АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД   ЧЕРКАСЬКОЇ
Справа №
22ц-1003   2007 р.                                                  Головуючий по 1 інстанції
трудові                                                                                      - Казидуб О.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції - Бабенко В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"6"
червня 2007 р.
Судова палата в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючого                            Храпка В.Д.

суддів                                       Бабенка В.М., Сіренка Ю.В.

при секретарі                           Пономаренко Ю.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.03.2007 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до КП „Черкасиелектротранс" про поновлення на посаді,
виплату різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, виплату
середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди. Вивчивши матеріали справи,
судова палата, -

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом і обґрунтовував свої доводи тим, що
згідно наказу №НОМЕР_1 на нього покладено виконання обов'язків ІНФОРМАЦІЯ_1,
про що внесено відповідний запис в трудову книжку. 28 серпня 2006 року він
подав заяву директору підприємства про надання щорічної відпустки, але директор
відмовив йому у відпустці та запропонував написати заяву про звільнення „за
власним бажанням", та повідомив що в період його тимчасової
непрацездатності видано наказ №НОМЕР_2, „про переведення його на посаду
ІНФОРМАЦІЯ_2" і він вважає його законним. Він ознайомився з наказом про
його переведення відразу після розмови з директором 28.08.06р. Знаходячись на
лікарняному, він не надавав згоди на переведення з посади ІНФОРМАЦІЯ_1 на
посаду ІНФОРМАЦІЯ_2, тому такі дії керівництва є порушенням ст. 32 КЗпП України, а
фактичне перебування його на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджено діючою Постановою
Держкомпраці і Секретаріату ВЦРГІС № 30/39 від 29.12.65р. зі змінами від
11.12.86р. № 521/30-18 де в пункті 2 вказано: „призначення працівника
виконуючим обов'язки по вакантній посаді не допускається. Це можливо лише на
посаді, призначення на яку виконується вищестоящим органом управління".
Наказом № НОМЕР_1
він був призначений на вакантну посаду на яку не передбачено призначення чи
згода вищестоящого органу управління.

В подальшому за період з 28.08.06р. по 01.09.06р. директор Ядлош О.В. не
надав йому відпусток і не відмінив незаконного наказу про переведення на іншу
роботу, а використовуючи своє службове становище систематично здійснював на
нього тиск, вимагаючи звільнення з роботи „за власним бажанням". Для
цього, окрім незаконного

переведення
на іншу роботу та ненадання відпусток, за вимогою новопризначеного ІНФОРМАЦІЯ_1
з його підзвіту витребувано основну робочу технічну документацію; йому не
надавали ніяких виробничих доручень; не допускали до виробничих нарад; не
надавали інформації про поточну діяльність підприємства- Тим самим, фактично,
перешкоджали здійснювати роботу обумовлену посадовою інструкцією ІНФОРМАЦІЯ_2.
А 01.09.2006р. був ознайомлений з наказом № НОМЕР_3 про звільнення з ініціативи
власника в зв'язку з невідповідністю займаній посаді (пункт 2 ст. 40 КЗпП
України) виданий без згоди профкому, його письмового пояснення та письмової
відмови від переведення на іншу роботу. Перебуваючи весь день в умовах довгої
травмуючої ситуації, обстановка йому дійсно здалася загрожуючою і він написав і
подав заяву про звільнення за власним бажанням. Після чого йому одразу ж видали
всі розрахункові кошти, в трудовій книжці скасували запис про звільнення за
ініціативою ОСОБА_2, без перевірки прийняли всі матеріальні цінності і
техдокументацію. Просить суд поновити його на роботі на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1 КП
„Черкасиелектротранс", виплатити різницю в заробітку за час виконання
нижче оплачуваної роботи, виплатити середньомісячний заробіток за час
вимушеного прогулу та відшкодування 10 тисяч моральної шкоди.

Рішенням
Придніпровського  районного  суду
м.  Черкаси  від 27.03.2007  року  у задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу на вказане рішення.

5.06.2007 року
сторони подали до суду клопотання про закриття провадження у справі . та повідомили
суд про заключения мирової
угоди.

Відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою
врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та
обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і
повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або
повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця
заява приєднується до справи. У разі укладення сторонами мирової угоди суд
постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Відповідно до ч. 1 ст.
310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із
закриттям провадження у справі з підстав визначених ст. 205-207 ЦПК України.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає необхідним
скасувати рішення районного суду та на підставі п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК закрити
провадження у справі, постільки сторони уклали мирову угоду.

Керуючись ст. 175, 205, 310 ЦПК України,
колегія суддів -

ухвалила:

Прийняти мирову угоду між ОСОБА_1 та КП „Черкасиелектротранс"
по справі про поновлення на посаді, виплату різниці в заробітку за час
виконання нижче оплачуваної роботи, виплату середньомісячного заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.03.2007 року скасувати
та закрити провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1
ст. 205 ЦПК
України.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду України в
касаційному порядку на протязі 2-х
місячного строку з часу проголошення.