Справа
№2-260/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(заочне)

07 лютого 2007 року               м.
Донецьк

Київський районний суд м. Донецька в
складі:

головуючого судді Коваленко В.В. при секретарі Зобковой О.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справа за     позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 грудня 2005 року в 16 годин ЗО хвилин відповідач по
справі ОСОБА_2 рухався по вул. Челюскінців в м. Донецьку на автомобілі Мерседес
державний номер НОМЕР_1не забезпечив безпечну
швидкість руху, внаслідок чого не справився з керуванням і скоїв
зіткнення з автомобілем FORD Taunus, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Управляв даним автомобілем позивач, згідно генеральної довіреності, виданої
йому ОСОБА_3.

02 лютого 2006 року Київським районним судом м.
Донецька винесена ухвала про визнання відповідача ОСОБА_2. винним в здійсненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КпАП України і підвергнут стягненню
у вигляді штрафу у розмірі 68
грн.

В результаті ДТП автомобілю
заподіяні значні пошкодження, вартість відновленого ремонту склала 23446 грн.

У відповідності із Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних
засобів» позивач звернувся в страхову компанію за відшкодуванням
збитку, але йому було відмовлено у зв'язку з порушенням вимог цього Закону. Винен в здійсненні ДТП ОСОБА_2. з місця
події скрився. У встановленому Законом порядку огляд на
факт вживання алкоголю і наркотичних препаратів не проводився.

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження фахівця від 23.03.2006 року вартість відновленого ремонту автомобіля складає 23446 грн. Позивач має необхідність відновити даний
автомобіль, тому наполягає на стягненні саме цієї суми з відповідачів в
його користь.

Крім того їм сплачені витрати інформаційно - обчислювальному Центру Союзу Експертів України у розмірі 404 грн.

Позивач також вважає, що має право і на відшкодування моральної шкоди. У зв'язку з ДТП він переніс нервовий стрес, що
позначається на його самопочутті і по теперішній
час. Крім того, поведінка відповідача, який сховався з місця події, його просто
обурило. Він навіть не переконався в тому, чи є що
постраждали в автомобілі і чи необхідна допомога. На питання
пов'язані з відшкодування шкоди, відповідач його постійно одурював, направляючи його за не існуючими адресами страхової
компанії, мало

того, що із-за
поведінки відповідача і події ДТП він був в пригніченому стані, йому
ще доводилося ходити по різних інстанціях, втрачати
час, відриватися від роботи.

Крім того відсутність автомобіля різко змінила його життєві плани, оскільки
автомобіль був необхідний для його роботи. Тобто
через його відсутність в даний час не може
одержувати той дохід, на який розраховував, а як слідство не може придбати необхідні для життя предмети, речі, жити на тому
матеріальному рівні, який планувався Всі ці
обставини пригноблюючий діють на нього, він морально страждає від того, що відбувся, що позначається і на його стані здоров'я.
Моральну шкоду заподіяну йому відповідачем він оцінює в 10.000 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача матеріальний збиток в сумі 23446
грн., 404 грн., моральну шкоду в сумі 10.000 грн.

У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, просив позов
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, однак про

день слухання справи повідомлявся
належним чином. Згідно ч. 4   ст. 169 ЦПК України, де

вказані наслідки неявки у судове
засідання особи, яка бере участь у справі «якщо суд не

має відомостей про причину неявки
відповідача, повідомленого належним чином, або

причину неявки
буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній

даних чи
доказів». Судом додержані вимоги процесуального законодавства, в справі є

достатньо даних та доказів якім
можливо надати оцінку і прийняти рішення у відсутності

відповідача, який не з'явився. Зі згоди позивача суд
ухвалює рішення при заочному

розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що

позовні   вимоги   позивача
в   частині   стягнення
матеріального   збитку   підлягають

задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що, дійсно 25 грудня 2005 року о 16-30 годин по вул. Челюскінців у м. Донецьку ОСОБА_2. керуючи
особистим автомобілем "Мерседес" держ. номер НОМЕР_1вчинив
дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого автомобілю позивача FORD Taunus,
реєстраційний номер НОМЕР_2 були заподіяні механічні ушкодження.

02.02.2006 року постановою Київського районного суду м. Донецька
водій ОСОБА_2. був визнаний винним у скоєнні ДТП і на підставі ст. 124 КоАП України на нього накладене адміністративне стягнення на у вигляяді
штрафу, (а.с.17).

Згідно акту автотоварознавчого дослідження спеціаліста від 23.03.2006 року загальна вартість матеріальної
шкоди спричиненої власнику автомобілю FORD
Taunus, реєстраційний номер НОМЕР_2 склала 23446 грн.(двадцять три тисячі чотириста
сорок шість грн. 70 коп.) (а.с. 15-21).

Згідно квитанції № НОМЕР_3 від 27.03.2006 року позивачем також сплачені

послуги експерта автотоварознавця в сумі 404 грн. 00 коп.   (а.с. 13)., згідно квітанцій

позивач
сплатив держмито за подачу позову про відшкодування моральної шкоди в

сумі 8,50
коп., держмито за подачу позову про відшкодування матеріальної шкоди в сумі

8,50 грн.,
оплата витрат за інформаційне-технічного забезпечення розгляду цивільної

справи в сумі
30,00 грн. (а.с. 1-3).

При розгляді цієї справи суд не
вбачає дій непереборної сили, умисел потерпілого

судом не встановлений. На підставі
цього суд вважає за необхідне задовольнити позовні

вимоги  ОСОБА_1.
у частині стягнення матеріального збитку в повному обсязі.

Крім того, на час скоєння
дорожньо-транспортної пригоди
відповідач ОСОБА_2.

керував особистим автомобілем "Мерседес"
держ. номер НОМЕР_1, тому відшкодування

збитків повинно бути  покладено на відповідача ОСОБА_2.

У підтвердження моральної шкоди позивач пояснює, що він у
зв'язку з ДТП

переніс нервовий стрес, що позначається на його
самопочутті і по теперішній час. Крім

того, поведінка відповідача, який
сховався з місця події, його просто обурило. Він навіть не переконався в тому, чи є що постраждали в автомобілі і чи необхідна
допомога. На питання пов'язані з відшкодування
шкоди, відповідач його постійно одурював, направляючи його за не існуючими адресами страхової компанії, мало того, що
із-за поведінки відповідача і події ДТП він був в
пригніченому стані, йому ще доводилося ходити по
різних інстанціях, втрачати час, відриватися від роботи. Крім того відсутність автомобіля різко змінила його життєві плани, оскільки
автомобіль був необхідний для його роботи. Тобто через його
відсутність в даний час не може одержувати той дохід, на який розраховував, а
як слідство не може придбати необхідні для життя предмети, речі, жити на тому матеріальному рівні, який планувався Всі ці
обставини пригноблюючий діють на нього, він морально страждає від того, що
відбувся, що позначається і на його стані
здоров'я. Моральну шкоду заподіяну йому відповідачем він оцінює в 10.000 грн.

На підставі цього суд вважає за доцільне частково задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_1. у частині стягнення моральної шкоди, оскільки обставини
викладені позивачем в обґрунтування моральної
шкоди є суттєвими і підтверджують наявність такої.

Згідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України майнова шкода, завдана
неправомірними діями особистим немайновим правам
фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала;
шкода, заподіяна джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правовій
підставі володіє джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №
6 "Про практику розгляду судами цивільних справ
за позовами про відшкодування шкоди" з відповідними змінами і доповненнями, розглядаючи позови про відшкодування
шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну
громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі
особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній причинний зв*язок та є провина зазначеної особи,
а коли це було наслідком дії джереда підвищеної небезпеки, незалежно від наявності звинувачень. При заподіянні шкоди джерелом
підвищеної небезпеки на його власника не може бути покладено
обов*язок по її відшкодуванню, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили
або умислу потерпілого, що судом встановлено не було.

Згідно ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на
відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення
її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала
в зв*язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім*ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала в зв*язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна
шкода, завдана фізичній особі неправомірними
діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Згідно п. п. З, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995
долі № 4 "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може полягати,
зокрема: ... у порушенні нормальних життєвих
зв*язків через неможливість продовження
активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням
інших обставин. Зокрема, враховується стан здоровий*я потерпілого, тяжкість
вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та
зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості так
справедливості.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні
вимоги позивача задоволені в повному обсязі, суд
вважає за необхідне судові витрати по даній справі покласти на відповідача по даній справі. Враховуючи викладене суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача по даній
справі на користь позивача судовий збір за подачу позову про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 8,50 гривень,
держмито за подачу позову про відшкодування моральної шкоди в сумі 8,50 коп.,
витрати на інформаційне технічне забезпечення
у розмірі 30,00 гривень. Також стягнути з відповідача в доход держави різницю недосплаченого судового збору в розмірі 225,50 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.88, 10, 11, 60, 212, 213, 214,
215, 218 ЦПК Україна, ст. ст.22, 23, 1166, 1167,
1187, ГК України, постановою Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" від 27.03.1992 № 6 із змінами та
доповненнями, Постановою Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995
долі № 4 "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної (немайнової-) шкоди", суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити в повному обсязі, у частині стягнення моральної
шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1суму
матеріального збитку в розмірі 23446 (двадцять три тисячі чотириста сорок
шість) грн., витрати по оплаті за проведення
судової автотоварознавчої експертизи 404 (чотириста чотири) грн., і моральну шкоду в розмірі 1000 (одну тисячу) грн.

Крім цього, стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1суму сплаченого судового збору за подачу позову про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 8,50 гривень, судовий збір за подачу позову про відшкодування моральної шкоди в сумі 8,50 коп., витрати на інформаційне технічне забезпечення у
розмірі 30,00 гривень

Також, стягнути з ОСОБА_2на користь держави різницю недосплаченого
судового збору в розмірі 225,50
гривень.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Київського
районного суду м. Донецька протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Київський районний суд м.
Донецька шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.