоволення позову
ОСОБА_1 частково. З відповідачки ОСОБА_2. на користь позивачки слід стягнути аванс в сумі 1590 грн., витрати по оплаті судового збору в сумі 25,50 грн.(50% від задоволення позову) та за надання правової
допомоги в сумі 562,50 грн пропорційно задоволенням
позовним вимогам відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

В інших позовних вимогах ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Враховуючи те, що ОСОБА_2. не сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в апеляційної
інстанції, колегія суддів, вважає за необхідне
стягнути з неї витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної
справи в сумі  30 грн.

Керуючись ст.ст. 218,303,309
4.3,4,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Одеської області ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду
м. Одеси від 20 грудня 2004 року скасувати, постановити нове рішення.

Позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариство з обмеженою
відповідальністю фірма „Вітязь" про стягнення завдатку, вартості послуг та
відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аванс в сумі 1590 (одна тисяча
п'ятсот дев'яносто )грн.

В позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості послуг за надання
інформаційно - посередницьких послуг в сумі 1060 грн. відмовити.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення моральної шкоди в сумі 10 000 грн. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в сумі 25,50 грн( двадцять п'ять грн. 50 коп.), витрати на правову допомогу в сумі 562 грн.50 коп(пятьсот шестьдесят
дві грн).

Стягнути на користь держави з
ОСОБА_1 судовий збір в сумі

8,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду
цивільної справи в апеляційному суді в розмірі ЗО грн. на рахунок -Одержувач: апеляційний
суд Одеської області, код ОКПО 02892913,
розрахунковий рахунок 0098,, банк: УДК в Одеської області, МФО банку 828011.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути оскаржено
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної
сили.