Справа №2-166/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

06 лютого 2007 року
Рівненський районний суд

Рівненської
області В особі судді Сидоренко С.М. при секретарі Шевцовій Р.В. з участю
сторін позивача-відповідача ОСОБА_1 відповідача-позивача ОСОБА_2 представника
відповідача ОСОБА_3.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визначення частки в спільній сумісній власності та визнання права
власності на частину будинковолодіння,
зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру обов'язкової
частки у спадщині,

встановив:

Позивач-відповідач
звернувся до суду з позовом та просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового
будинку та надвірних будівель по АДРЕСА_1, як його частку в спільній сумісній
власності подружжя, та визнати за ним право власності на обов'язкову частку у
спадщині, а саме
1/4 частину житлового будинку та надвірних будівель за АДРЕСА_1.

В
обґрунтування своїх вимог покладається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_4.
Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку та
надвірних будівель за АДРЕСА_1. Даний житловий будинок був побудований спільно
під час шлюбу на земельній ділянці,
що належала його дружині ОСОБА_4.
На день своєї смерті ОСОБА_4 залишила заповіт, за яким своє майно а саме
1/2 частину будинку заповіла ОСОБА_2. ОСОБА_1 своєчасно прийняв
спадщину, звернувшись до Рівненської державної нотаріальної контори з заявою
про прийняття спадщини, та з заявою про видачу свідоцтва про право власності на
будинковолодіння. Однак в оформленні права власності та права на спадщину
позивачу-відповідачу відмовили, оскільки не були визначені частки
будинковолодіння в спільному майні подружжя. Позивач зазначає що спірний
будинок позивач-відповідач збудував з дружиною, перебуваючи в зареєстрованому
шлюбі, отже йому належить 1/2 частина будинку на праві спільної сумісної
власності. Так як ОСОБА_1 є непрацездатним вдівцем, а тому йому належить
незалежно від змісту заповіту також обов'язкова частка у спадковому майні - 1/2 частина
спадкового майна тобто 1/4 частина від усього будинковолодіння. За таких
обставин ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на 3/4 частини
будинку та надвірних будівель за АДРЕСА_1
Рівненської області.

Відповідачка-позивачка
заявлений ОСОБА_1 позов визнала частково зазначила, що не заперечує
проти визнання права власності на 1/2
частину будинку . В
частині ж позову про визнання права власності ОСОБА_1 стосовно обов'язкової
частки ОСОБА_2 заявленого позову не визнала та подала до суду зустрічний позов
в якому просить зменшити ОСОБА_1 розмір обов'язкової частки до 10 відсотків в
залишеній їй частині будинку згідно заповіту.

В
обґрунтування своїх вимог покладається на те, що відносини між
позивачем-відповідачем та спадкодавцем були ворожими, будучи подружжям вони,
останні десять років однією сім'єю не проживали, спільного господарства не
вели. Будинок був фактично поділений в рівних частинах. Позивач-відповідач
проживав у своїй частині, господарства не вів, під час хвороби ОСОБА_1 її не
доглядав, забирав її пенсію, яку використовував на свої потреби. Тоді як
відповідачка-позивачка доглядала спадкодавцю, вела господарство, здійснила
обряд поховання. В зв'язку з цим відповідачка-позивачка у зустрічній позовній
заяві просить зменшити розмір обов'язкової частки ОСОБА_1 у спадковому майні.

Позивач-відповідач
ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, пояснив про обставини описані
вище просить позов задовольнити. Заявлений до нього зустрічний позов про
зменшення розміру обов'язкової частки не визнає, зазначає що викладені в
зустрічній позовній заяві обґрунтування не відповідають дійсності та є
безпідставними .

Свідки
по справі ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що
в будівництві спадкового будинку активну участь приймала вся родина померлої
ОСОБА_4. Позивач-відповідач з спадкодавцем останні десять років однією сім'єю
не проживав, стосунків не підтримували, у веденні господарства ОСОБА_1 дружині
не допомагав, вчиняв вдома сварки та скандали.

Заслухавши
пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є
достатні підстави задовольнити позов у задоволенні зустрічного позову слід
відмовити.

Відповідно
до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної власності. В суді було встановлено що
саме під час подружнього життя був збудований спірний будинок.

Згідно
ч. 1 ст. 1241 ЦК України,
малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від
змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі
спадкування за законом (обов'язкова частка).

Як
вбачається з розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з
урахуванням відносини між спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших
обставин, які
мають істотне значення.

В суді ж
було встановлено , що
позивач по справі ОСОБА_1 проживає у спірному будинку в АДРЕСА_1 за місцем
проживання останній характеризується позитивної сторони є спокійним та
врівноваженим користується авторитетом серед жителів села. З довідки
Великожитинської сільської ради вбачається,
що останній згідно реєстрації проживав за вищевказаною адресою разом з
покійною дружиною, разом
вели домашнє господарство після смерті дружини ОСОБА_1 провів обряд захоронения . Як вбачається з
повідомлення Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області скарг та заяв
на неправомірну поведінку в побуті та в громадських місцях відносно ОСОБА_1 не
надходило.

Суд
критично ставиться до пояснень ОСОБА_2 та показань свідків про те що у ОСОБА_1
з покійною дружиною були ворожі відносини та останні десять років однією сім'єю
вони не проживали та спільного господарства не вели, оскільки данні
обставини спростовуються письмовими доказами, що є наявним в матеріалах справи. Окрім того суд
не бере до уваги показання свідків з тих підстав, що всі свідки є близьким родичами відповідачки-позивачки
ОСОБА_2 і є зацікавленими в прийнятті останньою спадщини згідно заповіту, окрім
того зважаючи на те що свідки по справі ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проживають
в АДРЕСА_1 є обґрунтованими сумніви у тому чи знали достовірно останні про
відносини між подружжям ОСОБА_4 .

За
наведених вище обставин суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1
та визнання за останнім права власності на 3/4 частини будинку з надвірними
будівлями . В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 слід відмовити за недоведеністю позовних
вимог.

Керуючись
ст.ст.213,214,215 ЦПК
України; ст. 1241 ЦК
України суд, -

вирішив:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки в спільній сумісній власності та
визнання права власності на частину будинковолодіння задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 3/4
частини житлового будинку та надвірних будівель по АДРЕСА_1.

У
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру обов'язкової частки
у спадщині відмовити за недоведеністю позовних вимог.

На
рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський районний суд Рівненської області, заява про апеляційне
оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:
С.М.Сидоренко