АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-380-2007р.                                                     Головуючий
спори про                                                               Компанієць
спадкове право                                                                       Доповідач
в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27"
лютого 2007 р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                Кісіль М.О.

Суддів                          Адаменко Л.В.,
Подорога В.М.

при
секретарі               Петренко С.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 грудня 2006р.
по справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Машинобудівний завод
«Оризон» про стягнення заробітної плати спадкодавця, відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши учасників процесу, -

встановила:

6 грудня 2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом
до державного підприємства «Машинобудівний завод «Оризон» про стягнення
заборгованості по заробітній платі спадкодавця, відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що відповідач мав
заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 4171,46 грн. перед її
чоловіком ОСОБА_2, членом сім'ї якого вона, як дружина, з яким перебувала у
зареєстрованому шлюбі з 1995 року, була. На її неодноразові звернення дирекція
організації невиплачену її чоловіку заробітну плату їй не виплатила, а 29
листопада 2006 року повторно відмовивши їй у вказаній виплаті їй повідомили про
те. що таку ж заяву подала дочка померлого від першого шлюбу - ОСОБА_3, а також
вказали, що заборгованість по зарплаті буде розподілена між ними по спадщині.

Посилаючись на ст. 1227 ЦК
України ОСОБА_1 доводила, що поскільки ОСОБА_3 не була членом сім'ї
померлого, то вона не має права на невиплачену зарплату її батька.

Крім того позивачка просила стягнути з відповідача
матеріальну шкоду в сумі 950 грн., завдану підприємством-відповідачем в зв'язку
з невиплатою зарплати під час житгя її чоловіка так. як вони не могли
встановити індивідуальне опалення із-за відсутності коштів та в зв'язку з тим,
що після пережитих нею подій, неприємні клопоти, невпевненість та страх у
завтрашньому дні. відмову та небажання відповідача виплатити їй заборговану
суму коштів, нестійкого матеріального становища вона змушена була витратити 600
грн. на стаціонарне лікування з 5 до 28 липня 2006 року.

2

Позивачка доводила, що у зв'язку з протиправною
поведінкою відповідача щодо неї та її чоловіка, що призвело до душевних
страждань та фізичного болю із-за її хвороби їй завдала моральна шкода, яку
вона оцінює в 5000 грн. та яку просила стягнути із відповідача. Зазначені
вимоги ОСОБА_1 просила задоволити відповідно до ст.ст. 15, п.2 ч.2, ст.16, 22,
23, 1227 ЦК України
та ст. З (т.2) СК України.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 27 грудня 2006 року позов
ОСОБА_1 задоволений частково. Ухвалено стягнути із ДП «Машинобудівний завод
«Оризон» на її користь 1390,49 грн. зарплати, не виплаченої ОСОБА_2 та судові
витрати в сумі 18 грн. В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалене по справі рішення
скасувати, як ухвалене з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове
рішення про стягнення 4171,46 грн. заборгованості по зарплаті, невиплаченої її
чоловіку, та 5000 грн. моральної шкоди з відповідача на її користь.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи
перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді, судова палата приходить
до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до скасування в
частині вирішення спору про стягнення заробітної плати, невиплаченої
підприємством ОСОБА_2, так як відповідно до ст. 1227 ЦК України суми
заробітної плати, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за
життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять , до
складу спадщини. Як вбачається із матеріалів справи єдиним членом сім'ї ОСОБА_2
була його дружина (а. с, а. с. 14,15,16).

Суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку, визнавши ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 членами сім'ї померлого. Вказане спростовується вищевказаними
матеріалами справи.

Судом першої інстанції також неправильно обгрунтовані підстави для відмови
ОСОБА_1 у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно
до ст. 237-1 КЗпП України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду . України
«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»
№4 від 31 березня 1995 року така шкода відшкодовується працівнику за наявності
порушень його прав у сфері трудових відносин, а не іншим особам.

Керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова палата, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Смілянського міськрайонного суду від 27 грудня
2006 року в частині вирішення спору про стягнення заборгованості по заробітній
платі скасувати, а в решті залишити без змін.

Позов ОСОБА_1 про стягнення невиплаченої заробітної плати ОСОБА_2
задоволити.

Стягнути із державного підприємства «Машинобудівний завод «Оризон»
(юридична адреса АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 4171,46 грн., в доход
держави-держмито в сумі 51 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.