Апеляційний суд
Справа № 22
-105/07                                                                 Головуючий
Суддя-доповідач: Приймак В. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06
лютого 2007 року                                                                                        м.
Запоріжжя

« Колегія судців судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого:
Приймака В. М.

суддів :                                 Подліянової Г. С

Осоцького 1.1,

при секретарі: Вінник І.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2006 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2, третя особа - Запорізьке
обласне управління у справах захисту прав споживачів, про захист прав
споживача, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому
2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до приватного підприємця
ОСОБА_2, третя особа - Запорізьке обласне управління у справах захисту прав
споживачів, про захист прав споживача, який уточнював під час розгляду справи.

У позові
зазначав, що він придбав у відповідача двигун для човна „Хонда 30", який
був встановлений останнім на його човен за усною угодою між ними. Після
встановлення двигуна були виявлені істотні недоліки щодо його монтажу, що
робить неможливим використання товару за призначенням та призвело до поламки
кермового управління.

Зазначав, що
неякісним проведенням робіт по встановленню двигуна йому була спричинена
моральна шкода.

Посилаючись
на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача матеріальні
збитки, які складаються з вартості відновлювального ремонту човна у розмірі
2688 грн., витрат на дослідження транспортного засобу у розмірі 500 грн.,
вартості фактично сплаченої суми за проведення робіт по встановленню двигуна в
розмірі 1065 грн., вартості рульового редуктора в розмірі 1008 грн. та
понесених витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 2000 грн. Крім того,
просив стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в сумі 4900 грн.,
яка складається із завданої шкоди у зв'язку з протиправною поведінкою щодо
нього у розмірі 1750 грн. та моральною шкодою у зв'язку з пошкодженням його
майна в сумі 3150.

Рішенням
Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2006 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення як таке, що постановлено з
порушенням норм матеріального та процесуального права та направити справу на
новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни рішення, є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального права.

Відмовляючи
позивачу у задоволенні його позовних вимог, суд першої інстанції дійшов
висновку, що недоліки у виконаній роботі по встановленню двигуна на човен
виникли з вини самого позивача, оскільки, незважаючи на попередження
відповідача та свідка ОСОБА_3 щодо якості роботи, фактично роботи по
встановленню двигуна проводились відповідачем під керування та за вказівками
самого позивача.

З таким
висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки він не відповідає
обставинам справи.

Судом
встановлено, що позивач придбав у відповідача двигун „Хонда" для свого
моторного човна, що підтверджується договором купівлі - продажу від 05.08.2005
року та актом прийому - передачі придбаного двигуна від 05.08.2005 року.
Вартість двигуна складає 25600 грн.

Того ж дня,
двигун за усною домовленістю між сторонами був встановлений на човен позивача.
Вищезазначені обставини не оспорюються сторонами та підтверджуються матеріалами
справи.

Оскільки двигун
на човен позивача був встановлений без погодження з Регістром судноплавства
України щодо модернізації транцевої дошки, 11.08.2005 року інженером
-інспектором Регістра судноплавства України позивачу було заборонено експлуатацію
човна, що підтверджується записом у свідоцтві про придатність малого судна для
плавання.

Відповідно до ч.
4 ст. 15 Закону України „Про захист прав споживачів" (далі - Закон), за
наявності у роботах (послугах) істотних відступів від умов договору або інших
істотних недоліків, споживач має право вимагати розірвання договору та
відшкодування збитків.

Відмовляючи
позивачу в задоволені позову, суд першої інстанції застосував ч. 6 ст. 15
Закону, яка передбачає, що виконавець не несе відповідальності за недоліки у
виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини
самого споживача чи в наслідок непереборної сили. Застосовуючи вищезазначену
норму матеріального права при вирішенні спору, суд першої інстанції,
посилаючись на показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дійшов висновку, що
позивач при проведенні робіт по встановленню двигуна безпосередньо керував цією
роботою, контролював її та давав вказівки щодо встановлення двигуна, наполягав
на його встановленні у стислі терміни. Посилаючись на ці обставини, суд дійшов
висновку, що недоліки у виконаній роботі виникли з вини самого позивача, а тому
підстави для відповідальності за завдану шкоду відсутні.

Разом з тим,
відповідно до ст. 1166 ЦК
України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у
повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 2 зазначеної статті встановлено,
що особа, яка завдала шкоди, звільняється від відшкодування майнової шкоди,
якщо доведе, що шкода завдана не з її вини.

Між тим, згідно
висновку експерта № 071/18.04.2006 ТОВ „НІІЦПЕ „УКРТЕСТ" між діями
відповідача по встановленню двигуна та виявленими недоліками існує причинний
зв'язок, а згідно Акта від 14.02.2006 року ІШ Сопін „Мотор плюс" вартість
матеріальної шкоди, спричиненої неправильною установкою двигуна, та вартість
ремонтно - відновлюваних робіт складає 2688 грн.

