У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Яреми А.Г.,

Левченка Є.Ф.,

Шабуніна В.М.,

розглянувши  в
попередньому судовому засіданні у м. Києві 21 травня   2007 року цивільну справу  за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,
Української інноваційної страхової компанії "Інвестсервіс" про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 вересня 2006
року та Апеляційного суду Волинської області від 30 листопада 2006 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що її
автомобілю було завдано шкоди у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка
сталася з вини водія маршрутного таксі
ОСОБА_3, який під час пригоди знаходився на маршруті. Власником
маршрутного таксі являється ОСОБА_2

У зв'язку з тим, що Українською інноваційною страховою компанією
"Інвестсервіс" власнику маршрутного таксі було видано страховий
поліс, він неодноразово звертався до вказаної компанії з клопотанням про
відшкодування йому шкоди і відповідними документами, проте отримав відмову у
виплаті коштів.

Вважає, що така відмова є незаконною, необгрунтованою та такою, що порушує
його права і заподіює йому моральну шкоду.

Просив його вимоги задовольнити і відшкодувати йому заподіяну шкоду.

Рішенням Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 14 вересня 2006 року позов задоволено частково, постановлено
стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 6 000
грн., з Української інноваційної страхової компанії "Інвестсервіс" на
відшкодування матеріальної шкоди 24 990 грн., моральної шкоди 1 000 грн. та
солідарно з відповідачів судові витрати в розмірі 564 грн. і витрати за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн.

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 30 листопада 2006 року
зазначене рішення суду першої інстанції в частині стягнення коштів з ОСОБА_2
скасовано й ухвалено нове, яким постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 22 909 грн. 88 коп., та змінено в
частині розподілу судових витрат, у решті рішення залишено без змін.

У
обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_2 посилається на
невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне
застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального
права та ставить питання про скасування судових рішень  в частині стягнення з нього коштів та перечу
справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів
дійшла висновку про те, що підстави для
скасування  судових рішень  відсутні.

Відповідно до ч.
1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду  справи  в
касаційному   порядку   суд перевіряє  в
межах  касаційної  скарги
правильність застосування судом першої
або  апеляційної  інстанції
норм  матеріального  чи процесуального  права
і  не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
чи відкинуті   ним,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи
касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.
ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 вересня 2006 року та
Апеляційного суду Волинської області від 30 листопада 2006 року відхилити і
залишити вказані судові рішення без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

Ярема А.Г.

Левченко Є.Ф.

Шабунін В.М.