Справа
№22ц-481 2007 р.
1 Інстанції Рудніченко О.М.
Доповідач Антоненко В.Г.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого Антоненко В.І., суддів: Поліщука М.А.,
Тракало В.В., при секретарі Чабанюк Т.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Києві
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення
Ірпінського міського суду Київської області від 21 листопада 2006 року у справі
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Ірпінська
державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно та
припинення права спільної часткової власності та зустрічним позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа: Ірпінська державна нотаріальна
контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання
права власності на частку будинку у порядку спадкування.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів,-

встановила:

У листопаді 2004
року ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності
на спадкове майно та припинення права спільної часткової власності.

Позовні вимоги обґрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер їх
батько ОСОБА_5. Після нього відкрилась спадщина на 3/4 частки жилого будинку АДРЕСА_1. Вони прийняли
спадщину після батька шляхом подання заяв про прийняття спадщини у
шестимісячний строк в Ірпінську державну нотаріальну контору. Оскільки між ними
та відповідачкою, яка є власником 1/4 частки
вказаного будинку, виник спір з приводу розподілу спадкового майна, у
зв"язку з чим нотаріальна контора не видає їм свідоцтво про право на
спадщину, позивачки просили визнати за кожною з них право власності на 1/4
частку спадкового будинку. В ході розгляду справи доповнили позовні вимоги та
просили припинити право спільної часткової власності на спірний будинок шляхом
стягнення з них на користь ОСОБА_4 грошової компенсації за належну їй 1/4
частку будинку.

ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічним позовом, у якому
просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її
діда ОСОБА_5 та визнати за нею право власності на 3/16 частки спірного
будинку у порядку спадкування, а також виділити належну їй частку будинку в
натурі.

Рішенням Ірпінського міського суду від 21 листопада 2006 року позов
ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано за ними право власності на 3/16 частки за кожною
на будинок АДРЕСА_1 в
порядку спадкування після ОСОБА_5 Позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано за нею
право власності на 3/16 частки
вказаного будинку.

В апеляційній скарзі позивачки просять скасувати рішення
суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права
та неповне з"ясування обставин справи.

Апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5., якому на час
смерті належало 3/4 частки жилого будинку АДРЕСА_1 1/4
частка вказаного будинку належить на праві власності онуці померлого ОСОБА_4
Заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк в Іртиську державну
нотаріальну контору подали дочки померлого: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 Відповідачка ОСОБА_4 таку заяву не подавала, оскільки на той період
часу була неповнолітньою.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та
обгрунтованим.

Відповідно до положень ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але
на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Особа, яка досягла
чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди
своїх батьків або піклувальника..

З матеріалів справи вбачається, що на час відкриття
спадщини ОСОБА_4 виповнилось повних 17
років, проте заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори вона не
подавала і в зустрічній позовній заяві просила визначити їй додатковий строк
для прийняття спадщини.

У порушення вимог ст.ст. 10, 159 ЦПК України суд належним чином не з"ясував, чому
ОСОБА_4 не подала у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини, та
не визначив їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини
відповідно до положень ст. 1272
ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачки ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 звернулись до суду з позовними вимогами про визнання за ними права
власності на 14 частку за кожною жилого будинку АДРЕСА_1 та припинення права спільної часткової власності на цей
будинок шляхом стягнення з них на користь ОСОБА_4 грошової компенсації за
належну їй 1/4 частку вказаного будинку. Відповідачка ОСОБА_4 звернулась до
суду із зустрічним позовом про

визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини,
визнання за нею права власності на 3/16
частки спірного будинку та виділ їй в натурі 7/16 часток цього будинку.

В порушення вимог-ст.ст. 213 - 215 ЦПК України суд розглянув не всі позовні вимоги і не по
всіх позовних вимогах ухвалив рішення.

Роз"єднавши в самостійні провадженні позовні вимоги
ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про припинення права спільної часткової власності на будинок та позовні
вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про виділ частки будинку в натурі, суд в порушення вимог ст. ст. 10, 126 ЦПК України не
врахував, що зазначені позовні вимоги тісно пов"язані між собою і повинні
розглядатись в одному провадженні.

В порушення вимог ст. ст. 10, 159 ЦПК України суд ухвалив рішення про відмову ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 у
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 про припинення права спільної часткової
власності на спірний будинок без повного і всебічного з'ясування всіх обставин
справи та безпосереднього дослідження доказів у цій частині позовних вимог.

За наведених обставин рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до
положень ст.311 ч. 1 п.5 ЦПК України,
оскільки суд розглянув не всі вимоги і цей недолік не може бути усунений
ухваленням додаткового рішення.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати
наведене, більш повно з"ясувати обствини справи, права та обов"язки
сторін, перевірити обгрунтованість їх доводів та заперечень, зібраним доказам
дати належну правову оцінку та вирішити спір відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст.311,    315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду від 21 листопада 2006 року скасувати і
справу направити на новий розгляд до того ж суду іншим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.

Головуючий

Судді: