АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2007 року                                                                                      м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області в складі:

Головуючого:
Заводян К.І.

Суддів: Чміля І.Х., Яремка В.В.

Секретаря: Михайлюк Т.Д.

З участю:
адвоката ОСОБА_1.,ОСОБА_2. та його представника ОСОБА_3 розглянувши у
відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про призначення комплексної
посмертної судової медико-психіатричної експертизи, в справі за позовом
ОСОБА_3, за дорученням і в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_4 про визнання недійсним
заповіту, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Першотравневого районного
суду м.Чернівці від 22 листопада
2006 року ,-

встановила:

В січні 2005 року
ОСОБА_3, за дорученням і в інтересах ОСОБА_2 подав позов до ОСОБА_4 про
визнання заповіту недійсним.

Посилався на такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
мати ОСОБА_2. ОСОБА_5, 1946
року народження, яка проживала в м.Чернівці по АДРЕСА_1, яка належала їй на
праві власності.

ОСОБА_5 залишила заповіт на квартиру, посвідчений Чернівецькою державною нотаріальною конторою 01 грудня 1999 року, на ім'я  ОСОБА_4.

Поведінка ОСОБА_5 в побуті з 1998 року до дня її
смерті давала підстави вважати, що вона не завжди розуміла значення своїх

Справа №22- 43 / 2007 р.                                                                 Головуючий
у І інстанції

Категорія:26                                                                                         Марчук В. Т.

Доповідач:
Заводян К.І.

дій, що
було викликано її хворобою, яка з кожним роком прогресувала. З 1999 року їй був
встановлений діагноз "олівопонтоцеребелярна дегенерація, різко виражена
атаксія, виражене зниження інтелекту та пам"яті".

Вважав, що при складенні заповіту ОСОБА_5 не розуміла значення своїх дій та
не могла керувати ними із-за тяжкого прогресуючого захворювання мозку.
Складенням заповіту вона фактично позбавляла житла свого сина ОСОБА_2., який є
інвалідом 2 -ої
групи з дитинства із-за хвороби на церебральний параліч і не має іншого місця
проживання.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22 листопада 2006 року позов
ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_2., задоволено. Визнано недійсним заповіт, складений
ОСОБА_5 на ім.'я ОСОБА_4, посвідчений
Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою 01 грудня 1999 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким в позові ОСОБА_2. відмовити.

Посилається на те, що ОСОБА_5 знала про свою хворобу.
Пізніше, після складання заповіту, вона їй пояснила, що склала на неї заповіт
для того, щоб вона після її смерті подбала про виконання всіх канонів
православної віри, а також, щоб квартира, в якій вона проживала, не була
продана передчасно родичами і хворий син залишився без житла.

Вважає, що висновки посмертної амбулаторної
судово-психіатричної експертизи базуються на додаткових свідченнях свідка
ОСОБА_6, які він подав письмово після винесення судом ухвали про зупинення
провадження в справі. Таких пояснень в судовому засіданні, як цього вимагали
експерти, ОСОБА_6. не давав, Вони відібрані
з порушенням вимог закону про допит свідка, тому не повинні прийматися
до уваги ні судом, ні експертами.

Просить призначити комісійну комплексну судову
психіатричну експертизу в експертній установі м.Києва, з участю невропатолога
та терапевта, на вирішення якої поставити питання:

1.Чи страждала ОСОБА_5 станом на 01 грудня 1999 року на психічне захворювання, при
якому вона не могла розуміти значення своїх дій?

2.Чи могла ОСОБА_5
станом на 01 грудня 1999 року розуміти
значення своїх дій і керувати ними? Чи була вона осудною?

Колегія суддів вважає, що з метою повного і об'єктивного
з'ясування обставин справи, клопотання ОСОБА_4 слід задовольнити. Призначити по
даній справі комплексну посмертну судову медико-психіатричну експертизу,
доручивши її проведення

Українському   науково-дослідному   інституту
соціальної   і   судової психіатрії та наркології МОЗ
України.

Керуючись СТ..СТ.53, 143, 144, 147,
149, 202, 203, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Призначити в даній справі комплексну посмертну судову
медико-психіатричну експертизу, з участю невропатолога, на вирішення якої
поставити питання:

1.Чи страждала ОСОБА_5 станом на 01 грудня 1999
року на психічне чи інше захворювання, при якому вона не могла розуміти
значення своїх дій?

2.Чи здатна була
ОСОБА_5 станом на 01 грудня 1999 року розуміти характер та фактичний
зміст власних дій, керувати ними та передбачати їх наслідки?

Проведення експертизи доручити Українському науково-дослідному інституту соціальної і судової психіатрії на наркології МОЗ України
(м.Київ, вул..Фрунзе,
103,04080)

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без
поважних причин від виконання покладених на них обов'язків за ст.ст.384,
385 КК
України.

В розпорядження експертів надати: матеріали цивільної справи №22ц - 43, медичні карти
ОСОБА_5 №№ НОМЕР_1 і НОМЕР_2, справу № 173 освідчення на
МСЕК.

Експертизу провести до 20 квітня 2007 року.

Витрати на проведення експертизи покласти на ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2.
Вижницького району Чернівецької області.)

Провадження в
справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України, в
частині зупинення провадження в справі, протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді:                                   (підписи)

З оригіналом згідно: