РІШЕННЯ                                                НОМЕР_1-11082/06

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ                                                 НОМЕР_1-716/07

05
березня   2007 года  Московський
районний    суд м.. Харкова   в
складі:

головуючого:
судді   Гончара  В.О. при   секретарі
Касліній    В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, 3-я особа
Виконком Московської райради м. Харкова про визнання утратившими право на  житлову
площу,     суд-

встановив.

Позивачі
посилаючись на те що двокімнатна квартира НОМЕР_1,
житловою площею 27,4
кв. метра, у будинку АДРЕСА_1,
належала ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
Після його смерті у квартирі
залишились дружина покійного і їхні діти з онуками, всього на реєстраційному
обліку зареєстровано 10 чоловік
на яких постійно проводяться нарахування по комунальним платежам, в той час як
відповідачі по справі з 1996
року у квартирі не проживають, ніякої матеріальної допомоги на оплату
комунальних платежів не надають, квартирою не цікавляться, забравши добровільно
належне їм майно перейшли проживати у п"ятикімнатний будинок матері
ОСОБА_6, тому просять визнати відповідачів такими що втратили право
користування спірною квартирою які не проживають у ній більше 10 років.

Відповідачі позов не визнали
просять позивачам відмовити в позові, не заперечують що у 1996 році
ОСОБА_7  виїхала в державу Ізраїль на
навчання і більше у Харків не приїздила, у 1998 році ОСОБА_7 переїхав до її матері на вул. АДРЕСА_2, де
проживає по теперішній час. У зв'язку з постійними сварками з позивачами, а
також погіршенням здоровя її матері і її самої, вона залишивши чоловіка у
спірній квартирі з позивачами у 2001 році переїхала до своєї матері куди у 2002
році переїхав і її чоловік-відповідач по справі, якого фактично вигнали з
квартири. Фактично з вищевказаного часу із її членів сім'ї ніхто нікуди не
звертався по питанню їх порушеного права.

Представник     виконкому     Московської райради    просить
прийняти    рішення на  розсуд суду.

Заслухавши
сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги
знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задовільненню
з   наступних   підстав.

Як встановлено в судовому
засіданні, рішенням виконкому Московської райради НОМЕР_2 від 17.12.1968 року і НОМЕР_3  від 20.05.1970
року на імя ОСОБА_9  був  відкритий особистий рахунок  на дві
кімнати  житловою

площею 27.4  метра
квадратних  у  кв.  НОМЕР_1,   по
АДРЕСА_1, складом сім'ї 4-й
чоловіка (а.с. 8-9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер
(а.с. 12), після
чого в квартирі залишились проживати дружина померлого, їх діти і внуки всього 10 чоловік (а.с. 6) на яких постійно
проводились нарахування за комунальні платежі і квартирну плату.

Згідно наданих
суду актів від 08.10.05 року і 06.06.06 року, складених
працівниками КЖЕП-101 з участю сусідів по місцю знаходження спірної квартири,
відповідачі разом з позивачами не проживають в квартирі з 1996 року (а.с. 10-11,45).

Як вбачається з
наданої довідки із КЖЕП -
101, на час розгляду справи у суді по суті, заборгованості по квартирній платі
за вищевказану квартиру, немає (а.с. 44),
будь - яких
доказів зі сторони відповідачів про те що вони надавали позивачам кошти на
оплату комунальних платежів і за квартиру, суду не надано, також як і в частині
їх тверджень про неможливість сумісного проживання у спірній квартирі в зв'язку
з постійними сварками. Крім того вказані їх твердження спростовуються
відповіддю начальника Московського райвідділу м. Харкова про те що відповідачі
зі скаргою на перешкоджання їхнього проживання у кв. НОМЕР_1, по АДРЕСА_1 не звертались (а.с. 17), про що вони не
заперечували у судовому засіданні і підтвердили в своїх вільних показаннях про
те що ОСОБА_6  з 2001 року а
ОСОБА_5  з 2003 року не проживають у спірній квартирі в зв'язку з
переїздом у будинок матері відповідачки на вул.. АДРЕСА_2, де проживають
всі разом до теперішнього часу.

Свідок ОСОБА_10
пояснила суду що відповідачі на протязі довгого часу в квартирі не проживають,
після того як діти з його дружиною перейшли проживати до її матері,
ОСОБА_5  постійно знаходився у
нетверезому стані, постійно приводив у квартиру сторонніх людей з якими
розпивали спиртні напої, які в подальшому переходили у сварку і бійки, в
зв'язку з чим вона неодноразово викликала працівників міліції, після його
переїзду до дружини в квартирі запанувала тиша і спокій.

З пояснень
відповідачів ОСОБА_8  у 1996 році виїхала у
державу Ізраїль і фактично з вказаного часу у Харків не приїздила, її адреси у
Ізраїлі вони не знають, тому суд вважає розглянути справу у відсутність
співвідповідачки і вирішити питання згідно наданих суду доказів.

Згідно ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або членів його
сім'ї за   ним   зберігається   жиле приміщення протягом   шести місяців.

Таким чином
судом з достовірністю встановлено у судовому засіданні що відповідачі не
проживають в спірній квартирі більше вказаного у вищевказаній статті строку,
тому суд вважає позов відповідає вимогам закона
і   підлягає   задоволенню.

Згідно   вищевикладеного, керуючись ст.ст.   109,169,212-215   ЦПК    України, ст.ст. 71,72   ЖК України, суд-

ВИРІШИВ.

Визнати  ОСОБА_5,    ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 такими що втратили право на житлову площу в квартирі НОМЕР_1,    по вул.   АДРЕСА_1

Заяву    про
апеляційне    оскарження
рішення    суду  першої
інстанції може бути   подано
протягом   десяти    днів з
дня   проголошення  рішення.

На рішення   може
бути подана   апеляційна   скарга
протягом   двадцяти   днів після
подання  заяви про апеляційне  оскарження.