Справа №22- 674                                          Головуючий
у 1 інстанії Крупко О.Г.
Категорія 23                                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

15 лютого 2007 року                                                   м.
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області

В складі
головуючого      ВИСОЦЬКОЇ B.C.

Суддів                                    БІЛЯЄВОЇ
О.М., ОСИПЧУК О.В.

При секретарі
ПОМЕТУН С.М.

З участю представника позивача Ганебної Я.В.,
представника відповідача ОСОБА_2

Розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) фірма „Маспі" до ОСОБА_1 та
Комунального підприємства (далі КП) „Служба єдиного замовника Ворошиловського
району м. Донецька" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ

Рішенням Ворошиловського районного суду Донецької області
від 21 листопада 2006 року позов ТОВ фірма „Маспі" задоволений частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ фірма „Маспі" на відшкодування
матеріальної шкоди 1500   грн., на
відшкодування моральної шкоди 590 грн., витрати на експертизу - 91,28 грн., 103
грн. -повернення судового збору. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ фірма „Маспі" просить
рішення скасувати, справу повернути на новий розгляд, посилаючись на те, що
судом неправильно застосовані норми матеріального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи. В судовому засіданні представник позивача
Ганебна Я.В. підтримала скаргу.

В судове засідання представник  відповідача ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу
відхилити, рішення суду залишити без змін.

Представник КП „Служба єдиного замовника у Ворошиловському районі
м. Донецька" не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені
належним чином. Неявка їх не перешкоджає розглядові справи.

Апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов   виходив з того, що правовідносини сторін
виникли під час дії Цивільного Кодексу України 1963 року, завдана позивачам
шкода   спричинена з вини відповідача, а
тому, згідно ст. 440,440-1 ЦК України,
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи , відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Цей висновок узгоджується з матеріалами справи,
підтверджується сукупністю доказів, наданих сторонами та досліджених в судовому
засіданні (договорами, актами, довідками, свідоцтвами).

Відповідно
до роз'яснень, які містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України
„Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди" від 27.03.1992 року з подальшими змінами та доповненнями шкода,
заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний
зв'язок та є вина зазначеної особи.

Оцінюючи
надані сторонами докази в їх сукупності, суд визнав за встановлене, що
матеріальна шкода в сумі 1500 грн. заподіяна позивачу внаслідок затоплення
приміщення, що сталася з вини відповідача, між діями яких і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок, тому суд першої інстанції правильно поклав
обов'язок з відшкодування матеріальної шкоди на відповідача.

При
встановленні зазначених фактів і ухвалення рішення не було порушено норм
процесуального права та правильно застосовані норми матеріального права.

Стягнутий
судом першої інстанції розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди
відповідає характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру
немайнових витрат та враховані інші обставини ( тривалість моральних
страждань). Суд першої інстанції виходив із засад розумності, виваженості та
справедливості. Підстав для збільшення розміру моральної шкоди не вбачається.

Доводи
апеляційної скарги, що судом були порушені норми, передбачені ст. 169 ЦПК
України, а саме рішення винесено у відсутності представника позивача
спростовуються журналом судового засідання, відповідно до якого представник
позивача Ганебна Я.В. приймала участь у судовому засіданні, дослідженні
доказів, в дебатах (а.с.64-65 т.2). Та обставина, що представник позивача не
була присутня при оголошенні рішення не є підставою для скасування судового
рішення та повернення справи на новий розгляд, передбачених ст. 311 ЦПК
України.

Доводи
апеляційної скарги щодо розгляду справи у відсутності відповідача ОСОБА_1 також
не є процесуальним порушенням, яке тягне скасування судового рішення, оскільки
в розгляді справи приймав участь її представник ОСОБА_2, який діє за
довіреністю (т.1 а.с.217).

Інші
доводи апеляційної скарги не впливають на висновки суду та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального
права.

За таких
обставин апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляції та
залишення рішення без змін як такого, що відповідає вимогам матеріального та
процесуального закону.

Керуючись
ст.ст. 307-315   ЦПК України, апеляційний
суд

УХВАЛИВ

Апеляційну
скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Маспі"
Ганебної Яни Володимирівни відхилити.

Рішення
Ворошиловського районного суду м. Донецька від 21 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала  апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двох місяців з
дня набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий