Справа№2-381/07
РІШЕННЯ

іменем України

29 січня 2007
року Комсомольський районний суд м.Херсона у складі:

судді Радченко
Г.А.

при секретарі
Собчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Херсоні цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я

особа ОСОБА_3
про стягнення боргу за договором оренди, а

також матеріальної та моральної
шкоди,

встановив:

До суду в грудні 2005 року звернувся позивач з позовом, в якому просив
стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 15973 грн. та моральну в сумі
1700 грн. В обгрунтування позову посилався на те, що між ними було укладено
28.08.2002 року договор оренди
автомобіля "Мерседес-Бенц" держномер НОМЕР_1, що належив їй на праві
власності. Вона передала відповідачу автомобіль у технічно справному стані.
Згідно гл.2, гл5, п.5.2.4. договору відповідач зобов"язувався щомісячно
виплачувати орендну плату в сумі 530 грн., проводити його поточний ремонт та
утримувати його в технічно справному стані (п.5.2.2. гл 5 договору). Але
відповідач умови договору не виконав, орендної плати не сплачував, після
закінчення строку оренди, тобто 31.12.2002 року автомобіль не повернув. За весь
час оренди утворилася заборгованість по оплаті в сумі 2120 грн., а також
заборгованість по пені у розірі 5% простроченої суми за кожний день прострочки
впродовж 10 днів та 10% суми, якщо сплата прострочена на термін понад 10 днів,
в розмірі 2120 грн., а всього - 4240 грн.

Окрім того, гл.10 договору орендар був зобов'язаний
повернути надані йому запасні частини від вказаного автомобіля на суму 3000
грн. Фактично ним повернуто майно на суму 1000 грн., залишилась заборгованість
на суму 2000 грн.

Також відповідач в порушення договору не слідкував за
його технічним станом, і коли внаслідок зусиль позивача, він повернув собі
автомобіль, останній був непридатний для використання. Згідно автотехнічного
дослідження сума відновлювального ремонту складає 7733 грн.

Внаслідок неправомірних дій відповідача йому була
спричинена моральна шкода, що виразилася в моральних переживаннях за належне
йому майно, порушення звичного укладу життя, пошуку додаткових коштів на ремонт
автомобілю.

В судовому засіданні представник позивача від позовних
вимог в частині стягнення пені за прострочення орендної плати в сумі 2120 грн.
відмовився. Судом відмова від позову в цій частині визнана, оскільки на погляд
суду це не порушує права позивача, справа в цій частині закрита.

В решті
представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити та пояснив, що
він, згідно наданого ОСОБА_1 доручення від 10.06.2003 року, уклав ОСОБА_2
договір оренди. Автомобіль ОСОБА_2 надано в належному стані, але відповідач
орендну плату щомісячно не сплачував, почав уникати його. Коли він його
знаходив, то останній обіцяв розрахуватися з ним, але після занінчення строків
оренди, автомобіль не повернув та борг не сплатив. Він неодноразово звертався
до органів внутрішніх справ із заявами про притягнення відповідача до
кримінальної відповідальності за шахрайство та незаконне утримання автомобіля.
Органами міліції виносилися постанови про відмову в порушенні кримінальної
справи, та було запропоновано йому звернутися до суду в порядку
цивільно-правового спору.

Представник
позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що
правовідносини, які склалися між сторонами продовжувалися та закінчилися в 2002
році, тому маєть регулюватися ЦК
України в редакції 1963 року. Таким чином, строки позовної давності
позивачем не порушені. Просив позов задовольнити, стягнути матеріальну та
моральну шкоду.

3-я особа
ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він діяв при підписанні договору
оренди від імені своєї матері ОСОБА_1. Йому ОСОБА_2 і повинен був сплачувати
орендну плату за автомобіль. ОСОБА_2 умови договору не виконував, по закінченні
строку оренди автомобіль не повернув. Він спочатку не розповідав своїй матері
про ці обставини, намагаючись самостійно вирішити питання про поврнення ОСОБА_2
боргу та автомобіля.

Відповідач в
судове засідання не з"явився, про час слухання справи повідомлявся
належним чином, судом за згодою представника позивача ухвалено заочне слухання
справи.

Суд, вислухавши
пояснення представників позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає,
що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.
161 ЦК України
(в ред. 1963 р.) зобов"язання повинні
виконуватися належним чином та в установлений строк відповідно до умов
договору. У випадку невиконання або неналежного виконання зобов"язання
боржником, згідно положень ст.203 вказаного Кодексу, він повинен відшкодувати
кредитору завдані цим збитки.

Судом
встановлено, що між сторонами було укладено 28.08.2002 року договор оренди
автомобіля "Мерседес-Бенц" держномер НОМЕР_1, що належить позивачу на
праві власності (копія свідоцтва про реєстрацію є в матеріалах справи). Вона
передала відповідачу автомобіль у технічно справному стані. Згідно гл.2, гл5,
п.5.2.4. договору відповідач зобов'язувався щомісячно виплачувати орендну плату
в сумі 530 грн., проводити його поточний ремонт та утримувати його в технічно
справному стані (п.5.2.2. гл 5 договору). Але відповідач умови договору не
виконав, орендної плати не сплачував, після закінчення строку оренди, тобто
31.12.2002 року автомобіль не повернув. За весь час оренди утворилася
заборгованість по оплаті в сумі 2120 грн.

Окрім того, гл.10 вказаного договору орендар був
зобов'язаний повернути надані йому запасні частини від вказаного автомобіля на
суму 3000 грн. Фактично

ним повернуто майно на суму 1000 грн.,
залишилась заборгованість на суму 2000 грн., які підлягають стягненню

Також відповідач в порушення договору не слідкував за його технічним
станом, і коли внаслідок зусиль позивача він повернув собі автомобіль, останній
був непридатний для використання. Згідно акту НОМЕР_2 автотехнічного
дослідження від 13.08.2003 року в автомобілі встановлені пошкодження в двигуні,
сума відновлювального ремонту складає 7733 грн.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6
підтвердили, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в їх присутності було укладено договір
оренди автомобіля "Мерседес-Бенц" синього кольору, які обидва
підписали. ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 автомобіль, останній же орендну плату не
платив. Після повернення автомобиль був зламаний.

Свідок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також пояснили, що їм зі слів ОСОБА_3 відомо, що
від надав в оренду свій автомобіль марки "Мерседес-Бенц" синього коліру.
Десь в серпні 2003 року він притягнув цей автомобіль в технічно несправному
стані.

Що стосується вимог позивача про стягнення моральної
шкоди в сумі 1700 грн., то вони не підлягають задоволенню, оскільки ст.440-1 ЦК України ( вред. 1963 р.), на яку посилається
представник позивача, не передбачається стягнення моральної шкоди за неналежне
виконання договірних правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 8 8 ЦПК України з відповідача
підлягають стягненню судові витрати, понесені почивачем по сплаті держмита в
сумі 160 грн., витрати, пов"язані з повідомленням відповідача про час
слухання справи в сумі 156,48 грн згідно наданих квитанцій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,88,213
ЦПК України, Главою 25 та ст.ст. 161,203 ЦК
України (в редакції 1963 року), суд -

вирішив:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2120 грн.
заборгованості по орендній платі, 2000 грн. боргу за запасні частини до
автомобілю, 7733 грн. матеріальної шкоди за відновлювальний ремонт пошкодженого
автомобіля, а також судові витрати в сумі 316 грн. 48 коп.

В решті позову
відмовити за необґрунтованістю.

Заочне рішеннгя може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що подається протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляція позивачем до
апеляційного суду Херсонської області шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга
подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.