Апеляційний суд Запорізької області
Справа№22-347/07
Головуючий у інстанції: Боровікова А. І.
Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

31 січня 2007 року                                                                                    м.
Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у
складі

Головуючого:   Маловічко С. В.

суддів :               Краснокутської О. М., Сапун О. А.

при
секретарі:  Тахтаул О. М.

з участю адвоката ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Запорізької
міської ради на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 9 листопада 2006 року по справі
за позовом Запорізької міської ради до ОСОБА_2, треті особи: Закрите акціонерне
товариство „Інкомпані", ОП ЗМБТІ про визнання особи такою, що втратила
право користування жилою площею у гуртожитку, та зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2006
року Запорізька міська рада звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, треті
особи: ЗАТ „Інкомпані", ОП ЗМБТІ про визнання особи такою, що втратила
право користування жилою площею у гуртожитку, та зняття з реєстрації.

В позові
зазначалось, що відповідачка, будучи з 10.06.1987
року зареєстрована у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, з 2002 року жодного
разу не з'являлась у кімнаті №
123 гуртожитку. Було складено акт про кількість мешканців, які прописані, але
не проживають у гуртожитку, до списку таких мешканців було занесено відповідача
ОСОБА_2. Крім того, відповідач не виконувала обов'язків по оплаті за
користування жилою площею у гуртожитку та за комунальні послуги, майно
відповідачки за цією адресою не знаходиться і кореспонденцію відповідач не
отримує. Фактичне місце проживання відповідачки не відоме.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати відповідача
такою, що втратила право користування жилою площею у гуртожитку за
вищезазначеною адресою у зв'язку з не проживанням в ньому понад шість місяців,
а також зобов'язати відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб
Комунарського РВ ЗДУ скасувати реєстрацію та зняти з обліку відповідачку за
вказаною адресою.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2006 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Запорізька міська рада просить скасувати вказане
рішення як

2

таке, що
постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та
направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 01.06.1987р. була
поселена та зареєстрована у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1. Законність її
вселення та проживання не оспорюється позивачем, що випливає зі змісту позову,
в якому ставиться питання про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на
користування житловою площею внаслідок відсутності понад 6 місяців за місцем
мешкання.

Дослідивши матеріали справи в межах позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія зробила висновок, що позивач не довів відсутність ОСОБА_2 в
гуртожитку з 2002р.

Натомість, наявні в матеріалах справи докази свідчать про протилежне. Так,
з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 всю кореспонденцію протягом спірного
періоду отримувала за адресою своєї реєстрації в гуртожитку / а.с. 126, 129,
130/, зверталась з заявами щодо залиття її кімнати до адміністрації гуртожитку
/ а.с. 125/, зверталась з заявами до міської ради з питання надання їй іншої
кімнати / а.с. 126/.

Ствердження позивача щодо відсутності речей ОСОБА_2 в кімнаті гуртожитку
спростовується поясненнями самого ж позивача в ході розгляду справи, а також
актом входження в її помешкання та виносу її речей з нього / а.с. 265 /.

Не здійснення ОСОБА_2 оплати за житло та комунальні послугу за певний
період, який не визначений навіть самим позивачем, не є підставою для визнання
відповідача втратившою право користування житловим приміщення на підставі ст. 71 ЖК України,
тобто з підстав, заявлених в позові.

Відповідач не заперечувала проти того, що вона деколи ( переважно в
період дощів, оскільки її кімнату заливало з даху) в спірний період тимчасово
мешкала у знайомих, проте цей строк ніколи не перевищував шести місяців. Про
незадовільний технічно-санітарний стан гуртожитку, зокрема, стан даху та
залиття кімнат п'ятого поверху, де знаходилась також кімната ОСОБА_2, маються
пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та позивача, а також постанова № 41
від 24.06.1994р. головного державного санітарного лікаря Комунарського району
м. Запоріжжя /а.с. 128/. Отже, тимчасова відсутність відповідача була викликана
незадовільними умовами проживання та, крім того, позивачем не надано
достовірних та належних доказів щодо тривалості такої відсутності відповідача
понад 6 місяців.

Пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, допитаних за
клопотанням позивача, щодо тривалості відсутності ОСОБА_2 в гуртожитку є досить
суперечливими, та спростовуються іншими доказами по справі, тому їх не можна
прийняти до уваги при вирішенні спору.

Довідка № НОМЕР_1 /а.с. 279/, на яку апелянт посилається як на доказ мешкання
ОСОБА_2 у іншому місці протягом спірного періоду, не є належним та допустимим
доказом у відповідності до ст.ст. 59, 60 ЦПК України, оскільки джерелом
інформації, що міститься у цій довідці, є свідки, які не допитані особисто у
судовому засіданні належним чином та з дотриманням вимог процесуального закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом повно та всебічно
досліджені докази, встановлені обставини справи та відповідні ним
правовідносини, а також застосовані норми матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини.

Що стосується
доводів апелянта про те, що не залучено до участі відділу громадянства,
міграції і реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в
Запорізькій області, то в даному випадку це процесуальне порушення не може бути
підставою для скасування або зміни оскаржуваного рішення, яке по суті є
правильним, а відмова в позові не тягне ніяких правових наслідків для
зазначеного органу.

Керуючись ст.ст.
307,308, 314,315,317 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Запорізької міської ради залишити без задоволення.

Рішення
Комунарського   районного суду м.
Запоріжжя   від 9 листопада 2006 року по цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
проте може бути

оскаржена
протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду
України