СУД       ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ     ОБЛАСТІ
Справа № 177/07                                                                                   Головуючий
Категорія - 11/15       Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 лютого 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Гайдук В.І.

суддів -
Дерев'янко О.Г., Петренко І.О.

при секретарі - Горобець К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 року по   цивільній
справі   за   позовом
ОСОБА_1   до товариства   з
обмеженою   відповідальністю   (далі
ТОВ)   «Гетьман»   про визнання договору оренди    недійсним, стягнення сум та відшкодування
моральної шкоди, -

встановила:

У ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_1.
звернулася до ТОВ «Гетьман» про визнання договору оренди майна недійсним,
стягнення вартості майного паю в сумі 2541
грн., стягнення моральної шкоди в сумі 1600 грн., стягнення боргу в сумі 25,42 грн. та пені в
сумі 76,68 грн., а
також судових витрат по справі.

В подальшому
позивачка в порядку ст.31 ЦПК України змінила свої позовні вимоги до
відповідача, 3-я особа
ОСОБА_2, уповноважений від співвласників майна колишнього КСП ім.. Ілліча, і
просила суд розірвати договір оренди майна НОМЕР_1, що зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3
р., та зобов'язати відповідача повернути їй майновий пай в
натурі на суму 2541 грн.,
стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 1600 грн., борг по договору оренди 25,42 грн. і пеню 76,68 грн., а також
судові витрати по справі.

Рішенням
Нікопольського міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1
р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та визнано недійсним договір
оренди майна НОМЕР_2 укладений
між сторонами на суму 3117
грн., стягнено з ТОВ «Гетьман» на користь позивачки невиплачену орендну
плату 25,41 грн.,
пеню - 76,68 грн. і
судові витрати по справі 219,20
грн. В задоволені інших вимог відмовлено.

2.

В апеляційній
скарзі позивачка ставить питання про скасування рішення суду та постановлені
нового рішення, вказуючи на те, що неповно розглянуті позовні вимоги, не
перевірені її доводи та посилання, суд необгрунтовано відмовив їй в частині
позовних вимог.

Розглянувши
матеріали    справи,                        перевіривши    законність    та

обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить,
що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню
з направленням справи на новий розгляд із наступних підстав.

Відповідно до
п.5 ст.311 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи
на новий розгляд, якщо суд розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і не
міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції.

Як вбачається із
матеріалів справи ОСОБА_1. спочатку в своєму позові від ІНФОРМАЦІЯ_4 р. просила
визнати недійсним договір оренди майна НОМЕР_1,
що був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3
р. та сплатити їй вартість майнового паю в сумі 2541 грн., а згодом,
подала в порядку ст.31 ЦПК України, позов в якому свої позовні вимоги в цій
частині змінила і просила договір оренди майна НОМЕР_1 з ТОВ «Гетьман» розірвати і зобов'язати відповідача
повернути їй майновий пай в натурі на суму 2541 грн. (а.с.7,32).

Не зважаючи на ці обставини, суд
розглядаючи справу між сторонами, не уточнив позовні вимоги позивачки і
вийшовши за межі позову визнав недійсним договір оренди майна №
ПО між сторонами на суму майна; 3117 грн.

В п.2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання
угод недійсними» № 3 від 28 квітня 1978 року (із змінами
та доповненнями) роз'яснено, що угода може бути визнана недійсною лише з
підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Тому в кожній
справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих
обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних
юридичних наслідків. При задоволенні позову суд в одному рішенні постановляє
про визнання угоди недійсною і про застосування передбачених законом наслідків.

Суд визнаючи
угоду недійсною виходив із положень ст.48 ЦК
(1963р), а в даній статті передбачено, що по недійсній угоді кожна
з сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при
неможливості повернути одержане в натурі -
відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди
не передбачені законом.

Судом не звернув
увагу на ці положення закону, тоді як позивачка просила передати їй майновий
пай на суму.2541 грн. в
натурі. Суду, розглядаючи позовні вимоги в цій частині, належало було
обговорити питання про залучення якості сторони по справі уповноваженого від

з.

співвласників майна колишнього КСП
ім. Ілліча, з'ясувати у відповідача чи є майно, яке можливо передати в натурі
позивачці на її майновий пай.

Оскільки при
розгляді справи судом були порушені вимоги норм процесуального та матеріального
права, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.218,303,307,311,317
ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Нікопольського міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1
року скасувати і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.