Справа № 22ц-1431/2007 року                       Головуючий першої
інстанції Пелеп Ю.К.
Доповідач: Осипчук О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„8" лютого 2007 року                             Апеляційний суд
Донецької області у складі:

головуючого: Висоцької B.C. суддів:
Осипчук О.В., Біляєвої О.М. при секретарі: Пометун С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Красноармійську, третя особа - Державне
підприємство „Вугільна компанія „Краснолиманська" про відшкодування
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом про стягнення з відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Красноармійську 40000 грн. у
відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що він працював на шахті
„Краснолиманська" в підземних умовах роботи з 9.09.2004 року. 27.04.2006 року при
виконанні трудових обов'язків з ним трапився нещасний випадок на виробництві.
Відповідно до висновку МСЕК від 4.08.2006
року йому вперше встановлено 45%
втрати професійної працездатності і визнано інвалідом 3 групи, черговий
переогляд - 4.08.2007 року.

Рішенням
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2006 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Красноармійську у відшкодування моральної шкоди 18000 грн.

В своїй
апеляційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.
Красноармійську ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового
рішення про відмову в задоволені позову, посилаючись на те, що судом першої
інстанції при постановлені рішення порушені норми матеріального та
процесуального права, висновки суду грунтуються на недоведених та неповно
з'ясованих обставинах, що мають суттєве значення для справи, відсутній висновок
МСЕК про спричинення позивачу моральної шкоди, а шкода, завдана здоров"ю
позивача компенсована чітким виконанням держави щодо сплати тих виплат, які
передбачені ст.ст. 21,34
Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили
втрату працездатності". Крім того, відповідно до п.27 ст. 77 Закону України
„Про державний бюджет України на 2006
рік" зупинено на 2006
рік дію статті 1 ( в
частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей),
підпункту „Є^гі. 1 ч. 1 ст. 21, ч.З ст. 34 Закону України

2

„Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності".

В апеляційному
суді представник відповідача підтримав доводи скарги в повному обсязі.

Позивач надіслав
до апеляційного суду заперечення на апеляційну скаргу, просив рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника відповідача,
дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи,
апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з
ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до
ст. 309 ЦПК
України неправильне застосування судом норм матеріального права є підставою для
скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що згідно
висновку МСЕК від 4.08.2006
року позивачеві первинно було встановлено 45% втрати професійної працездатності у зв'язку з виробничою
травмою, а тому він має право на відшкодування моральної шкоди.

Між тим з таким
висновком суду погодитися неможливо, оскільки він обумовлений неправильним
застосуванням норм матеріального права.

Судом першої
інстанції не прийняті до уваги заперечення відповідача відносно того, що згідно
п.27 ст. 77 Закону
України „Про Державний бюджет України на 2006
рік" зупинено дію абзацу 4
статті 1, підпункт
„є" пункту 1 частини 1 статті 21, частини 3 статті 28, частини 3 ст. 34 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і
членам їх сімей з тих мотивів, що норми вказаного Закону не скасовані, а лише
призупинено їх дію. При цьому судом не враховано, що призупинення дії закону
так само не дає підстав для його застосування.

За таких
обставин апеляційний суд вважає, що при вирішенні справи судом першої інстанції
неправильно застосовані норми матеріального права, а тому ухвалене у справі
судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в
задоволені позову на підставі п.27 ст. 77
Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік"

Керуючись
ст..ст. 307,309,314,316 ЦПК
України, апеляційний суд -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Красноармійську Донецької області задовольнити.

Рішення
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2006 року скасувати.

3

В задоволені позову ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську
про стягнення моральної шкоди -
відмовити.

Рішення набирає
чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з часу
набрання законної сили.

Головуючий:       Судді: