Справа №
22-598/2007 рік                                          Головуючий суддя 1 інстанції: Дужич С.П.
Суддя-доповідач: Гордійчук С.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12 червня 2007 року                                                                                                               м. Рівне

Колегія
суддів  судової палати у  цивільних
справах  апеляційного  суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді : Собіни І.М. суддів : Гордійчук C.O., Шимківа С.С. при секретарі :Чалій Н.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в
м.Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Рівненського міського суду від 19 березня 2007 року в
справі за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2, третя особа Рівненське
регіональне відділення Державного фонду
сприяння молодіжному житловому будівництву про переведення прав і
обов'язків позичальника.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явились
в судове засідання, перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги колегія суддів,-

встановила
:

Рішенням Рівненського міського суду від 19 березня 2007 року в позові ОСОБА_1 доОСОБА_2 про переведення прав і обов'язків
позичальника відмовлено.

В поданій на рішення апеляційній скарзі позивач
вказує на його незаконність, оскільки рішення постановлено з
порушенням норм матеріального права. Вважає, що дані правовідносини регулюються нормами сімейного законодавства. Крім того,
суд не врахував, що кредитний договір був укладений в
інтересах всієї сім'ї, отже вона має право на переведення прав і
обов'язків позичальника на неї, так як кредит наданий для
будівництва квартири для всієї сім'ї.

Просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення
про задоволення позовних вимог.

В запереченні на апеляційну скаргу відповідач
вказує, що рішення суду законне та обгрунтоване. Просить
залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги
апеляційний суд вважає, що скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до
травня 2005 року. Під час шлюбу відповідач
ОСОБА_2 4 грудня 2003 року уклав кредитну угоду з Рівненським
регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву про надання на їх сім'ю довготермінового кредиту для будівництва квартириАДРЕСА_1 та договір про дольову участь в будівництві (а.с. 12-15, 17-20), стороною якого теж є позичальник ОСОБА_2
Будинок на даний час не збудований і квартира не передана
забудовнику.

2

Відповідно до вимог ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом. Договір може бути змінено
або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що жодна із
сторін у договорі згоду на зміну угоди не дала і будь-яких істотних порушень договору
позичальником не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції підставно
відмовив у задоволенні позовних вимог, оскільки підстави
для зміни умов договору відсутні.

Доводи апеляційної скарги проте, що дані
правовідносини регулюються нормами сімейного законодавства не заслуговують на увагу,
оскільки правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами цивільного законодавства, а вимог щодо визнання
спільною сумісною власністю подружжя, одержаного
за укладеною в інтересах сім'ї угодою, грошей, майна та його розподіл позивачка
не заявляла.

Керуючись ст. ст. 307,308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського
суду від 19 березня 2007 року відхилити.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею чинності.