Справа №2-35/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2007
року Торезький міський суд Донецької області в складі:

Головуючої судді                                                                     Арапіної
Н.Є.

при секретарі                                                                            Терещенко І.О.,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тореза цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.Торезі, Державного
підприємства «Торезантрацит» (відособлений підрозділ «Шахтоуправління "Волинське»)
про скасування наказа, відшкодування
шкоди в зв"язку з професійним захворюванням

встановив:

позивач
звернувся в суд з позовною до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.Торезі, Державного підприємства «Торезантрацит» (відособлений
підрозділ «Шахтоуправління "Волинське») про відшкодування шкоди в зв'язку
з професійним захворюванням, в якій зазначено, що позивач працював на
підприємстві відповідача. При виконанні трудових обов'язків отримав професійне
захворювання, визнано інвалідом 3
групи. Згідно висновку МСЕК втрата працездатності складає 40 %. Призначено
одноразові допомоги та щомісячні виплати. Вважає, що регресні виплати
нараховані неправильно. Крім того, позивач зазнає моральних страждань. У
зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача Державного
підприємства «Торезантрацит» (відособлений підрозділ «Шахтоуправління
"Волинське») відшкодування шкоди за період з жовтня 1995 року по 1 березня
2001 року в сумі 9724 грн. 33 коп., компенсаційні виплати в сумі 6064 грн. 18
коп., моральну шкоду в сумі 15 788 грн. 51 коп..

У судовому
засіданні позовні вимоги неодноразово змінені.

Позивач суду дав
пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та додатковій позовній заяві.
Просив стягнути з відповідача Державного підприємства «Торезантрацит»
(відособлений підрозділ «Шахтоуправління "Волинське») відшкодування шкоди
за період з жовтня 1995 року по 1 березня 2001 року в сумі 9679 грн. 59 коп., компенсаційні
виплати в сумі 6941 грн. 00 коп., одноразову допомогу у сумі 552. грн. 80,
коп., "Компенсацію за одноразову допомогу у сумі 918 грн. 20 коп.,
моральну шкоду в сумі 18091 грн. 59 коп., скасувати наказ № 806 від 14
листопада 1995 року, стягнути з відділення - виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Торезі недонараховані страхові суми у розмірі 19607
грн. 76 коп., зобов'язати з 1 березня 2001 року провадити щомісячні страхові
виплати у сумі 319 грн. 90 коп..

Представник
Державного підприємства «Торезантрацит» не визнав позов. Пояснив, що позивач з
23 січня 1995 року по 13 травня 1999 року працював забійником 6 розряду
дільниці № 3 на шахті "Розсипнянської № 2". яка входила до складу
шахтоуправління "Волинське". У 2001 році стала реорганізація, шахта
виділена зі складу шахтоуправління, створено державне підприємство "шахта

2

про розмір
заробітної плати та інші не передавалися. У 2001 році до Фонду передані матеріали регресної справи
позивача з визначенням щомісячних страхових сум. Позивачу нараховані щомісячні
виплати та одноразова допомога виходячи із середнього заробітка згідно Правил
відшкодування шкоди відповідно його заяві. На період нарахування сум діяла
Угода по тарифам, на підставі якої проведено нарахування сум у відшкодування
шкоди. У теперішній час позивачем пропущено строк на звернення до суду. Просила
відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Торезі Матеріна
О.О. позов не визнала. Пояснила, що сума страхових виплат станом на 1 квітня 2001 року призначена
шахтою у зв'язку з професійним захворюванням позивача. Щомісячні страхові
виплати корегувалися на коефіцієнт росту заробітної плати в галузях економіки з
1 березня кожного
року. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухав
позивача, представника позивача, представника відділення виконавчої дирекції Фонда, представника
державного підприємства "Торезантрацит", дослідив матеріали справи,
суд встановив наступні фактичні обставини.

Матеріалами
справи встановлено, що позивач працював на шахті "Волинська",
шахтоуправління "Волинське" з 23
січня 1995 року по 13 травня 1999 року забійником 6 розряду (а.с.5-9, 53,54). За
висновками МСЕК позивача визнано інвалідом 3 групи (а.с.
10). Підприємством у відшкодування шкоди нарахована одноразова допомога та
щомісячні виплати, на підставі особистої заяви позивача виходячи з особистої
заробітної плати за липень, серпень, вересень 1995 року нараховані щомісячні виплати відповідно ступеню
втрати працездатності у розмірі 40
відсотків (а.с. 55,
56), відповідно до доповнень до Правил відшкодування шкоди № 472 від 23 червня 1993 року і
доповненнями до Угода з тарифів зроблено перерахування розміру відшкодування
шкоди ( а.с. 57, 58, 59, 60, 61). 1 серпня 2001 року постановою
відділення Фонду про призначення та перерахування страхових виплат позивачу
станом на 1 квітня 2001 року нарахована
страхова виплата у розмірі 169
грн. 83 коп,
щорічно з 1 березня
перерахування проводилися із застосуванням коефіцієнта зростання заробітної
плати (а.с. 126-131).

Аналізуючи
набуті докази суд доходить висновку.

Відповідно до
п.22 Правил відшкодування шкоди підприємствами, установами, чи організаціями
уповноваженими ним органом шкода, заподіяної працівнику ушкодження здоров'я,
зв'язаного з виконанням трудових обов'язків, затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 23 червня 1993 року №
472 ( зі змінами) середньомісячна заробітна плата для обчислення розміру
відшкодування втраченого заробітку визначається за бажанням потерпілого за 12
або 3 останні повні місяці роботи, що передували каліцтву.

Відповідно до
п.28 Правил відшкодування шкоди підприємствами, установами, чи організаціями
уповноваженим ним органом шкода, заподіяна працівнику ушкодженням здоров'я,
пов'язаного з виконанням трудових обов'язків, затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 23 червня 1993 року №
472 ( зі змінами), у редакції, що діяла з 18 липня 1994 року по 3 жовтня
1997 року встановлено, зокрема, що перерахунок розміру відшкодування шкоди
(утраченого заробітку) провадиться у випадку підвищення тарифних ставок (
окладів) працівників госпрозрахункових підприємств, а також заробітної плати
відповідно з колективним договором.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 1997 року № 1100 внесені зміни в
пункт 28 вищевказаних
Правил. По перше, перерахунок розміру відшкодування(утраченого заробітку)
проводиться у випадку підвищення тарифних ставок (окладів) працівників
госпрозрахункових підприємств і бюджетних організацій. По - друге, розмір
утраченого заробітку в перерахуванні на 100 відсотків утрати професійної
працездатності не може бути більше, ніж середньомісячний заробіток відповідного
працівника ( після підвищення тарифних ставок) за умови роботи повний
календарний місяць у перерахунку на повний календарний місяць роботи.

2

Пунктом 12.27
Доповнень та Змін до Угоди по тарифам, трудовим, соціальним гарантіям між
Мінвуглепромом та галузевими  профсоюзами
від 12 лютого 1992 року передбачено, що за бажанням потерпілого середньомісячна
заробітна плата для обчислення розміру відшкодування втраченого заробітку
визначається за 12 або 3 останні повні місяці роботи.

Згідно п. 12.27.2 Доповнень та
Змін до Угоди по тарифам, трудовим, соціальним гарантіям між Мінвуглепромом та
галузевими  профсоюзами від 12 лютого 1992 року з
доповненнями та змінами від 10
вересня 1992 року, 9 жовтня 1993 року, 9 грудня 1993 року, 4 березня 1996 року, 26 грудня 1996 року, 21 липня 1997 року розрахунок
середнього заробітка для визначення розміру відшкодування з 1 липня 1993 року проводиться
на підставі Правил , який є
базовим для перерахунку.

Пунктом 13 постанови № 6 від 27 березня 1992 року Пленуму
Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди" передбачено, що відповідно до ч.10 ст. 34 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на
виробництві і професійному захворюванні, що спричинили стійку втрату
працездатності» втрачений потерпілим у зв'язку з ушкодженням здоров'я заробіток
(відповідна його частина) визначається із середньомісячного заробітку,
обчисленого згідно із затвержденим постановою Кабінету Міністрів України від 26
вересня 2001 року № 1266 Порядком обчислення середньої заробітної плати
(доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним
страхуванням.

Судом перевірені
докази розрахунку щомісячних виплат у відшкодування шкоди, страхових виплат,
відповідність розрахунку положенням діючого законодавства (а.с. 105-112).

період

Розмір заробітної плати та відшкодування шкоди

Коефіцієнти підвищення

Випла тили Фонд

Повинні виплатит
и

Не допла­тили

приміт ка

Травень -
вересень 1995року
на лікарнян ому листі у травну
18 виходів = 201,61 грн.

201,61.
18*21,2=237,45

з   1.09.1995  - 1.5 з 1.07.1998- 1.1443 з 1.09.2000- 1.2838

Середня заробітна плата складає 237,45 грн.

Судом
встановлена відповідність Правилам, постанові Кабінета Міністрів України від 26
травня 1992 року № 276, постанові Кабінета Міністрів України від 23 червня 1993
року № 472, а також постанові Кабінета Міністрів України від 3.10.1997 року №
1100 у наступному розрахунку відшкодування шкоди .

3         26

237,45
х 1.5=
356,18 грн

жовтня

1995

року

356,18*
40%=142,47 грн.

з    1    вересня 1995
року-1.5

3          1

3    1
вересня

вересня 1996

142.4x1.21=172.39
грн.

1996 року-1.21 (376.67-

року

зарплата        у вересені: 311.29-

зарплата        у

серпені)

3          1

172.39
х 1.1458=
197.27 грн.

3 1 липня 1998

Згідно   з

липня

року-1.1458

постанов

1998

ою
КМУ

року

середній заробіток по професії забійника-417.43 сума 197.27 у перерахунку на 100% втрати працездатності складає 493.18,
що перевищує 417.43

№    1100 от 03.10.97 року
з урахуван ням заработн ої   плати по підприєм ству запрофесі єю        за липень 1998 року,   до виплати

залишаєт

ься

172.39

грн

3          1

3    1    вересня

Згідно   з

вересня 2000

172.39
х 1.2838=221.31 грн.

2000       року-1.2838

постанов ою КМУ

року

середній заробіток по професії забійника - 597.86 сума 221.31
у перерахунку на 100% втрати працездатності складає 553.28,
що не перевищує 597.86

-Щ    1100 -ох 03.10.97 року
з урахуван ням заработн ої   плати по підприєм ству запрофесі єю       за вересень 2000 року,   до

виплати

причитае

ться

221.31гр н

і

На 1 квітня 2001 року страхові і

3

виплати- 221,31 грн                        1

На 1 березня 2002 року -
264,02 (221,31 * 1.193)

3
01.03.2002 -1,193.

На 1 березня 2003 року -
312,07 (264,02*1.182) з 13 по 30
вересня 2003 року

3
01.03.2003 -1.182

239,49

312,07

За 17 дней= 43.55

Жовтень,
листопад,   грудень   2003 року

239,49 *3=71 8.47

312,07*3= 936

217,57

Січень, лютий 2004 року

239,49 *2=47 8

312,07*2= 624.14

146.14

На 1 березня 2004 року -
359,50 (312.07*1.152)

3
01.03.2004 -1.152

3 1 березня 2004 року по 1 березня 2005
року

239,49 * 1,152 275,89
* 12 =
3310.6 8

312,07*1,1 52=359,50 * 12=4314,0
0 грн

1003.32
грн.

I

3 1 березня 2005 року - 445,06 (359,50*1.238)

3
01.03.2005 -1.238

3 1 березня 2005 року по 1 березня 2006
року

275,89 * 1.238 341,55
* 12 = 4098,6 0 грн.

359,50      * 1,238 445,06
* 12 =   5340.72 грн.

1242,12
грн.

3 1 березня 2006 року - 535,41 (359,50 * 1,203)

3
01.03.2006 -1.203

1 ! і

3 1 березня 2005 року по 31 грудня 2006
року

341,55 * 1,203 410,88
♦10 = 4108,8 0 грн.

359,50      * 1,203 535,41
* 10 =   5354,}0-грн

1245,30
грн.

і

недонараховані страхові суми за
період з 13 вересня 2003 року по 31 -грудня 2006 року складають у розмірі 3 897 грн. 14 коп., з 1 січня 2007 року щомісячні страхові виплати у розмірі 535
грн. 41 коп.

4

При цьому суд не
приймає до уваги пояснення представника позивача щодо невірного розрахунку
середнього місячного заробітку для начисленного
відшкодування втраченого заробітку та наданих ним розрахунків середнього
заробітку та сум відшкодування шкоди, оскільки розрахунок протирече положенням
Правил та Закону від 5 листопада
1991 року
"Про пенсійне забезпечення", які не передбачають можливості заміни
неповних місяців роботи повними за певний період. У таких випадках слід
виходити з роз'яснень Мінпраці України від 22 березня 1995 року № 06-1004,
згідно з

5

якими в тому
разі, коли працівник не має трьох повних календарних місяців роботи на
підприємстві, середньомісячний заробіток для обчислення розміру відшкодування
потерпілому береться за три останні місяці роботи, що передували відповідно
нещасному випадку або встановленню стійкої втрати працездатності. Заробітна
плата за цей період ділиться на кількість відпрацьованих днів, і одержана сума
множиться на кількість робочих днів за місяць, обчислену в середньому за рік,
тобто 25,4- при
шестиденному робочому тижні та 21,2
- при п'ятиденному.

З урахуванням
роз'яснень, що містяться у п. 22
постанови № 6 від 27 березня 1992 року Пленуму
Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди", відповідно до яких вимоги про
перерахунок сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або роботодавцем,
підлягають задоволенню за час, що не перевищує трьох років суд вважає можливим
частково задовольнити позовні вимоги у межах вказаного строку, а також
відмовити у задоволенні позовних вимог щодо поновлення строку звернення до суду
за захистом порушених прав.

Таким чином,
підлягають частковому задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.Торезі на користь ОСОБА_1
недонараховані страхові суми за період з 13
вересня 2003 року по 31 грудня 2006 року у розмірі 3 897 грн. 14 коп. та
зобов'язання відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Торезі
прийняти з 1 січня 2007 року щомісячні
страхові виплати у розмірі 535
грн. 41 коп. з
наступним перерахунком згідно з вимогами Закону України "Про
загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві і
професійному захворюванні, що спричинили стійку втрату працездатності».

В іншій частині
позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до
п.34 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів «Про державне мито» від 21.01.1993 року Фонд
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві й професійних
захворювань України звільнений від сплати держмита.

У відповідності
зі ст.ст.79,81,88 ЦПК
України з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Торезі
підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи на користь Територіального управління Державної судової адміністрації в
Донецькій області в сумі 1
грн. 50 коп..

Керуючись ст.ст.
3,10,15,60,79,197,209,212,214,215,223
ЦПК України, ст.ст.21,28,34   Закону України «Про
загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві і
професійному захворюванні, що спричинили стійку втрату Працездатності», п. п. 22, 28, 43. 48 Правил
відшкодування власником підприємства, установи; організації або уповноваженим
ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків, постановою Кабінета Міністрів України № 472
від 23 червня 1993 року, постановою Кабінета Міністрів України № 1100 від 3
жовтня 1997 року, Угодою по тарифам, трудовим та соціальним гарантіям між
Мінвуглепромом та галузевими профспілками вугільної промисловості від l2.02.1992
року з доповненнями та змінами, п. 22 постанови № 6 від 27 березня  1992 року Пленуму Верховного Суду України
"Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди", роз'ясненнями Мінпраці України від 22 березня 1995
року № 06-1004,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та

6

професійних
захворювань України в м..Торезі, Державного підприємства «Торезантрацит»
(відособлений підрозділ «Шахтоуправління "Волинське») про скасування
наказу, відшкодування шкоди в зв'язку з професійним захворюванням задовольнити
частково.

Стягнути з
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Торезі на
користь ОСОБА_1 недонараховані страхові суми за період з 13 вересня 2003 року
по 31 грудня 2006 року у розмірі 3 897 грн. 14 коп..

Зобов'язати
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Торезі прийняти
з 1 січня 2007 року щомісячні страхові виплати у розмірі 535 грн. 41 коп. з
послідуючим перерахунком згідно з вимогами Закону України "Про
загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві і
професійному захворюванні, що спричинили стійку втрату працездатності».

Стягнути з
відділення виконавчої дирекції Фонду від нещасних випадків у місті Торез
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь
Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області
в сумі 1 грн. 50 коп..

В решті позовних
вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через
Торезький міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.