Справа №2-650/ 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

01 березня 2007 року Торезький
міський суд Донецької області в складі:

головуючої -
судді                                                    Арапіної
Н.Є.

при секретарі                                                            Терещенко І.О.

за участю

позивача                                                                   ОСОБА_1.

відповідача                                                               ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду міста Тореза цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

позивач звернулася до суду з позовною заявою до
відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що позивач
знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем
мають неповнолітню дитину- доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, який
проживає з позивачкою. Шлюбні відносини зупинені 20ІНФОРМАЦІЯ_1 року з приводу
втрати взаємопорозуміння та поваги через часті сварки, зловживання відповідачем
спиртними напоями. Збереження родини вважає неможливим. Шлюб розриває вдруге.
Спору про поділ майна та виховання дитини не має. Просила розірвати шлюб.

У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги,
пояснивши, що сім"я фактично розпалася, з червня 2006 року шлюбні
відносини припинені і надалі спільне проживання і збереження сім"ї
неможливо.

Відповідач суду пояснив, що шлюбні відносини припинені, відсутнє
взаємопорозуміння та повага через часті сварки, сім'я фактично розпалася і
надалі спільне проживання і збереження сім"ї з позивачкою неможливо. З
розірванням шлюбу згоден.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судом
рішення в порядку, встановленому ст.. 174 цього кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174
ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав постановляє рішення про задоволення позову.

Матеріалами    справи    встановлено,    що
сторони    перебувають    в
шлюбі,

зареєстрованому   14 жовтня  1994 року в відділі  реєстрацій' актів  цивільного стану

Торезького міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №
НОМЕР_1(а.с.5 ).

Від  шлюбу  мають неповнолітню дитину доньку
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, який проживає з позивачкою (а.с.6,8).

Шлюбні відносини припинені в червні 2006 року з приводу втрати
взаємопорозуміння та поваги через часті сварки. Сторони спільно не проживають,
не господарюють. Сім"я фактично розпалася і надалі спільне проживання і
збереження сім"ї неможливо. Суперечки про розділ майна та виховання дитини
немає.

У відповідності зі ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного
з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлені саме такі обставини, тому вимоги позивачки підлягають
задоволенню.

При визначенні розміру державного збору на користь держави при реєстрації
розірвання шлюбу суд узяв до уваги знаходження на утриманні позивачки
неповнолітньої дитини.

Керуючись
ст.110, 111, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 130, 174, 209,
212,213,214-215 ЦПК України, суд­ів и
р і ш и в

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження і
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, зареєстрований в відділі реєстрацій' актів
цивільного стану Торезького міського управління юстиції Донецької області 14
жовтня 1994 року, актовий запис № НОМЕР_1.

Стягнути при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС
державний збір на користь держави з відповідача ОСОБА_2 в сумі 17 гривень,
позивачку ОСОБА_1 від сплати державного збору на користь держави звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  або в порядку

4.4 ст.295 ЦПК України.