суд Запорізької області
Справа № 22- 385 /
2007 р.                                                     Головуючий у
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

« 07»
лютого 2007 р.
м. Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:
Пільщик Л.В.

Суддів:                                                                        Краснокутської
О.М.

Сапун  О.А.

При секретарі: Ткаченко
М.О.

розглянула
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,
треті особи ОСОБА_3,
ЖБК „Метеорит" про визнання права на 1/2 частину паю в ЖБК, визнання
права власності на 1/2 частину квартиру, визнання порядку користування житлом,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2005
року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи
ОСОБА_3, ЖБК
„Метеорит" про визнання права на 1/2 частину паю в ЖБК, визнання права
власності на 1/2 частину квартиру, визнання порядку користування житлом.

У позовній заяві зазначав , що він перебував у шлюбі з ОСОБА_1 з 18.12.1997 року їм виділена
двокімнатна квартира АДРЕСА_1.
Пайові внески в повному обсязі виплачено.

Посилаючись на те, що у добровільному порядку
відповідачка не бажає визнати за позивачем право власності на квартиру.

Просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину паю в ЖБК, визнати
право власності на 1/2 частину квартири ,
визначити порядок користування житлом, при якому виділити йому кімнату
площею 12,4 кв.м ., відповідачу
кімнату площею 15,4 кв.м.

2

Рішенням Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 29
листопада 2006 року   позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право на 1/2 частину паю в ЖБК „Метеорит" . Визнано за
ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1. В позові ОСОБА_2 в частині визначення порядку
користування квартирою АДРЕСА_1
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду
скасувати , посилаючись
на те, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права
та справу направити на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга
ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ст..
22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (1963року) майно, яке нажито подружжям
під час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

Згідно до вимог ст.. 28 КпШС України у разі розділу майна, яке є спільною
сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

З набутих по справі доказів видно, що сторони перебували
у зареєстрованому шлюбі з 1982року
по 29.08.2002року.(а.с.4).3
1990 року
відповідачка ОСОБА_1 є членом ЖБК №352
„Метеорит". Вартість спірної двокімнатної квартири АДРЕСА_1, яку
займають сторони по справі, виплачена у 1997 році, тому на підставі Закону
України „Про власність" 1991 року, а також ст..22 КпШС України спірна
квартира є їх спільною сумісною власністю, тому суд першої інстанції правильно
у відповідності до вимог ст.. 28 КПШС України визнав за позивачем право
власності на 1/2 частку квартири, надавши при цьому вірної оцінки зібраним
доказам і враховуючи, що відповідачкою, яка оспорювала спільне придбання майна
з позивачем, не надано доказів про це і про роздільне проживання сторін під час
його придбання .

Разом із тим суд, визнаючи право власності на 1/2 частку квартири за
позивачем, помилково визнав також право власності на 1/2 частку паю, який після
прийняття закону „Про власність" перейшов у власність у вигляді квартири
із грошового її еквівалента ,
тому в цій частині у задоволенні позову належить відмовити , а рішення суду
підлягає в цій частині скасуванню.

Доводи відповідачки про те, що з 1991 року фактично
шлюбні стосунки з позивачем були розірвані і у 1995 році вона розірвала шлюб офіційно, а також, що позивач не
брав участі у придбанні спірної квартири, не оплачував її і не проживав в ній , є недоведеними,
оскільки із свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.4) видно, що шлюб між сторонами
розірваний 29.08.2002року,
актовий запис №НОМЕР_1, із
пояснень відповідачки у судовому засіданні (а.с.49-50) видно, що у 2000 році позивач був
прописаний у спірній квартирі, яку відповідачка отримувала у тому числі і на
позивача. Із договору про  надання послуг
з газопостачання вбачається, що 03.03.2003року він укладений з позивачем, а
згідно до квитанцій ВАТ „Запоріжгаз" у 2002,2003,2004,2005 роках послуги з
газопостачання оплачувались позивачем ОСОБА_2

Судом повно і всебічно з'ясовані обставини справи, що мають для неї
значення, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер
правовідносин між сторонами судом визначений правильно, норми матеріального і
процесуального права судом не порушені і застосовані правильно, постановлено
законне і обґрунтоване рішення, за виключенням частини рішення про визнання
права власності за позивачем на 1/2 частку паю, яка підлягає скасуванню.

3

Керуючись ст.ст.
307, 309, 313,314,316 ЦПК  України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково .

Рішення
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2006
року в частині позовних вимог про визнання права власності за ОСОБА_2 на
1/2 частку паю скасувати, у задоволенні цієї частини позову відмовити, в іншій
частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення , проте може бути
оскаржено до Верховного Суду України протягом двох місяців.