справа №2-851/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2007 року                                                                                               м.
Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого
судді                    Забіяко Ю.Г.

при
секретарі                            Вінник
Л.І.

розглянувши у
відкритому   судовому   засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання

неповнолітньої
дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у лютому
2007 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини у розмірі V4 частини усіх
видів заробітку. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з
відповідачем мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., який проживає
разом з батьками, але перебуває на повному утриманні матері. У зв'язку з тим,
що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина
не надає, просила стягнути з нього аліменти, керуючись ст.ст. 180-183 СК
України.

В   судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги, пояснивши, що шлюб з

відповідачем не розірваний, проживають разом, та син перебуває на повному
її утриманні. Стан

здоров'я та матеріальний стан відповідача дозволяє йому виділяти кошти на
утримання

неповнолітньої дитини. Відповідач з позовом був згоден, пояснивши, що
працює, аліменти на користь інших осіб не сплачує, стан здоров'я та матеріальне
становище його дозволяє виплачувати аліменти. Суд заслухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи: свідоцтво про одруження (а.с.4), свідоцтво про
народження дитини (а.с.3), довідки про роботу та заробітну плату сторін
(а.с.6-7), довідку за місцем проживання сторін (а.с.5), вважає, що позов
підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При
визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст. 182, 184 СК України,
враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, наявність у платника
аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину
не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

В
судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що
відповідач є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач
працює, аліменти на користь інших осіб не сплачує, тому позов обгрунтований та
підлягає задоволенню.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 182, 184 СК України, ст.ст.57-60,
209, 212-215, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився в М.Запоріжжі, проживає в АДРЕСА_1 ,
працює на ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у розмірі % заробітку щомісячно, але не менше
30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь
ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, з ІНФОРМАЦІЯ_4
до його повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 51 грн. в дохід
держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справі про стягнення
аліментів у розмірі 7.50 грн. Допустити негайне виконання судового рішення про
стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Рішення може бути
оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний
суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги.