Справа №  22ц -
541/2007               Головуючий  у   1   інс.  - Бараненко  С.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16 березня 2007
року апеляційний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Бойко О.В., суддів -
Шевченка В.М., Горобець Т.В., при секретарі - Рачовій І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської області від 31 січня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним рішенням Новгород-Сіверського районного суду в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення за власний рахунок зруйнованого останньою паркану між
суміжними домоволодіннями, розташованими в АДРЕСА_1, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначене рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвали нове рішення по суті позовних вимог.

Доводами апелянта є посилання на неправильне застосування норм матеріального
права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи. Вважаючи, що
земельні ділянки, на яких розташовані домоволодіння, мають правовий статус
земельних ділянок, що виділялися для будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель, не відносяться до земель загального
користування населених пунктів, ОСОБА_1 вказує, що вона як і будь-який
користувач такої земельної ділянки мала право встановити паркан, відмежовуючий
її ділянку від сусідньої, і дозвіл органу місцевого самоврядування на вчинення
вказаних дій не потрібний. Висновок суду про те що вона мала право встановити
паркан між суміжними домоволодіннями тільки

за
дозволом   міської  ради
не   відповідає   обставинам
справи,   суперечить
законодавству.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню з направленням справи на новий розгляд, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п.5 ст.311 ЦПК рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд, якщо суд розглянув не всі вимоги і цей
недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом
першої інстанції.

Із позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що змістом її позовних вимог було
окрім зобов"язання за власний рахунок відповідачки відновити зруйнований
нею паркан також і стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки   1000 грн. моральної шкоди.

І хоча суд зазначає що позивачка зменшила свої позовні вимоги і відмовилась
від стягнення на її користь з відповідача моральної шкоди але в матеріалах
цивільної справи відсутні дані, що позивач відмовився від позову в цій частині
та, відповідно до вимог п. З ст. 205 ЦПК України, суд
прийняв таку відмову і своєю ухвалою закрив провадження в зазначеній частині
позовних вимог. Відповідно до положень п.1 ст.220 ЦПК додаткове рішення може
бути ухвалене судом стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої
сторони подавали докази і давали пояснення. Як вбачається з протоколу судового
засідання, вимоги про відшкодування моральної шкоди судом не розглядались і
сторони ніяких пояснень з приводу їх не надавали.

Виходячи з наведеного суд першої інстанції допустив грубе порушення норм
процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду та направлення
справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303,
307, п. 5
ч. 1
ст. 311, 314, 315,317, 319, 324 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 31 січня 2007
року скасувати, справу направити на новий розгляд до того
ж

суду.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців після проголошення.