Категорія - 19                                                                                   Турік В.П.
Доповідач Братіщева Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2007 року травня
16 дня колегія суддів Судової палати з цивільних справ Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого:             - Неклеси В. І.

Суддів:            - Братіщевої Л.А., Митрофанової Л.В.

При секретарі:            - Бондар Ю.А.

За участю: представника позивача ОСОБА_1 та відповідача
ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного
підприємства «Пікард» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу
від 10 січня 2007 року у справі за позовом Приватного підприємства «Пікард» до
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

23 лютого 2006
року Приватне підприємство «Пікард» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2
про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових
обов'язків. В обгрунтуванні своїх позовних вимог посилається на те, що
відповідно до наказу №1/к від 22 квітня 1999 року ОСОБА_2 була прийнята на
роботу на посаду директора підприємства по сумісництву з 22.04.1999р. по 30.04.1999р. Наказом №2/к від
01.05.1999р. ОСОБА_2 затверджена на посаді директора підприємства з
випробувальним строком.

01 червня 2004р.
між власником ПП. «Пікард» і ОСОБА_2 укладений останній за часом контракт,
згідно якого відповідачка була прийнята на роботу на посаду директора
зазначеного підприємства на строк з 01.05.2004р. по 01.05.2007р.

Згідно наказу по
підприємству №44 від 01.09.2004р. ОСОБА_2 виконувала також обов'язки головного
бухгалтера. Під час виконання своїх трудових обов'язків ОСОБА_2, в якості
директора, незаконно завищила виплату на свою користь за час щорічної відпустки
у 2003р. на 329,40грн. та у 2004р. на 27,90грн., без узгодження з засновником
підприємства незаконно підвищила з вересня 2004 року свою заробітну плату з 1000грн. до 1200грн. щомісячно, в
результаті чого незаконно отримала за рахунок підприємства грошові кошти
в сумі 1460,69грн. Крім того, у зв'язку з незаконним підвищенням відповідачкою своєї
заробітної плати за рахунок підприємства здійснені зайві відрахування до
бюджетів та державних цільових фондів на загальну суму 685,38грн.

Рішенням
засновника ПП. «Пікард» від 29.06.2005р. №12/к ОСОБА_2 звільнена з посади директора підприємства з 31.05.2005р. згідно ст.41
п.1 КЗпП України у зв'язку з грубим порушенням трудових обов'язків.

Просить суд
стягнути з відповідачки - ОСОБА_2 на користь ПП. «Пікард» 2503,37грн. у рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати в сумі 51грн.

Рішенням
Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10 січня 2007 року в позові
Приватному підприємству «Пікард» відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивач ставить питання про скасування рішення і прийняття нового
рішення про задоволення позовних вимог ПП «Пікард» з тих підстав, що судом не в
повній мірі з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального і
процесуального права, а саме: розрахунки завищених сум 329,40грн і 27,90грн.
здійснено ОСОБА_2 в порушення вимог Законів України «Про колективні договори і
угоди», «Про оплату праці», «Про бухгалтерський облік і та фінансову звітність
в Україні», а також Статуту ПП «Пікард», колективного договору між
адміністрацією та трудовим колективом, правил внутрішнього трудового розпорядку
для працівників ПП «Пікард». Крім того, в період з 2002-2003рр. діяльність ПП
«Пікард» була збитковою, в зв'язку із чим відповідне рішення про коригування
виплат на користь ОСОБА_2 або будь-кого з робітників підприємства засновником
підприємства не приймалось, тобто здійснення розрахунку суми для оплати часу
щорічної відпустки у 2003р. на користь ОСОБА_2 згідно п.10 Порядку обчислення
заробітної плати є незаконним.

Перевіривши
законність та обгрунтованність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та заявлених вимог колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга - не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_2 з 1999р. працювала на посаді директора ПП «Пікард» згідно наказів №1/к від 22.04.1999р.
та№2/к від 01.05.1999р., затверджена на посаді директора ПП «Пікард».

На підставі
контракту, укладеного 01.06.2004р., директором ПП «Пікард» ОСОБА_2 був
підписаний штатний розклад працівників ПП «Пікард» З 01.09.2004р., яким встановлено
оклад директора 1200грн. (а.с. 10) раніше оклад директора був 1000грн. (а.с.9).

В 2003 р.
ОСОБА_2 були нараховані відпускні в сумі 1014,00грн., а в 2004р. 965,10грн.
(ас.с. 12, 13).

29.06.2005р.
ОСОБА_2 звільнена з посади директора з 31.05.2005р. згідно п.1 ст.41 КЗпП
України. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу
формулювання причин звільнення ОСОБА_2 змінено на 38 КзПП України. Апеляційним
судом згідно п.4 ст.201 ЦПК України зупинено провадження у справі по розгляду
апеляційної скарги ПП «Пікард» на це рішення (а.с. 154).

Вирішуючи даний спір та відмовляючи в позові ПП «Пікард» до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те,
що встановлення відповідачкою підвищення посадових окладів (при цьому як
відповідачці, так і іншим працівникам) згідно штатного розкладу з 01.09.2004р.
(а.с. 9,10) відповідає колу обов'язків директора згідно Статуту ПП «Пікард»,
зареєстрованому 06.09.2004р. та Статуту ПП «Пікард», зареєстрованому в 1999р.,
які визначають повноваження директора підприємства по розпорядженню майном і
коштами підприємства, самостійному розробленню та затвердженню штатного
розкладу підприємства та встановлення посадових окладів, їх розмірів.

Суд обґрунтовано
послався в рішенні на те, що, так як в законодавчому порядку збільшився розмір
мінімальної заробітної плати до 237грн. у відповідності до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про
державний бюджет України на 2004 рік» від 17.06.2004р., а штатний
розклад підприємства на 01.09.04р. передбачав розмір заробітної плати деяких
категорій працівників нижче чим встановлений в законодавчому порядку, це також
зобов'язало керівника розробити і затвердити новий штатний розклад підприємства
з 01.09.04р.

Суд першої інстанції також обґрунтовано дійшов правильного висновку про те,
що відповідачка не проводила розрахунків суми оплати часу щорічної відпустки у
2003р-2004рр., що ці розрахунки зроблено бухгалтерами підприємства ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і в
трудові обов'язки відповідача не входило виконання бухгалтерських розрахунків,
тому посилання позивача на те, що розрахунки сум оплати щорічної відпустки у
2003-2004рр. ОСОБА_2 здійснено в порушення вимог Закону України «Про колективні
договори і угоди», Закону України «Про оплату праці», Закону України « Про
бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», порядку обчислення
середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України
від 08.02.1995р., Статуту ПП «Пікард», колективного договору між адміністрацією
та трудовим колективом ПП «Пікард», правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПП «Пікард», є
безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Таким чином, суд
прийшов правильного висновку проте, що позовні вимоги позивача про заподіяння
матеріальної шкоди ОСОБА_2 підприємству незаконним підвищенням своєї заробітної
плати, підвищення виплат на свою користь за час щорічної відпустки повлекло здійснення
зайвих підрахунків до бюджетів та державних цільових фондів з ПП «Пікард» не доведено
і обґрунтовано відмовив у позові.

Посилання в
апеляційній скарзі на те, що відповідальність ОСОБА_2, як директора за
постановку бухгалтерського обліку підприємства передбачено Статутними документами ПП «Пікард» суперечить самими
Статутами за 1999р., 2004р., які не містять цього обов'язку директора,
так і контракт від 01.06.2004р., укладеного між власником ПП «Пікард» та
ОСОБА_2 (а.с. 34).

Інші доводи
позивача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до
переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці і
відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України юридичного значення для вирішення справи не
мають.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив
доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам
закону.

Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та
поясненнями учасників процесу.

За таких обставин,
колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги так скасування
рішення суду не вбачає.

Суд не допустив порушення матеріального або процесуального закону, які
могли б бути підставою для скасування рішення.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Пікард» -
відхилити.

Рішення
Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10 січня 2007 року -залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:     Судді: