РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2
- 9713/06

2-531/07

«22» січня 2007 р.
м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого
- судді Харченко A.M. при секретарі - Широкоступенко І.П., розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до   ОСОБА_2 про   стягнення
суми   гонорару   та відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

08 червня 2006 р. позивач звернулася до суду з позовом до
відповідача про стягнення суми гонорару в розмірі 700 грн. та моральної шкоди в
розмірі 300 грн., посилаючись на те, що в листопаді 2005 року вона звернулася
до юридичної консультації до адвоката ОСОБА_2., посилаючись на неприязні
стосунки, які склалися між нею та її дочкою ОСОБА_4. Адвокат її переконав, що
їй необхідно звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з її дочки.
За дану юридичну послугу та за участь в веденні цивільної справи адвокат запропонував
їй оплатити 700 грн. та
після закінчення слухання справи 200
грн. На підтвердження передачі коштів, адвокатом була їй надана візитна
картка. Під час слухання справи 31.01.2006
року судом витребувались необхідні документи, які стосуються предмету позову.
Вважала, що адвокат ОСОБА_2. проявив не підготовку до справи. Крім того, у неї
погіршилися стосунки з членами своєї родини. 12 квітня 2006
року позивач вимушена була подати заяву про закриття провадження у справі
про стягнення аліментів. 25
лютого 2006 р. на
прийомі у адвоката вона вимагала повернення гонорару, але їй було відмовлено.
Дані факти негативно вплинули на її стан здоров'я, вона хворіла, зверталася за
медичною допомогою.

В судовому засіданні позивач в повному обсязі підтримала
свої позовні вимоги та просила задовольнити позов.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та
пояснив, що з позивачем вони знайомі з 2003
року. Позивач приходила до нього на консультації і за них вона платила
близько 20 грн.
Коли вирішили звернутися до суду з позовом, він запропонував їй укласти угоду,
але вона відмовилася. Після чого обіцяла розрахуватися частинами. Він виписав
ордер, підготував позов та прийняв участь в одному засіданні суду. З
відповідачем по справі про стягнення аліментів він не спілкувався, а дочка
позивачки - відповідач
по справі про стягнення аліментів надала заперечення проти позову. Судове
засідання було призначено на 01
березня 2006 року,
але позивач ОСОБА_1. прийшла до нього з сином та стала вимагати повернення 800 грн.,
погрожувала йому, в зв'язку з чим він звернувся до міліції. Потім позивач
дзвонила йому додому та просила зустрітися, але він не бачив в цьому потреби.
За адвокатські послуги за позовом про стягнення аліментів позивач йому не
платила, тому в позові просив відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та надані сторонами докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм
правовідносини. Судом встановлено, що згідно з ордером Юридичної консультації
Московського району м. Харкова адвокат ОСОБА_2. представляв інтереси позивача
ОСОБА_1. за позовом до ОСОБА_4. про стягнення аліментів на матір в Московському
районному суді м. Харкова. Ухвалою суду від 18 квітня 2006
року провадження у зазначеній справі закрито на підставі заяви позивача,
яка надійшла до суду 16 квітня 2006 року.

Із скарг до Дисциплінарної комісії Харківської обласної
колегії адвокатів від 27
лютого та 14 березня 2006 року вбачається,
що у позивача виник конфлікт стосовно повернення гонорару ще до винесення судом
ухвали про закриття провадження у справі.

Надану позивачем розписку від 15 січня 2006 року про позику
у ОСОБА_3. на суму 500 грн. для
розрахунку з адвокатом, суд оцінює критично, оскільки вона не посвідчена
належним чином. Крім того, зазначена розписка не є доказом передачі зазначеної
суми адвокату.

Згідно з ст. 12
Закону України "Про адвокатуру", оплата праці адвоката
здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і
адвокатським об'єднанням чи адвокатом.

На підставі викладеного, суд вважає, що позивачем
відповідно до ст. 60 ЦПК
України, не надано доказів передачі гонорару в розмірі 700 грн. адвокату
ОСОБА_2., тому в позові про стягнення суми гонорару відмовляє.

Відповідно до ст. 1167
ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає, що позивач не надала доказів спричинення їй
моральних страждань, в зв'язку з діями чи бездіяльністю відповідача, а також не
обґрунтувала грошову суму моральної шкоди.

В зв'язку з чим, суд відмовляє також в задоволенні
позовних вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 300 грн.

Керуючись ст. ст. 10,
11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. 1167 ЦК України,
Законом України "Про адвокатуру", суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення суми
гонорару та відшкодування моральної шкоди -
відмовити. Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя