Справа № 2-540/07/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2007 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого - судді Садовського К.С.

при секретарі - Калініченко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Київської районної Ради м. Харкова про визнання права власності на самовільні забудови та в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2007 р. ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_2. право власності на самовільні забудови за адресою: М.Харків, АДРЕСА_1. Також просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними забудовами по АДРЕСА_1 у м.Харкові в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2., померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказує, що ОСОБА_2. самовільно збудувала на наданій земельній ділянці житловий будинок літ „А-Г/ льох літ "Г", літню кухню літ. ,Д", убиральню літ. „В", колодязь № 5, які відповідають будівельним нормам та правилам і не порушують права 3-х осіб. За життя ОСОБА_2. не встигла оформити право власності на ці споруди, що стало підставою для її звернення з цим позовом до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2. на самовільні споруди на земельній ділянці по АДРЕСА_1 в м.Харкові, а саме на: житловий будинок літ „А-1" площею 55,80 м.кв.; прибудову літ „а2" площею 24,0 м.кв.; тамбур літ „а-3" площею 3,50 м.кв.; сарай літ. „Б" площею 11,70 м.кв.; убиральню літ. „В" площею 1,0 м.кв.; льох літ. „Г" площею 10,80 м.кв.; літню кухню літ. ,Д" площею 21,10 м.кв.; сарай літ ,,Е' площею 9,50 м.кв.; вхід в літню кухню літ. „д" площею 12,40 кв.м.; ворота № 1; забори № 2, № 3, № 4; колодязь № 5.

Представник виконавчого комітету Київської районної ради м.Харкова Мякота О.Ю., що діє на підставі довіреності, проти задоволення позову не заперечувала.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням виконавчого комітету районної ради трудящих № НОМЕР_1. ОСОБА_2 надана в безстрокове користування земельна ділянка розміром 700 кв.м, в АДРЕСА_1 /ас. 8, 11/.

На підставі вищезазначеного рішення в липні 1960 року між виконавчим комітетом Харківської районної ради та ОСОБА_2. був укладений договір № НОМЕР_2 про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності в АДРЕСА_1 площею 700 кв.м. /а.с. 21-23/

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2. померла.

Відповідно до ч.1 ст. 529 ЦК України (редакція 1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є рідною донькою ОСОБА_2., що підтверджується свідоцтвом про народження на а.с. 20 та свідоцтвом про укладення шлюбу на ах. 19, відповідно до якого позивач змінила своє прізвище на ІНФОРМАЦІЯ_2. Інших спадкоємців першої черги судом не встановлено. Відповідно до ст. 549 ЦК України (редакція 1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він

2

подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Із довідки голови вуличного комітету на а.с. 6 вбачається, що ОСОБА_1. проживає за адресою: м.Харків, АДРЕСА_1

Таким чином, суд вважає, що позивачем прийнята спадщина на підставі п.1 ч.іст. 549 ЦК України.

Земельний Кодекс УРСР (редакція 1970 р.) передбачав як підставу припинення права громадян на користування наданою земельною ділянкою лише випадок смерті всіх членів двору або сім!

Таким чином, право користування земельною ділянкою поАДРЕСА_1 в м.Харкові перейшло до ОСОБА_1.

В судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_2. за власні кошти збудовано: будинок літ „А-Г площею 55,80 м.кв.; прибудову літ „а2" площею 24,0 м.кв.; тамбур літ „а-3" площею 3,50 м.кв.; сарай літ. „Б" площею 11,70 м.кв.; убиральню літ. „В" площею 1,0 м.кв.; льох літ. „Г" площею 10,80 м.кв.; літню кухню літ. „Д" площею 21,10 м.кв.; сарай літ „Е" площею 9,50 м.кв.; вхід в літню кухню літ. „д" площею 12,40 кв.м.; ворота № 1; забори № 2, № 3, № 4; колодязь № 5, що вбачається з Технічного паспорту КП „ХМБТГ від 17.11.1993 р. /ас. 19-25/.

Згідно з висновками спеціаліста ТОВ „Корсіс" (державна ліцензія НОМЕР_3) щодо технічного стану і можливості експлуатації будівель за адресою: м.Харків, АДРЕСА_1 підтверджений їх задовільний стан та їх можливість до експлуатації за призначенням /а.с. 11-17/.

Порушень прав інших осіб у зв'язку із самочинним будівництвом судом не встановлено.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 415 ЦК України (редакція 2003 р.) землекористувач має право власності на будівлі (споруди), споруджені на земельній ділянці, переданій йому для забудови.

Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України (редакція 2003 р.) на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Суд вважає можливим застосувати до виниклих правовідносин вищезазначені норми ЦК України редакції 2003 року оскільки існування самовільно збудованих споруд є триваючими правовідносинами, які продовжували існувати після набрання чинності цим Кодексом, що відповідає положенням п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України редакції 2003 року.

З урахуванням вшцевикладеного, на підставі ст.ст. 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 529, 549 ЦК України (редакція 1963 p.), ст.ст. 376, 415 ЦК України (редакція 2003 р.), суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1. задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самовільно збудовані: будинок літ „А-Г площею 55,80 м.кв.; прибудову літ „а2" площею 24,0 м.кв.; тамбур літ „а-3" площею 3,50 м.кв.; сарай літ. „Б" площею 11,70 м.кв.; убиральню літ. „В" площею 1,0 м.кв.; льох літ. „Г" площею 10,80 м.кв.; літню кухню літ. „Д" площею 21,10 м.кв.; сарай літ ,,К' площею 9,50 м.кв.; вхід в літню кухню літ. „д" площею 12,40 кв.м.; ворота № 1; забори № 2, № 3, № 4; колодязь № 5, що розташовані поАДРЕСА_2 у місті Харкові в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення.