АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-230 / 07                                               Головуючий
Суддя-доповідач:
УХВАЛА ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22 лютого 2007 року                                                                      м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого:                          Кочеткової І.В.

Суддів:                                     Боєвої В.В.

Бондаря М.С.

При секретарі:         Череватій О.В.

розглянула у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 13 листопада 2006 року в справі за
позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Аверс" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,
спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

17 лютого 2006 року ТОВ
„Аверс" звернулось до суду з вищевказаним позовом. Посилаючись на
обставини дорожньо-транспортної пригоди -
зіткнення двох автомобілів -ЗАЗ-1102 та
„Форд-Транзит", яка з вини відповідача відбулася 07.12.2005 року в 10 год. 20 хв. в м.
Запоріжжі - на вул. 40 років Радянської
України біля будинку №
47, позивач просив стягнути на його користь
з ОСОБА_1 матеріальну шкоду у вигляді
матеріального збитку в результаті пошкодження автомобіля відповідача
„Форд-Транзит" -
3791 грн. 57 коп. та 250 грн.- витрати на
проведення експертизи.

Рішенням
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя позов Товариства з обмеженою
відповідальністю „Аверс" задоволено частково.

Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Аверс" 1356 грн. 39 коп. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та 125
грн. в рахунок відшкодування витрат на оплату проведення висновку
спеціаліста-автотоварознавця -
пропорційно задоволеним позовним вимогам, а всього стягнуто 1481 грн. 39 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на     користь                                      Товариства     з
обмеженою

відповідальністю „Аверс" судові витрати по оплаті
держмита пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 25 грн. 50 коп.

Не погоджуючись
з таким судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій посилався на необ*єктивність суду першої інстанції та на
невідповідність висновків суду обставинам справи і просив скасувати рішення
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя
від 13.11.2005 року та ухвалити нове рішення про
відмову ТОВ „Аверс" у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши обставини
справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає,
що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 308 ЦК України
передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи
частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Аверс",
суд першої інстанції вірно застосував статті 1166, 1188, 1193 Цивільного Кодексу, врахувавши, що
окрім порушення відповідачем -
ОСОБА_1 - вимог п.
15.1., п. 15.2., п. 15.13. Правил
дорожнього руху, в діях водія ОСОБА_2 (який знаходився за кермом автомобіля
відповідача) мала місце невідповідність вимогам п. 13.3. Правил
дорожнього руху, зокрема, груба необережність потерпілого (а. с. 21-23). Тому суд дійшов
вірного висновку щодо зменшення розміру відшкодування у відповідності до ч. 2 ст. 1193 ЦК України.

Доводи апелянта
щодо необ*єктивності суду першої інстанції та на невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки не
вважає себе винним, а вважає винним у скоєнні ДТП водія автомобіля
„Форд-Транзит", є необгрунтованими і спростовуються доказами в справі,
оскільки на а. с. 5 є
постанова суду від 20.12.2005
року, яка набрала законної сили, про притягнення відповідача до
адміністративної відповідальності, з якої видно, що ДТП сталося з вини
відповідача ОСОБА_1

Таким чином, суд
першої інстанції вірно посилався на ст. 1188
ЦК України, якою передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

За таких
обставин судова колегія вважає, що висновки суду відповідають цим обставинам і
набутим доказам, характер правовідносин між сторонами судом визначений
правильно, норми матеріального і процесуального законів при розгляді справи
судом не порушені і застосовані вірно, тому підстав для скасування судового
рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307,
308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу   ОСОБА_1  відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 13 листопада 2006 року по цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двох місяців шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного
Суду України.