Справа №2-147/2007
РІШЕННЯ

Ім'ям України

«16» січня 2007 р.                                                                                          місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Ями Д.М.,

при секретарі Садуро І.Г.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Центру естетичного виховання Хортицького району м.
Запоріжжя, управління освіти і науки Запорізької міської ради, 3-тя особа:
ОСОБА_3, про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу, стягнення компенсації за невикористані відпустки та відшкодування
моральної шкоди,

установив:

16.11.2006 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Центру естетичного
виховання Хортицького району м. Запоріжжя і управління освіти і
науки Запорізької міської ради про поновлення на роботі. В позові зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_1. вона була звільнена з посади костюмера за п. 5 ст. 40 КЗпП. Своє
звільнення вважає неправомірним, оскільки є одинокою матір'ю, має 5-річну
дитину, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_2. перебувала у відпустці у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю. Крім того,
зазначила, що у 2005-2006 pp. не використала додаткові соціальні
відпустки, на які вона мала право як одинока мати. Посилаючись на норми ст. ст.
116, 184, 233, 235, 237-1 КЗпП, ст. 1167 ЦК,
просить поновити її на роботі в Центрі естетичного виховання Хортицького району м. Запоріжжя на посаді костюмера, стягнути
середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, 128 грн. компенсації
за невикористані додаткові соціальні відпустки за 2005-2006 pp.,
а також 5.000 грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконним
звільненням.

Представник
відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_3 Хортицького району м. Запоріжжя - ОСОБА_3 позов не визнала, суду пояснила, що ОСОБА_1 не мала
статусу одинокої матері, звільнена законно за погодженням з
профспілковою організацією.

Представник
відповідача - управління освіти і науки Запорізької міської ради - ОСОБА_4
позов не визнав з аналогічних підстав.

Ухвалою суду від
18.12.2006 р. до участі у справі в якості 3-ої особи залучено ОСОБА_3 -
директора Центру естетичного виховання Хортицького району м. Запоріжжя.

Суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності
до п. 5 ст. 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, може
бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку нез'явлення
працівника на роботу протягом більш як 4 місяців підряд внаслідок тимчасової
непрацездатності.

Згідно ч. 1 ст.
43 КЗпП розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 5 ст. 40 КЗпП, може бути проведено лише за попередньою
згодою профспілкової організації, членом якої є працівник.

У відповідності
до ч. 3 цієї ж статті подання власника або уповноваженого ним органу про
зваільнення має розглядатися профспілковою організацією у присутності
працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності
працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника
від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник
або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до
наступного засідання у межах 15 днів. У разі повторної неявки працівника (його
представника) без поважних причин подання може розглядатися за його
відсутності.

Згідно ч. 2 ст.
184 КЗпП не допускається звільнення жінок - одиноких матерів при наявності
дитини віком до 14 років, крім випадків повної ліквідації підприємства.

У відповідності
до ст. 182-1 КЗпП жінці - одинокій матері надається щорічно додаткова
оплачувана відпустка тривалістю 7 календарних днів.

2

У відповідності
до ст. 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у
разі, якщо порушення його законних права призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових
зусиль для організації свого життя.

Встановлено, що
ОСОБА_1 працювала в ІНФОРМАЦІЯ_3 Хортицького району м. Запоріжжя на посаді
костюмера з ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с. 7-8). Має неповнолітню дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5. народження (а.с. 11).

Починаючи з
ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_1 перебувала на лікуванні, що підтверджено відповідними
медичними документами (а.с. 16-18).

У відповідності до рішення профспілкового комітету ІНФОРМАЦІЯ_3 від
ІНФОРМАЦІЯ_7 надано згоду на звільнення ОСОБА_1. з ІНФОРМАЦІЯ_1. за п. 5 ст. 40 КЗпП
(а.с. 10).

Наказом
директора ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_6. ОСОБА_1. було звільнено з займаної посади,
про що була повідомлена листом від 16.10.2006 р. (а.с. 9).

Як вбачається з
свідоцтва про народження (а.с. 11), батьком дитини зазначено ОСОБА_6 Посилання
представника позивача на те, що позивачка ОСОБА_1 є одинокою матір'ю, суд до уваги не приймає, оскільки вони не підтверджені
належними та допустимими в розумінні ст. ст. 59, 60 ЦПК доказами.

Між тим, в
порушення вимог ст. 43 КЗпП ОСОБА_1 не була повідомлена про час та місце
призначення засідання профспілкового комітету, що позбавило її можливості
особисто або через представника прийняти
участь у засіданні комітету, надати пояснення з приводу подання адміністрації
про звільнення. Крім того, суд вважає, що у профспілкового комітету
ІНФОРМАЦІЯ_3 станом на ІНФОРМАЦІЯ_7 (дату розгляду подання
адміністрації) були відсутні правові підстави для надання згоди на звільнення
позивачки, оскільки ще не сплив передбачений п. 5 ст. 40 КЗпП термін її
перебування у відпустці у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Таким чином, суд
дійшов висновку, що звільнення ОСОБА_1. було проведено адміністрацією
ІНФОРМАЦІЯ_3 Хортицького району м. Запоріжжя з порушенням чинного
законодавства.

Виходячи з
розміру середнього заробітку позивачки (а.с. 14) стягненню підлягає середній
заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі: (392,02 х 3 місяці) 1.176,06
грн.

Позовні вимоги в
частині стягнення компенсації за невикористані додаткові соціальні відпустки за
2005-2006 pp. не підлягають задоволенню з вищезазначених підстав.

Вирішуючи
питання про розмір суми відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що в результаті незаконного звільнення
позивачка вочевидь пережила стрес, пов'язаний з погіршенням
матеріального стану, і це порушило її звичний уклад життя. З урахуванням
тривалості та характеру вимушених змін у звичному укладі життя позивачки суд
вважає за необхідне в цій частині позов задовольнити частково на суму 1.500
грн.

Обов'язок з
виконання рішення суду в частині поновлення на роботі покладається на
ІНФОРМАЦІЯ_3 Хортицького району м. Запоріжжя, а в частині здійснення виплатна
користь позивачки - на управління освіти і науки Запорізької міської ради,
оскільки у ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутній самостійний рахунок і фінансування його
потреб здійснюється централізовано.

На підставі
викладеного, керуючись п. 5 ст. 40, чч. 1, 3 ст. 43, ст. 237-1 КЗпП України,
ст. ст. 10, 11, 59, 60, 212, 213, 214 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1
на роботі в Центрі естетичного виховання Хортицького району м. Запоріжжя на
посаді костюмера починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з
управління освіти і науки Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1:

1.176 грн. 06 коп. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,

1.500 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди,

всього стягнути 2.676 грн. 06 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з
управління освіти і науки Запорізької міської ради 59 грн. 50 коп. судового
збору на користь держави, а також 37 грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

3

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне
оскарження може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга повинна бути подана протягом 20
днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.