Справа № 22ц- 88/2006                                           Головуючий
у першій інстанції -
Категорія - цивільна  Доповідач - Мельниченко
УХВАЛА

Іменем України

12 лютого 2007 року                                                                                        м.Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ

у складі:

головуючого -
судді       Позігуна М.І.

суддів                         Me льниченка Ю .В., Литвиненко І .В.

при секретарі      Рачової І.І.

з участю позивача ОСОБА_2 та його представників,
представника

відповідача розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Новозаводського райсуду м.Чернігова від 24 жовтня 2006 року по справі за
позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3, третьої особи 1-ї нотаріальної контори про визнання
заповіту недійсним, визнання права власності та виселення,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2001 року позивач
ОСОБА_2звернувсь з позовною заявою до ОСОБА_1про визнання заповіту недійсним. В
своїй позовній заяві позивач зазначав, що посвідчений 20 серпня 1999 року у нотаріальному порядку заповіт,
згідно якого покійна мати позивача - ОСОБА_4заповідала відповідачці по
справі -ОСОБА_1АДРЕСА_1 не можна вважати законним, оскільки мати за станом здоров"я не могла свідомо
це зробити. Крім того позивач ставив під сумнів дійсність підпису своєї матері
у заповіті.

Після доповнення
та уточнення позовних вимог позивач просив визнати недійсним заповіт від 20 серпня 1999 року, визнати за
ним право власності на АДРЕСА_1та виселити з спірної квартири відповідачку
ОСОБА_1

Справа судами
розглядалась неодноразово. Останнім рішенням Ново заводського районного суду
м.Чернігова від 24 жовтня 2006 року позов було
задоволено.

Заповіт,
складений 20 серпня 1999 року нотаріусом 1 -ї державної нотаріальної контори, згідно якого ОСОБА_4на
випадок смерті зробила таке роздження: все майно де б воно не було і з
чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде належати, і
на що за законом матиме право в тому числі належну на праві власності квартиру,
що знаходиться в м.Чернігові по АДРЕСА_1 -
заповіла ОСОБА_1, зареєстрований в реєстрі за №НОМЕР_1 визнано
недійсним.

Визнано за
ОСОБА_2 право
власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 на АДРЕСА_1

Зазначеним
рішенням суду виселено ОСОБА_1 з АДРЕСА_1

Не погоджуючись
з рішенням суду першої інстанції до апеляційного суду зі скаргою звернулась
відповідачка ОСОБА_1, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись
на слідуюче.

Відповідачка
вважає, що заповіт складено та засвідчено нотаріусом без жодного порушення
чинного законодавства.

Судом першої
інстанції безпідставно в основу судового рішення було покладено висновок
посмертної судово-психіатрічної експертизи від 31.07.2003 року за підписом ОСОБА_5 без перевірки його повноважень
та кваліфікації. Всі інші експертизи, що проведені по справі суперечать одна
одній і тільки припускають можливість чи неможливість розуміння ОСОБА_4 своїх
дій.

В судове
засідання не викликана та не допитана державний нотаріус, яка складала та
посвідчувала спірний заповіт.

В апеляції
зазначається, що суд не повністю встановив обставини, які мають значення для
справи, внаслідок неправильного, одностороннього дослідження та оцінки наявних
в матеріалах справи доказів. Висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної
скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню виходячи з
наступного.

Згідно ч.іст.303
ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Колегія
суддів    вважає    безпідставним    посилання
апелянта    на

покладення   в   основу
судового  рішення   висновку
судово-психіатричної

2

експертизи від 31.07.2003 року, оскільки
зазначена експертиза проведена з порушенням діючого законодавства, а також
„Порядку проведення судово -психіатричної
експертизи", затвердженого наказом Міністерства охорони здоров"я
України від 8 жовтня 2001 року №397 та
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 березня 2002
року за №219/6507.

Ухвалою
апеляційного суду Чернігівської області від 3 лютого 2004
року зазначена посмертна судово -
психіатрична експертиза від 31
липня 2003 року
визнана неналежним доказом по справі, яким можна підтверджувати чи
спростовувати доводи сторін.

Крім того після
проведення посмертної судово -
психіатричної експертизи експертами Чернігівської обласної
психоневрологічної лікарні, позивачем було заявлено відвід зазначеним
експертам, заявлений відвід був задоволений ухвалою суду від 14 березня 2003 року (а.с.235).

Суд першої
інстанції з врахуванням того, що акт №НОМЕР_1 не
містить вичерпних даних про психічний стан ОСОБА_4, ухвалою суду від 14.03.2003
року задоволено відвід експертів, які проводили посмертну судово - психіатричну
експертизу, судова експертиза від 31.07.2003
року проведена з порушенням діючого законодавства і визнана неналежним
доказом, підставно пославсь у своєму рішенні на висновки посмертної судово - психіатричної
експертизи НОМЕР_2

Згідно висновків
посмертної судово - психіатричної
експертизи НОМЕР_2 ОСОБА_4
на час складання заповіту, тобто на 20.08.1999
року страждала психічним захворюванням у вигляді органічного ураження
головного мозку, судинного генезу зі слабоумством і на час складання заповіту по своєму психічному стану не
мала можливості розуміти значення своїх дій і керувати ними
(а.с.62,т.2).

Судом дана правильна оцінка здобутим у судовому засіданні доказам, а саме
показанням медичних працівників ОСОБА_5, ОСОБА_6, медичним документам ОСОБА_4
та висновку посмертної судово -психіатричної
експертизи НОМЕР_2, які
узгоджуються між собою і на підставі ст.55
ЦК України (в редакції 1963
року), оскільки правовідносини між сторонами мали місце на час дії ЦК 1963 року, позовні
вимоги в частині визнання заповіту недійсним підставно задоволені.

Доводи апелянта
на відсутність допиту нотаріуса в судовому засіданні спростовуються протоколом
судового засідання від 17
квітня 2000 року
(а.с.24 та 24 - зворот) де
мають показання допитаного в судовому засіданні державного нотаріуса ОСОБА_7

На підставі
викладеного колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим і підстави для його скасування
відсутні.

Керуючись
ст.ст.303, 304, 307, 308,
313 - 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Новозаводського районного суду м.Чернігова від 24 жовтня 2006
року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржено в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.