Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Козельщинського районного суду від 21 лютого 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду Полтавської області від 4 квітня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до Козельщинської
районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну
ділянку, посилаючись на те, що 6 серпня 2002 року згідно договору
купівлі-продажу купила у ПП фірми “Комета” будівлю пункту технічного
обслуговування по АДРЕСА_1, під будівлю та для її обслуговування виділена
земельна ділянка площею 0,50 га, проте вирішити питання про передачу їй права
власності на землю вона не має можливості, хоча відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК
України вона має право власності на цю ділянку. Позивачка просила визнати за
нею право власності на земельну ділянку площею 0,50 га по АДРЕСА_1, зобов'язати
відповідача видати необхідне розпорядження для оформлення їй документа про
право власності.

Рішенням Козельщинського районного суду від 21 лютого
2007 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від
4 квітня 2007 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати ухвалені в
справі судові рішення та задовольнити її позов, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що відмовляючи в
задоволенні позову, суд виходив із того, що відсутні передбачені чинним
законодавством підстави для визнання за позивачкою права власності на земельну
ділянку, оскільки продавець ділянки ПП фірма “Комета” такого права власності не
мало, договором купівлі-продажу від 6 серпня 2002 року земельна ділянка у
власність        ОСОБА_1. не
передавалась, посилання позивачки на ч.1 ст. 377 ЦК України безпідставне.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_1. до Козельщинської районної державної адміністрації про визнання права
власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою ОСОБА_1. на рішення
Козельщинського районного суду від 21 лютого 2007 року та ухвалу Апеляційного
суду Полтавської області від 4 квітня 2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін