Справа
№2-368/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

5 березня 2007 року.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в
складі:

головуючого-судді
Рафальського Й.Л.

при секретарі
Равахівській Л.В.

з участю позивача
ОСОБА_1

представника відповідачки                                       ОСОБА_2

представника третьої особи                                     ОСОБА_3

адвоката
ОСОБА_4

розглянув справу за позовом ОСОБА_1 до Коростенського
міськвиконкому про визнання права на житло,

встановив:

Позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що з ІНФОРМАЦІЯ_1 вона
перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_2 по день його
смерті, до ІНФОРМАЦІЯ_3, в
зареєстрованому шлюбі.

Вона вселилась у квартиру чоловіка, яка знаходиться по
АДРЕСА_1, як член сім'ї за його згодою. В цій квартирі вона постійно проживає з
2002 року
поданий час, вона несла витрати по утриманню квартири, сплачувала комунальні
послуги.

Основним квартиронаймачем був її чоловік ОСОБА_5. Ця квартира є
постійним місцем її проживання.

Відповідно до ст. 65
ЖК України наймач вправі вселити в своє приміщення дружину.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.04.85 року „Про деякі
питання, що виникають в практиці застосування судами ЖК України"
зазначено, що при вирішенні питання про право на житлове приміщення осіб, що
вселилися до наймача, суд повинен, зокрема, з'ясувати чи було це приміщення
місцем їх постійного проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство,
тривалість часу їх спільного проживання.

Позивачка просить визнати за нею право на користування
цією квартирою.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала
посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Пояснила, що не
зареєструвалась в цій квартирі з тих підстав, що чоловік міг подумати, що вона
одружилась з ним щоб отримати цю квартиру.

Представник відповідача позов не визнав і пояснив, що
позивачка не має права на спірну квартиру у зв'язку з тим, що вона не була
зареєстрована в квартирі.

Свідки ОСОБА_6,ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12
пояснили, що ОСОБА_1. проживає у спірній квартирі з ІНФОРМАЦІЯ_1 по даний час.
Вона з ОСОБА_5 вели спільне

господарство, разом обробляли земельну ділянку, проводили
ремонт квартири, приводили у порядок зовнішній вигляд квартири.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача
та третьої особи, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка з ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала
у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5,
а ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєструвала з ним шлюб. З ІНФОРМАЦІЯ_1 по даний час
вона постійно проживає спірній квартирі та несе витрати по утриманню житла,
сплачує комунальні послуги.

ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_5 помер.

За час сумісного проживання Позивачка та ОСОБА_5 вели
спільне господарство, мали спільний бюджет.

Відповідно до ст. 64
ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються
нарівні з наймачем усіма правами і несуть сі обов'язки, що випливають з
договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача
їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано і інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ст.65 ЖК України наймач вправі вселити в займане
ним приміщення свою дружину.

Особи, що вселились в жиле приміщення як члени сім'ї
наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим
приміщенням.

Враховуючи вищезазначене суд вважає, що позов є
обгрунтованим і підлягає задоволенню.

суд

Керуючись ст.ст. 10,
60, 209, 213,215 ЦПК України, ст.ст. 64,
65 ЖК України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати право ОСОБА_1 на користування квартирою АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду
Житомирської області протягом 20
днів з моменту подачі заяви про оскарження рішення, яка подається до суду
протягом 10 днів.

Суддя