У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 червня 2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного
Суду України у складі:

Романюка
Я.М.    Левченка Є.Ф.,      Пшонки М.П.,

розглянувши справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4про вселення та встановлення порядку
користування квартирою та зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
відділу Державної виконавчої служби Дзержинського району м. Харкова, ОСОБА_1,
Спеціалізованого державного підприємства “Укрспецюст”, Управління Державного
казначейства України в Харківській області, 3-тя особа: приватний нотаріус
ОСОБА_5, про визнання публічних торгів та свідоцтва про право власності
недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення
Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області від 22 лютого 2007 року,

в с т а
н о в и л а :

в квітні 2005 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про вселення та встановлення
порядку користування квартирою, посилаючись на те, що частина спірної квартири
належить їй на праві власності.

В листопаді 2006 року ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду в
зустрічним позовом до відділу Державної виконавчої служби Дзержинського
району        м. Харкова, ОСОБА_1,
Спеціалізованого державного підприємства “Укрспецюст”, Управління Державного
казначейства України в Харківській області про визнання публічних торгів та
свідоцтва про право власності недійсними, посилаючись на те, що зазначені торги
проводилися в порушення чинного законодавства, а свідоцтво про право власності
на спірну частину квартири є незаконним.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2006
року ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у позові відмовлено, позов ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалою
апеляційного суду Харківської області від 22 лютого 2007 року це рішення
залишено без змін.

У
касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять скасувати зазначені судові
рішення, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального
права.

Згідно
ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України під час  розгляду
справи  в  касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального  чи
процесуального  права і не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено,
і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням
судом норм матеріального та процесуального права і підстави для їх скасування
відсутні.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Касаційна
скарга підлягає відхиленню, а оскаржувані рішення залишенню без змін.

Керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області від 22 лютого 2007 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України
Я.М. Романюк

Є.Ф. Левченко

М.П. Пшонка