У Х В А Л А

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

10 жовтня 2007  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа Відкрите акціонерне товариство “Хустське автотранспортне
підприємство 12142”, про зобов'язання виконання умов договору оренди та усунення
перешкод, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду
Закарпатської області від 14 листопада 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2006 р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа
ВАТ “Хустське АТП 12142”, про зобов'язання виконання умов договору оренди та усунення перешкод.

Зазначала, що відповідно до договору оренди від 2.09.2003 р., укладеного
між нею та ВАТ “Хустське АТП 12142” строком на 5 років, їй передано в оренду
приміщення та частину території, що знаходиться біля прохідної АТП, для
використання його під кафе.

12.04.2006 р. на підставі договору купівлі-продажу ВАТ “Хустське АТП 12142” відчужило ОСОБА_2 склад паливно-мастильних матеріалів. В зв'язку з цим
18.04.2006 р. ОСОБА_2 надіслала їй повідомлення з вимогою звільнити приміщення
кафе та попередження про зняття з себе відповідальності за збереження
матеріальних цінностей.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_1 просила суд зобов'язати відповідачку
виконувати умови договору оренди від 2.09.2003 р. та не чинити перешкод у
користуванні орендованим майном.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від          17.07.2006 р. позов задоволено:
зобов'язано ОСОБА_2 виконувати умови договору оренди від 2.09.2003 р.,
укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ “Хустське АТП 12142” та не чинити позивачці
перешкод у здійсненні підприємницької діяльності, що ґрунтується на цьому
договорі.

Рішенням  Апеляційного суду
Закарпатської області від 14.11.2006 р. рішення місцевого суду скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову в позові.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим
ставить питання про скасування рішення апеляційного суду та залишення в силі
рішення місцевого суду.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в силу ст. 770
ЦК України до відповідачки, як до особи, що набула права власності на
орендоване  майно, перейшли права та
обов'язки наймодавця за договором оренди, укладеним з позивачкою попереднім
власником цього майна.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову в
позові, апеляційний суд дійшов висновку, що після зміни власника приміщення
позивачка не виконувала передбаченого договором обов'язку вносити плату за
користування приміщенням, а тому у відповідача не виникло зобов'язання щодо
виконання договору оренди спірного приміщення.

Проте погодитись з таким висновком апеляційного суду не можна, виходячи з
наступного.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що між позивачкою
ОСОБА_1 та ВАТ “Хустське АТП 12142” 2.09.2003 р. було укладено договір оренди
спірного приміщення строком на п'ять років. Згідно умов цього договору ОСОБА_1
було передано в оренду приміщення та частину території біля прохідної
підприємства, які використовуються нею як кафе для здійснення підприємницької
діяльності.

Зазначений договір оренди на момент розгляду справи в суді свою дію не
припинив  і  в
установленому  законом порядку
визнаний недійсним чи розірваний не був.

Згідно договору купівлі-продажу від 12.04.2006 р. відповідачка ОСОБА_2
придбала у ВАТ “Хустське АТО 12142” нежитлову будівлю - АДРЕСА_1, на території
якого розміщено приміщення, передане в оренду позивачці.

Відповідно до ч. 1 ст. 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої
у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Питання про відмову від договору оренди через несплату позивачкою
передбачених договором платежів новим власником приміщення в суді першої
інстанції не порушувалось.

Встановивши ці факти та визначивши правовідносини,
зумовлені встановленими фактами, місцевий суд правильно застосував правові
норми та ухвалив правильне по суті й справедливе рішення, а суд апеляційної
інстанції при перегляді справи, ґрунтуючись на тих самих доказах, дійшов
хибного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно ст. 339 ЦПК України - установивши, що апеляційним судом   скасовано судове рішення, ухвалене згідно із
законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної  інстанції
і  залишає  в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 339  ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 14 листопада                 2006 року скасувати, а рішення
Хустського районного суду Закарпатської області від 17 липня 2006 року залишити
в силі.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк