Справа № 22-Ц-49/07                                                         Головуючий
Категорія -36                                                                                              Доповідач
_______________ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
ОБЛАСТІ______________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 березня
2007року                                                                                            місто
Луцьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого -
судді Стрільчука В.А.. суддів - Свистун О.В.,
Здрилюк О.І при секретарі Савчук
О.В.. з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів за апеляційною
скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу судді Ратнівського районного суду від 17
листопада 2006 року.

встановила:

Ухвалою судді Ратнівського районного суду від 17
листопада 2006 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати цю ухвалу
та постановити нове рішення - про задоволення позову.

Вважає, що судом допущено неповне з*ясування обставин, що
мають значення для справи та порушено норми матеріального і процесуального
права.

Апелянт вказує, що судом першої інстанції залишено поза
увагою ту обставину, що на день її звернення в суд з даним позовом на утримання
дітей стягуються аліменти в меншому розмірі, ніж передбачено частиною 2 статті
182 Сімейного кодексу України.

Заслухавши позивача, яка апеляційну скаргу підтримала,
відповідача, який апеляційну скаргу заперечив, дослідивши матеріали справи,
перевіривши докази в межах доводів апеляційної скарги, законність і
обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Ратнівського районного суду
від 30 червня 2004 року стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання сина
ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку
щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Відповідно до роз*яснення Пленуму Верховного Суду України, даного в п.17
постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», зміна законодавства в частині визначення мінімального
розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених
раніше рішень про їх стягнення.

У зв*язку із зміною
законодавства, зокрема, набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до
Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей» позивач
просила змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення суду та
стягнути з відповідача на утримання двох дітей аліменти в розмірі по 30% від
прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд на підставі ст.
14, п.2 ч.2 ст. 122 ЦПК України дійшов вірного висновку про наявність підстав
для відмови у відкритті провадження у справі в зв*язку з наявністю такого, що
набрало законної сили рішення суду у спорі між тими ж сторонами про той же
предмет спору.

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 5 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі зміни законодавства, визначення мінімального
розміру аліментів, що підлягають стягненню на утримання дітей визначається
державним виконавцем на підставі чинного законодавства.

Колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням  норм
матеріального і процесуального права, а тому підстав для її зміни чи
скасування не вбачається.

Керуючись
ст.ст.307, 312,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу судді Ратнівського
районного суду від 17 листопада 2006 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.