Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне, в порядку гл.8 розділу ІІІ ЦПК України)

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

11 жовтня 2007 року
Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Черновського Г.В.

при секретарі - Вобліковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Перша
Дніпропетровська державна нотаріальна контора, виконавчий комітет
Дніпропетровської міської ради про визначення часток у спільній сумісній
власності,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2007 року позивачка звернулася до суду з
вищезазначеним позовом, в якому просила визначити, що частки померлого ІНФОРМАЦІЯ_1   ОСОБА_3 та ОСОБА_2 власників квартири
АДРЕСА_1 є рівними, тобто

кожному належить по ½ частини та признати її спадкоємцем ½ частини
квартири АДРЕСА_1, яка належала померлому
ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила та
просила суд визначити, що частки померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_2
власників квартириАДРЕСА_1 є рівними, тобто

кожному належить по ½ частини.

Відповідачка в судове засідання по справі не з'явилася,
про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В свої заяві
відповідачка позовні вимоги визнала, просила суд розглядати справу за її
відсутністю. За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України,
відповідачка вважається повідомленою про день та час судового засідання, що є
підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і
постановлення заочного рішення.

Представники третіх осіб також у судове засідання не з`явилися,
про день та час його проведення повідомлялися належним чином, в своїй заяві
Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора просила суд розглядати
справу за відсутністю їх представника, при ухваленні рішення покладались на
розсуд суду.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали
справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному
обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти:

ОСОБА_1 онучка ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.09.1993 року,
виданого згідно з розпорядженням виконавчого комітету Дніпропетровської міської
ради від 17.09.1993 року за №04-3601 бабусі позивачки ОСОБА_2, а також дідові
позивачки ОСОБА_3 належить на праві спільної сумісної власності квартира
АДРЕСА_1.

Вищезгадана квартира є двокімнатною, житловою площею 29,3 кв.м., загальною
площею 43,8 кв.м.

Право власності на квартиру зареєстровано в КП «ДМБТІ» у реєстрову книгу за
№95п.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 помер.

Відповідно до ст.1217 ЦК України і на підставі заповіту, посвідченого
30.12.2003 року Першою Державною Дніпропетровською нотаріальною конторою за
реєстром №3-1764 позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3.

Оскільки, ОСОБА_1 постійно мешкала до смерті свого дідуся ОСОБА_3. у
спірній квартирі, і не відмовилась від
спадщини, а також в силу ст.1268 ЦК України в шестимісячний термін із
дня смерті спадкодавця, вона звернулась в нотаріальну контору із завою про
прийняття спадщини, то в силу ст.1269 ЦК України позивачка вважається особою,
що прийняла спадщину.

Згідно Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України" п.224- нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за
законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної
власності лише після виділення частки у спільному майні.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше
осіб без визначення часток кожного у праві власності є спільною сумісною
власністю.

Відповідно до ст.372 ЦК України - майно, що є у спільній сумісній
власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У
разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними або законом.

Але, в порушення цивільного законодавства і Інструкції "Про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" перша Державна
Дніпропетровська нотаріальна контора усно відмовила позивачці в видачі
свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину квартири, яка належала
позивачки дідусеві, оскільки квартира знаходиться у спільній сумісній власності
і частки не визначені.

Суд вважає, відмову нотаріуса незаконною, оскільки Закон України "Про
приватизацію державного житлового фонду України" не передбачає інших часток, крім рівних, то кожному з них, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3. належить по ½ частині.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.1217, 1218,
1269, 1270 ЦК України, Закону України "Про приватизацію державного
житлового фонду України", Інструкції "Про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України"; ст.ст.10, 11, 60, 169, 212- 215,
224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Визначити, що частки померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 власників в квартири АДРЕСА_1 є
рівними, тобто

кожному належить по ½ частини.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному
апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти
днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви
заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд
заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному
апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про його апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано.

У випадку подання заяви про апеляційне оскарження, але не
подання у двадцятиденний строк апеляційної скарги, рішення набирає законної
силі після закінчення такого строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не
скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: