УХВАЛА

Іменем
України

14
березня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді Шестакової Н.В. Суддів: Катиліна В.П. Філатової Є.В. при секретарі Петренко Т.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування

за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м.
Сімферополя АРК від 19 грудня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя АРК
від 19 грудня 2006 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення від права на спадкування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про
скасування рішення з ухваленням нового рішення про задоволення позову,
зазначивши, що суд першої інстанції виходив
з показань свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які в своїх поясненнях
говорили про події, які мали місце задовго до захворювання сина; суд не врахував тих фактів, що син позивачки
знаходився у неї вдома постійно з середини 2005 року, оскільки
потребував постійного догляду за ним, але його дружина-відповідачка по справі
не забезпечувала цього догляду і не піклувалася про чоловіка, тому рішення суду
не відповідає вимогам закону.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,
заслухавши доповідача, сторони, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачка була
з ОСОБА_6 у шлюбних відносинах з 2002 року,
на час реєстрації шлюбу ОСОБА_6 був інвалідом З групи. У 2004 році йому
була присвоєна друга група інвалідності у зв'язку із загальною хворобою.
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що до дня смерті ОСОБА_6, незважаючи на хворобу серця, не був у
безпорадному стані, міг самостійно себе
обслужити, пересуватися на великі відстані по місту, незадовго до смерті здійснював
ремонтні роботи у квартирі своєї матері, навесні 2006 року замінив кран у
ванній кімнаті за місцем проживання своєї доньки, надавав сусідам допомогу у
ремонтних роботах.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду.

Справа
№22-ц-2170/2007р.

2

Відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може
бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде
встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через
похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Тобто у даному
випадку підлягають доказуванню факти безпорадного стану спадкодавця. Такий стан
може бути, якщо особа не може пересуватися або значно обмежена у пересуванні,
не може себе обслуговувати у побуті або значно обмежена у цьому, тобто вона не
може існувати без стороннього догляду і допомоги.

Доводи апелянта
по суті зводяться до її особистих стверджень, що відповідачка не виконувала
свої обов'язки у сім'ї, а саме не готувала чоловікові їжу, не купувала ліки для
нього, а також що син позивачки за цими причинами був вимушений проживати у
матері. Крім того, безпорадний стан свого сина позивачка пояснювала в
апеляційній скарзі тим, що з урахуванням тяжкої хвороби серця він потребував
регулярного прийому ліків, які він не міг придбати за свій рахунок, оскільки його
дружина не бажала виконувати свої обов'язки.

Аналізуючи
доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що усі вони
зводяться до того, що відповідачка не утримувала свого чоловіка та не
забезпечувала його харчування та догляд.

Між тим, свідки,
які були допитані у суді, пояснювали про те, що ОСОБА_6 міг сам пересуватися по
місту, надавав допомогу сусідам і родичам у ремонті. У засіданні суду
апеляційної інстанції позивачка все це підтвердила, однак пояснила, що син не
міг швидко пересуватися і робив будь-яку роботу з зусиллям.

Як встановлено
ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності
сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи до
уваги те, що позивачка не надала суду належних і допустимих доказів
безпорадного стану свого сина, немає правових підстав для задоволення позову,
тому висновки суду першої інстанції відповідають вимогам матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч.
1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає
рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись   ст.ст.303,307,308   Цивільного
процесуального   кодексу   України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Центрального
районного суду м. Сімферополя АРК від 19 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до
Верховного Суду

України протягом двох місяців.