РІШЕННЯ іменем України

Справа № 2-15/2007 (№ 2-298/2006)

14 березня 2007 року
Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С, при
секретарі Потапенко
О.О., з участю:

представниці позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, представників третіх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5,

розглянувши у судовому засіданні в
м. Славутичі цивільну справу за позовною заявою комунального підприємства
„Житлово-комунальний центр" до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи - державне
підприємство „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом",
державне спеціалізоване підприємство „Чорнобильська атомна
електростанція", комунальне підприємство „Управління житлово-комунального
господарства", про зобов'язання закінчити ремонт жилого приміщення та
виселення з наданого на час ремонту іншого жилого приміщення та зустрічним
позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

УСТАНОВИВ:

У червні 2006 року до суду
звернулося КП „ЖКЦ" з позовними вимогами про виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із наданого
жилого приміщення на період ремонту квартири у зв'язку з їх ухиленням
відповідачів від виконання ремонту квартири, які у процесі судового розгляду
доповнило і просило зобов'язати відповідачів виконати у місячний строк ремонт
квартири за адресою: АДРЕСА_1,
та виселити їх з житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2.

У суді
представниця позивача просила задовольнити позовні вимоги КП „ЖКЦ",
пославшись на те, що на виконання рішення суду від 15.09.98 р. з НАЕК
„Енергоатом" на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було стягнуто 11866 грн. для
проведення ремонту, вони взяли на себе обов'язок провести ремонт самостійно,
але до цього часу ремонт без поважних причин не виконали і продовжують
безоплатно користуватися наданою їм на період ремонту квартирою у гуртожитку. У
задоволенні зустрічного позову просила відмовити у зв'язку пропуском
відповідачами строку позовної давності без поважних причин та безпідставністю
вимог.

Відповідачі
проти позову заперечували і пред'явили зустрічний позов про відшкодування
майнової та моральної шкоди, який у процесі розгляду справи доповнили і просили
стягнути на відшкодування майнової шкоди 41063
гривні, 30000 гривень
на відшкодування завданої моральної шкоди та 832 гривні 21
копійку судових витрат.

У суді відповідачі просили у
задоволенні первісного позову відмовити і задовольнити їх вимоги, пославшись на
те, що гроші за судовим рішенням одержали лише у 2000 році і витратили за цільовим призначенням. Крім того,
додатково на виконання ремонту витратили власні гроші, оскільки після постановления судового рішення
зросли ціни на будівельні матеріали та виявилися нові будівельні недоліки,
усунення яких потребує додаткових витрат. Внаслідок цих обставин та
недостатності власних коштів проведення ремонту затягнулось, а строк позовної
давності вони пропустили з поважних причин, оскільки ОСОБА_2 була встановлена
третя, а

згодом -
друга група інвалідності, що перешкоджало зверненню до суду за захистом
своїх прав.

До участі у
справі як третіх осіб судом залучено ДП НАЕК
„ЕНЕРГОАТОМ", ДСП ЧАЕС та КП „УЖКГ".

Представник ДП НАЕК
„ЕНЕРГОАТОМ" просив вирішити справу на розсуд суду, пославшись на те, що
після постановления рішення
у першій справі ДСП ЧАЕС
отримало статус юридичної особи і житловий фонд залишився на його балансі.
Тому їх підприємство не має відношення до спірних відносин і не повинно
відповідати за цим позовом.

Представник ДСП ЧАЕС вважав, що у
задоволенні і первісного і зустрічного позовів слід відмовити за
безпідставністю вимог та пропуском відповідачами строку позовної давності.

Представник КП
УЖКГ до суду не з'явився без повідомлення поважних причин для неявки.

Первісний позов
підлягає задоволенню частково, а у задоволенні зустрічного позову слід
відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради ОСОБА_2 та ОСОБА_6, - відповідачам у
справі, було видано ордер НОМЕР_1 на
вселення у однокімнатну ізольовану квартиру за адресою: АДРЕСА_1. На підставі
ордера ОСОБА_2 (Наймач) було укладено з УЖКГ ВО „Комбінат" (Наймодавець), правонаступником якого у відносинах
житлового найму є КП „ЖКЦ", -
позивач у справі, договір найму жилого приміщення від 15.05.1989 р. (а.с.5).

Відповідно до
ст. 101 ЖК
України при проведенні капітального ремонту жилого будинку державного житлового
фонду, коли ремонт не може бути проведено без виселення наймача, наймодавець
зобов'язаний надати наймачеві та членам його сім'ї на час проведення
капітального ремонту інше жиле приміщення, не розриваючи при цьому договору
найму на ремонтоване приміщення. Після закінчення ремонту наймач вселяється у
жиле приміщення, яке він раніше займав. У період проживання наймача у зв'язку з
ремонтом в іншому жилому приміщенні він вносить квартирну плату лише за
приміщення, надане йому на час ремонту.

Згідно рішення
представника власника - „Чорнобильської
АЕС" НОМЕР_2, - третьої
особи у справі, у зв'язку із станом квартири за адресою: АДРЕСА_1, який вимагає
ремонту з відселенням наймача, згідно ст. 101
ЖК України на час виконання ремонту відповідачам у справі надано жиле
приміщення за адресою: АДРЕСА_2
(а.с.7).

Відповідно до
ст. 176 ЖК
України наймодавець зобов'язаний своєчасно провадити ремонт жилих будинків,
забезпечувати безперебійну роботу інженерного обладнання будинків і жилих
приміщень. Невиконання наймодавцем обов'язків по ремонту жилого приміщення у
випадках, викликаних невідкладною необхідністю, дає наймачеві право провести
ремонт і стягнути з наймодавця вартість ремонту або зарахувати її у рахунок
квартирної плати.

Згідно рішення Славутицького
міського суду Київської області від 15
вересня 1998 року,
яке набрало законної сили, з ДП НАЕК „ЕНЕРГОАТОМ", - третьої особи у
справі, стягнуто на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_6, - відповідачів у справі, 9 197 гривень на відшкодування вартості ремонту наданої їм
квартири за адресою: АДРЕСА_1,
який вони виявили бажання виконати самостійно, по 1 000 гривень на
відшкодування завданої моральної шкоди та 669
гривень на відшкодування судових витрат.

Як видно з висновку
судово-будівельної експертизи НОМЕР_3,
у квартирі в цінах на грудень 2006
року виконано ремонтних робіт на загальну суму 32109 грн., необхідно
виконати для приведення квартири у належний санітарно-технічний стан

ремонтних робіт на суму 18151 грн., нормативний строк закінчення ремонту при умові
виконання робіт двома робітниками 3,
7 розряду становить 30 днів.

Як пояснили у
суді відповідачі і підтвердується письмовими доказами, зазначене рішення суду
було фактично виконано і вони одержали у повному обсязі присуджені гроші 13 березня 2000 року.

Виходячи з
положень ст. 453 ЦК УРСР,
статей 48, 51, 52, 54,
56, 57 Закону України „Про власність", у тому разі, коли на
час виконання рішення про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за
одержані за рішенням кошти збільшились ціни на майно або роботи, на придбання
чи проведення яких воно було присуджено, потерпілий з цих підстав може заявити
додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в
тому, що виконання провадилося вже після збільшення цін і тарифів.

Як видно з листа
Київського обласного управління статистики НОМЕР_4 на адресу Славутицького
міського суду, індекс споживчих цін (індекс інфляції) за період з вересня 1998 року по березень
2000 року,
тобто за період затримки виконання рішення суду, становив 143,4% (а.с. 13).

Відповідно до
ст. 71 ЦК УРСР,
який був чинним на час виникнення спірних відносин, загальний строк для захисту
права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється
в три роки. Згідно ст. 76
цього Кодексу перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення
права на позов, яке виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення свого права. Згідно ст. 80 цього Кодексу закінчення строку позовної давності до
пред'явлення позову є підставою для відмови в позові.

Як видно із
зустрічної позовної заяви, позов про відшкодування майнової та моральної шкоди
у зв'язку із збільшенням цін і тарифів на ремонтні роботи відповідачами
пред'явлено 11 липня 2006 року, тобто
після закінчення трирічного строку позовної давності.

Клопотання про
поновлення пропущеного строку відповідачі не заявили. Наявність поважних причин
пропуску строку позовної давності перед судом не довели. Посилання відповідачів
на встановлення ОСОБА_2 у 2003
році третьої, а згодом -
другої групи інвалідності, суд вважає непереконливими, оскільки це не
перешкоджало зверненню до суду за захистом порушеного права.

Посилання
відповідачів на виявлення у 2000
році нових недоліків у стані квартири суд вважає необгрунтованими, оскільки
належних доказів на підтвердження цих обставин, а також вини відповідача у їх
виникненні суду не надано.

Як пояснила у
суді представниця позивача і підтверджується дослідженими судом письмовими
доказами, долученими до справи, відповідачі з 2004 року обіцяють закінчити ремонт і звільнити надану на час
ремонту квартиру, проте до цього часу його не виконали і квартиру не звільнили.
При цьому одержують комунальні послуги, які не оплачують за жодну квартиру.
Оскільки відповідачі не звільняють надану на час ремонту квартиру у гуртожитку,
вона не може бути надана іншим особам, які потребують житла.

Встановлені
обставини справи свідчать про порушення відповідачами права позивача на
управління житловим фондом, передбачене ст. 18 ЖК України, яке підлягає судовому захисту шляхом
покладення на відповідачів обов'язку звільнити житлове приміщення, яке було
надане на час ремонту квартири.

Як видно з
висновку судово-будівельної експертизи, нормативний строк закінчення ремонту
становить 30 днів,
протягом якого відповідачі мають можливість закінчити ремонт і переселитися у
квартиру.

Разом з тим, за змістом ст. 176 ЖК України
проведення ремонту за бажанням наймача за рахунок наймодавця є його правом, а
не обов'язком. Тому у суду немає достатніх правових підстав для покладення
цього обов'язку на відповідачів.

Відповідно до
ст. 88 ЦПК
України при задоволенні позову судові витрати присуджуються позивачеві. При
відмові у позові судові витрати позивачеві не відшкодовуються

Керуючись ст. 209,
215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов
комунального підприємства „Житлово-комунальний центр" задовольнити частково.

Зобов'язати
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнити протягом одного місяця жиле приміщення за адресою:
АДРЕСА_2.

У іншій частині первісного позову відмовити.

У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь комунального підприємства „Житлово-комунальний
центр" судові витрати на загальну суму 16 гривень у рівних частках.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Київської області. Заяви про апеляційне
оскарження можуть бути подані протягом десяти днів з дня проголошення. Апеляційні
скарги можуть бути подані протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення у повному обсязі складено 19 березня 2007 року.

Суддя