Згідно
зазначеного висновку експерта при установці двигуна транц судна був збільшений
до розмірів, які не відповідають технічним вимогам, зазначених у Керівництві з
експлуатації встановленого двигуна, що спричинило неправильну установку
двигуна. У

свою
чергу, установка двигуна
на такому рівні,
крім технічних несправностей у роботі двигуна, представляє загрозу для безпеки
та життя пасажирів.

Відповідно до п.
10 ст. 15 Закону, виконавець несе відповідальність за шкоду, завдану життю,
здоров'ю або майну споживача, що виникла у зв'язку з використанням речей,
матеріалів, обладнання, приладів, інструментів, пристосувань чи інших засобів,
необхідних для виконання ним робіт (надання послуг), незалежно від рівня його
наукових та технічних знань, що дає змогу виявити їх властивості згідно
законодавства Відповідно до ст. 14 ЦК
України особа не, може бути примушена до дій, вчинення яких не є
обов'язковими для неї.

Висновки
суду першої інстанції про те, що позивач при виконанні робіт по встановленню
двигуна фактично керував цією роботою, а тому шкода, спричинена позивачу,
виникла з вини останнього, не грунтується на вимогах закону. Оскільки
відповідач взяв на себе зобов'язання провести роботу по встановленню двигуна,
він повинен був зробити цю роботу якісно, на професійному рівні, а у разі
втручання позивача в сам процес проведення робіт, мав право та повинен був
відмовитися від виконання робіт, які можуть завдати шкоду життю та майну
позивача.

Відповідач
не надав суду жодних доказів того, яким чином позивач впливав на хід робіт по
встановленню двигуна, в чому виразилась керування роботами з боку позивача і
виконанню цих робіт.

Таким
чином, не застосувавши при прийнятті рішення ст. 1166 ЦК України та п. 10
ст. 15 Закону, суд помилково застосував ч. 6 ст. 15 Закону, що призвело до
прийняття ним неправильного рішення.

Ухвалюючи
судове рішення, суд першої інстанції не дав оцінки доказам позивача щодо його
необізнаності про наслідки, які спричинить робота по встановленню двигуна.

Із
пояснень позивача вбачається, що відповідачем, шляхом надання реклами у засобах
масової інформації та у вивісці на його офісі, було зроблено публічну
пропозицію щодо проведення робіт по встановленню двигунів на човні. Зміст
реклами не попереджає та не роз'яснює, що внаслідок робіт, які ними
проводяться, можливі технічні несправності у роботі двигуна, або використання
човна після проведення цих робіт може спричинити загрозу для безпеки та життя
пасажирів.

Таким
чином, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали справи свідчать про
те, що недоліки у виконаній роботі по встановленню двигуна на човен виникли з
вини відповідача, а тому вимоги позивача про розірвання договору та стягнення
завданих збитків і моральної шкоди з відповідача на його користь є законними та
обґрунтованими.

Відповідно
до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не надав
суду доказів того, що він передав відповідачу грошову суму в розмірі 1065 грн.,
як оплату за проведення робіт, а тому зазначені позовні вимоги не можуть бути
задоволені.

Відповідно
до ч. 1 ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення
її прав. Пункт 3 частини 2 статті 23 ЦК України передбачає, що моральна шкода
полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Колегія
суддів вважає доведеним той факт, що в результаті пошкодження майна позивача останньому
була спричинена моральна шкода, яка виразилась у душевних стражданнях. Разом з
тим, колегія вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення моральної
шкоди задовольнити частково у розмірі 2000 грн.

Таким чином, з
відповідача на користь позивача належить стягнути: вартість рульового редуктора
у розмірі 1008 грн., вартість відновлювальних робіт у розмірі 2688 грн.,
вартість витрат на проведення експертизи у розмірі 500 грн., вартість на оплату
юридичних послуг адвоката у розмірі 2000 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000
грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім того, з
відповідача на користь держави необхідно стягнути державне мито у розмірі 68
грн. 50 коп. Оскільки суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути вартість рульового редуктора у розмірі 1008 грн., у
резолютивній частині рішення

необхідно
зазначити, що позивач зобов'язаний повернути відповідачу пошкоджений рульовий
редуктор після виконання судового рішення в частині стягнення вартості
рульового редуктора.

Керуючись ст.ст.
303,304,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 31 жовтня 2006 року по цій справі скасувати. Ухвалити по справі
нове рішення наступного змісту: „Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Розірвати договір на здійснення послуги, укладений між ОСОБА_1 та приватним
підприємцем ОСОБА_2 05 серпня 2005 року.

Стягнути
з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість рульового редуктора
у розмірі 1008 грн., вартість відновлювальних робіт у розмірі 2688 грн.,
витрати на проведення експертизи у розмірі 500 грн., вартість оплати юридичних
послуг адвоката у розмірі 2000 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Зобов'язати
ОСОБА_1 повернути приватному підприємцю ОСОБА_2 пошкоджений рульовий редуктор
після виконання судового рішення в частині стягнення вартості рульового
редуктора.

Стягнути
з приватного підприємця ОСОБА_2 на користь держави державне мито у розмірі 68
грн. 50 коп.

Рішення набирає
законної сили негайно, проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його проголошення.