ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО                                                                      Справа №
Категорія: Спори, що виникають з договорів - 10
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

27
лютого 2007року                                   Любомльський
районний суд Волинської області

в складі головуючого - судді ЧИШІЯ
С.С.

при секретарі СЕМЕНЮК К.М.,

представника позивача СМАЛЮХА Р.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Любомль цивільну справу за позовом ЗАТ «Український мобільний зв'язок»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги телефонного стільникового
зв'язку, штрафу та пені,

встановив:

У суд в особі керівника групи Волинської філії з
позовом звернулось ЗАТ «Український мобільний
зв'язок», яке просить стягнути із ОСОБА_1 2572.39 гривень заборгованості за
надані послуги, 100.01 гривень пені, 2572.39 гривень договірної санкції, 154-76
гривень пенсійного збору та судові витрати. Вимоги
обґрунтовано тим, що з відповідачем 01.07.2005 року укла­дено два договори про надання послуг мобільного зв'язку та дві додаткові угоди.
В порушення укладених зобов'язань з вини
відповідача утворилась заборгованість, а її несплата тягне на­рахування
пені та штрафу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підстав в повному
об'ємі.

Відповідач в судове засідання не з'явився. На судову
повістку в канцелярію суду матір'ю відповідача
подано заяву про не проживання сина у селі Підгородне Любомльського району та його виїзд за межі України у 1997-1998 роках. На запит
суду щодо проживання відповідача в місті Ковелі
надійшла відповідь Ковельського МРВ УМВС про зняття його з реєстрації 20.o8.2003 року. На виклик суду в порядку ч.9
ст.74 ЦПК України відповідач у суд не з'явився, через що судом за згодою представника позивача ухвалено провести заочний
розгляд.

1 інстанція

Код суду -
0312

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

На підтвердження позовних вимог позивачем подано укладені між сторонами 01.07.2005 року Договори від про надання послуг
мобільного зв'язку НОМЕР_1 та НОМЕР_2, a також Додаткові угоди до них.

В обох Договорах зазначено поштову адресу
відповідача як село Підгородне Любомльсь-кого району
Волинської області. Ідентифікаційний номер особи в Договорах не вказано, нато­мість
особу ідентифіковано за паспортом НОМЕР_3, виданим 20.06.1997 року Любо-мльським
РВ УМВС України.

На перевірку заяви матері
відповідача судом надавались запити в Любомльський РВ та Ковельський МРВ
УМВС України у Волинській області.

Обидва відділи УМВС надали суду інформацію про те,
що паспорт з вищевказаною сері­єю та номером на ім'я ОСОБА_1 не
видавався, а відповідач ідентифікувався за паспортом старого зразка ІНФОРМАЦІЯ_1, крім цього, повідомив, що пас­порт
НОМЕР_3 не видавався взагалі.

Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести ті обстави­ни, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встанов­лених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати
від боржника виконання його обов'язку.

Враховуючи вказані положення закону
та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачем не
доведений факт укладення Договорів про надання послуг стіль­никового зв'язку саме з відповідачем, оскільки дані в
договорах не відповідають встановленим під час
судового розгляду даним про особу останнього, зокрема - про належність
використано­го паспорта громадянина України.
Подану представником позивача ксерокопію паспорта з відомостями про відповідача суд як належний доказ не приймає, оскільки
вказана копія ніким в установленому порядку не посвідчена,
а ці відомості суперечать даним органів внутрішніх справ.

За таких обставин суд вважає, що
достатніх доказів про наявність між сторонами до­говірних правовідносин та укладення договору позивачем не подано, через що
суд визнає позо­вні вимоги недоведеними.

Враховуючи викладене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись
ст.ст. 10,11,60, 212,213 ЦПК України, на підставі ст.509 ЦК України суд

вирішив:

В задоволенні позову ЗАТ «Український мобільний зв'язок» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за послуги телефон­ного стільникового зв'язку, штрафу
та пені відмовити за недоведеністю позов­них вимог.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. На заочне рішення може бути подана апеляція в
загальному поряд­ку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеля­ційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано.

Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була по­дана у 20-денний строк, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку.

Уразі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної си­ли після
розгляду справу апеляційним судом.

Протягом 10 днів з дня
проголошення рішення може бути подано заяву про його апеля­ційне оскарження.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після по­дання
заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через
Любомльський районний суд.