Справа №
Головуючий у першій інстанції Цюра T.B.
Суддя-доповідач апеляційної інстанції Іващук В.А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2007 року
м. Вінниця

Колегія
суддів  судової  палати
з  цивільних  справ
Апеляційного  суду Вінницької
області у складі: головуючого :
Іващука В А.,

суддів :
Ковальчука О.В., Колоса С.С,

при секретарі:
Цехмістер О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації від вартості частки
житлового приміщення та зустрічного позову про припинення права на частку у
спільному майні, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Замостянського
районного суду м. Вінниці від 22
листопада 2006 року,

установила:

В березні 2006
року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошової
компенсації від вартості частки житлового приміщення.

Зазначала, що їй на праві приватної власності належить 1/3 частки квартири

АДРЕСА_1, яку
вона отримала в

порядку спадкування за законом після смерті матері. Інші 2/3
частки квартири

належать її брату ОСОБА_2, 1/3 з якої він отримав у спадщину після

смерті матері.

Посилаючись на ст.364 ЦК України, а також на те, що
ОСОБА_2 не дає можливості користуватися її часткою у праві спільної власності,
а виділ в натурі 1/3 частки
житлової приміщення є неможливим, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову
компенсацію у розмірі 66
000 грн. 91 коп.
вартості 1/3 вказаної
квартири, що є їх спільною власністю. Припинити її право власності на 1/3 частку вказаної
квартири у зв'язку з відступленням її на користь ОСОБА_2

В червні 2006
року позивачка подала заяву про зміну підстави та предмету позову в якій,
посилаючись на те, що ОСОБА_2 не дає можливості користуватися її часткою у
праві спільної власності та на те, що він добровільно не бажає сплатити їй
грошову компенсацію, просила встановити порядок користування приміщеннями
спірної квартири. Визнати за нею право користування кімнатою площею 11,8 кв.м, квартири, а за
відповідачем право користування кімнатами розміром 17,4 кв.м, та 8,2 кв.м. Підсобні
приміщення залишити в спільному користуванні. Зобов'язати відповідача не чинити
перешкод у користуванні виділеною кімнатою та допоміжними приміщеннями в
квартирі.

ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом про припинення
права на частку у спільному майні, в якому ставить питання аналогічні вимогам
першого позову ОСОБА_1, а саме просив стягнути з нього на користь ОСОБА_1
грошову компенсацію у розмірі 66
000 грн. 91 коп.
вартості 1/3 вказаної
квартири, що є їх спільною власністю. Припинити право власності ОСОБА_1, на 1/3 частку вказаної
квартири та визнати за ним право власності на цю частку.

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 22 листопада 2006 року в позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим приміщенням - відмовлено.
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права на частку у спільному майні
задоволено.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто грошову компенсацію
у розмірі 66 091 грн.
вартості 1/3 частини
трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1.

Припинено право власності ОСОБА_1 на 1/3 частину
зазначеної квартири. Визнано за ОСОБА_2 право власності на зазначену квартиру.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду
скасувати на направити справу на новий судовий розгляд, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та
процесуального права.

У доводах апеляційної скарги посилається на порушення
судом строку розгляду справи, що є порушенням процесуального права.

Зазначає, що розмір компенсації 66 000 грн. визначений
станом на січень 2006 року, а
рішення ухвалено в листопаді 2006
року. В червні 2006 року
квартири значно подорожчали, тому за компенсацію в розмірі 66 000 грн. вона не в
змозі придбати собі однокімнатну квартиру в м. Вінниці. Вважає, що в цьому
випадку не завадила б повторна незалежна експертна оцінка спірної квартири.

Посилається на те, що судовим рішенням її позбавлено
права на житло, передбачене Конституцію України.

У доводах посилається також на те, що будь-якого іншого
нерухомого майна за нею не рахується, в державному реєстрі не зареєстровано, що
підтверджується довідкою Вінницького обласного об'єднаного бюро технічної
інвентаризації.

ОСОБА_2 та його представник заперечували доводи
апеляційної скарги вважаючи їх безпідставними.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

20 березня 2002 року було видано
свідоцтво про право на спадщину за законом на спірну квартиру, згідно якого
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями в рівних частинах.

Згідно реєстраційного посвідчення ОСОБА_1 належить 1/3 частини
квартири. ОСОБА_2 належить 2/3
частини спірної квартири. Спільне володіння та користування спірною
квартирою є неможливим, так як між сторонами по справі склалися вкрай неприязні
стосунки. Згідно з наданою ОСОБА_1 довідкою Всеукраїнської товарної біржі від
ЗО січня 2006 року, вартість її частки в спірній квартирі складає 66 091 грн.
ОСОБА_2 вніс зазначену суму на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області,
що підтверджується квитанцією НОМЕР_1
від 10 листопада
2006 року.

Встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживає із своєю сім'єю
в трьохкімнатній квартирі АДРЕСА_2,
яку їй залишили батьки, а ОСОБА_2 не заперечував проти цього, оскільки йому
від батьків залишалась спірна квартира. Суд дійшов висновку, що припинення
права власності ОСОБА_1 на 1/3 частку спірної квартири, відповідно до правил ст.365
ЦК України, не завдасть її інтересам та членам її сім'ї істотної шкоди,
квартира є неподільною, частка ОСОБА_1 не може бути виділена в натурі і є
незначною, квартира є неподільною, спільне володіння і користування квартирою є
неможливим. За таких обставин у позові ОСОБА_1 суд відмовив та задовольнив
зустрічний позов ОСОБА_2

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення у межах
заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія судців не вбачає підстав
для задоволення останньої.

Відповідно ч.2 ст.308 ЦПК України, не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно ч.З ст.309 ЦПК України, порушення норм
процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення,
якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, розглянувши справу в межах
заявлених вимог і на підставі наданих доказів, вірно установивши обставини
справи, дійшов вірного висновку та підставно відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову
і задовольнив зустрічний позов ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи із зазначеного, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку із врахуванням тих доводів та доказів сторін, які були надані
суду при розгляді справи.

ОСОБА_1 не довела тих обставин, на які посилалася як на
підставу своїх позовних вимог та заперечень проти зустрічного позову.

Не можна визнати обґрунтованими доводи апеляційної скарги
ОСОБА_1 про те, що відсутність у неї зареєстрованого в державному реєстрі
будь-якого іншого майна, крім 1/3
спірної квартири, є обставиною, що дає підстави для скасування судового
рішення.

Вказані вище доводи не спростовують висновки суду,
оскільки правила ст.365 ЦК України не містять умову про наявність чи
відсутність  іншого

З

зареєстрованого в державному реєстрі нерухомого майна,
при вирішенні питання припинення права власності співвласника із виплатою йому
відповідної компенсації.

Порушення судом процесуальних строків розгляду справи не
є підставою для скасування судового рішення, тому доводи апеляційної скарги
щодо цих обставин не можна визнати достатніми для скасування судового рішення.

Безпідставними є посилання апелянта на те, що у справі не
завадила б повторна незалежна експертна оцінка спірної квартири, оскільки при
розгляді справи таких питань ОСОБА_1 не ставила. Суд першої інстанції вірно
вирішив судовий спір виходячи із відповідних доводів сторін та доказів наданих
сторонами при розгляді справи.

Доводи апеляційної скарги про порушення гарантованого
конституційного права на житло, недоторканість житла, права володіти,
користуватись і розпоряджатися своєю власністю, а також інші доводи, не можна
визнати такими, що спростовують висновки суду, оскільки судове рішення про
припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників не
є таким, що суперечить Конституції України та іншим актам цивільного
законодавства України.

Відповідно частинам 1
та 2 статті 4 ЦК України,
основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним
актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України.

Виходячи із цих положень та враховуючи, що судовий спір
вирішено відповідно до норм Цивільного кодексу України, зокрема, відповідно до
його статті 365, то
вказані вище доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Рішення суду є правильним та справедливим і ухвалено з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної
скарги немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.І п.1, 308, 313, 314 ч. 1 п. 1, 315   ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 22 листопада 2006 року  у цій справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення.

Протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвала
може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України.

Судді