Справа №2-28/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

02 березня   2007 року                                                               Менський
районний суд

Чернігівської
області в складі:

головуючого
судді                                                                      Ченцової
С.М.

при секретарі                                                                               Зубкович
Н.Ф.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Менської державної
нотаріальної контори, Березнянської селищної ради, ОСОБА_1 про визнання   недійсним
свідоцтв про право на спадщину за законом та відшкодування моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В грудні
2006 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, Менської державної
нотаріальної контори з позовом про визнання свідоцтв про право на спадщину
недійсними. Позов мотивувала тим, що її дочка ОСОБА_1 без будь-яких доручень зі
сторони позивачки оформила спадщину після смерті чоловіка позивачки ОСОБА_3 та
отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на ім"я позивачки на
1/2 частину житлового будинку та на своє ім"я на 1/2 частину житлового
будинку . Позивачка стверджує , що будинок вона будувала разом з чоловіком ,
тому мала намір разом з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину ,
подати заяву про право власності на1/2 частину в спільному майні подружжя.
Просить суд визнати недійними свідоцтва про право на спадщину за законом видані
на її ім"я та на ім"я дочки ОСОБА_1 Крім того , просить стягнути з
Менської державної нотаріальної контори 5 тисяч гривень у відшкодування
моральної шкоди , спричиненої в результаті неправомірних та незаконих дій при
видачі свідоцтв про право на спадщину.

В
судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги , просить   визнати за нею право власності на 1/2
частину   житлового будинку , в
зв"язку з цим   зобов'язати Менську
державну нотаріальну контору внести зміни в свідоцтва про право на спадщину ,
видані на її ім"я та на ім"я відповідачки ОСОБА_1 Позовні вимоги в
частині відшкодування Менською державною нотаріальною конторою моральної шкоди
в сумі 5 тисяч гривень підтримує.

Відповідачка
ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала та запевнила , що доручення ,
згідно якого позивачка доручила ОСОБА_1 оформляти спадщину та заяву на
прийняття спадщини позивачка ОСОБА_2 підписувала власноручно , її підпис
нотаріально посвідчила секретар Березнянської селищної ради Менського району.
Нотаріус оформила спадщину та видала свідоцтва про право на спадщину законно ,
на підставі доручення та заяв спадкоємців .

Представник
Менської державної нотаріальної контори в судовому засіданні позовні вимоги не
визнала та пояснила, що заява про прийняття спадщини позивачкою , посвідчена
секретарем Березнянської селищної ради Менського району, доручення   на оформлення спадщини позивачка дала на
ім"я дочки ОСОБА_1, яке теж посвідчене в Березнянській селищній раді, тому
ніяких неправомірних дій   вона не здійснювала.
Не видала свідоцтва про право власності на 1/2 частину в спільному майні подружжя
, тому що, позивачка в заяві про це не зазначала , і крім того, свідоцтво про
право власності на житловий будинок видане після смерті спадкодавця , з якого
не можна зробити висновок , що будинок був у спільній власності подружжя.

Представник Березнянської селищної ради
Менського району в судове засідання не з"явився , хоча про день та час
розгляду справи в установленому порядку Березнянська селищна рада повідомлена.

Свідок
ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив , що договір забудови від 28.02.1958 року
складений на ОСОБА_3, зареєстрований в бюро технічної інвентаризації 03.08.1991
року за № 2254 ,   площа будинку вказана
20,3 кв.м. , а насправді житлова площа будинку складає 76,6 кв.м., тому на
підставі рішення виконкому Березнянської селищної ради Менського району від
28.09.2005 року,   21.11.2005 року видане
свідоцтво про право власності на житловий будинок , який належав ОСОБА_3 ,
тобто після смерті померлого.

Свідок
ОСОБА_5 в судовому засіданні запевнила, що і заяву про прийняття спадщини , і
доручення на оформлення спадщини позивачка підписувала власноручно , в її
присутності, в приміщенні Березнянської селищної ради . Ніяких неправомірних та
незаконних дій вона не здійснювала.

Заслухавши
пояснення позивачки , відповідачки ОСОБА_1, представника Менської державної
нотаріальної контори , свідків , дослідивши матеріали справи , суд прийшов до
висновку , що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав:

Відповідно
до п.2 ст. 1269 ЦК України
, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно
до п.1  ст. 1226 ЦК України частка у
праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Як
установлено в судовому засіданні, заява про прийняття спадщини позивачкою
нотаріально посвідчена секретарем' Березнянської селищної ради Менського району
30.09.2005 року , зареєстрована в реєстрі за № 141. Згідно поданої заяви
спадщину позивачка прийняла та просила видати свідоцтво про право на спадщину
за законом, не зазначаючи   про видачу
свідоцтва про право власності на 1/2 частину житлового будинку в спільному
майні подружжя .

Згідно
доручення, посвідченого 26.09.2005 року Березнянською селищною радою Менського
району , зареєстрованого за №137 позивачка ОСОБА_2 доручила відповідачці
ОСОБА_1   вести її справу по оформленню
спадкових прав після померлого чоловіка. Таким чином відповідачка , на підставі
доручення та наданої позивачкою заяви про прийняття спадщини оформила в
нотаріальній конторі   спадкові права
позивачки.

Відповідно
до ч.2 ст. 1300 ЦК України   на вимогу одного із спадкоємців за рішенням
суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину.

В
судовому засіданні встановлено , що права позивачки по оформленню спадкових
прав здійснювала відповідачка по дорученню , позивачка , надавши заяву про
прийняття спадщини по закону вважала , що нотаріус , на підставі документів
спадкової справи видасть їй свідоцтво про право власності на Уг частину
житлового будинку в спільному майні подружжя та свідоцтво про право на спадщину
на 1/4 частину житлового будинку , після смерті чоловіка.

Судом ,
також, встановлено , що    першочерговий
правовстановлюючий документ -договір забудови був виданий на ім"я ОСОБА_3
28.02.1958 року та зареєстрований в бюро технічної інвентаризації 03.08.1991
року за № 2254. В зв"язку з тим, що житлова площа будинку , згідно
договору забудови , не відповідала наявній - 76,6 кв.м., рішенням виконкому
Березнянської селищної ради від 28.09.2005 року , після смерті ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року , взамін договору забудови, було видано свідоцтво про
право власності на цілий будинок на ім"я ОСОБА_3

Оскільки
позивачка не зверталась із заявою про видачу їй свідоцтва про право власності
на частку в спільному майні подружжя , із документів наданих нотаріусу не
вбачалось , що спадкове майно є спільним майном подружжя , були видані
свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок тим спадкоємцям
, які звернулись за оформленням спадщини на загальних підставах.

Відповідно
до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода , завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями
, діями чи бездіяльністю , відшкодовується особою , яка її завдала , за
наявності її вини .

В
судовому засіданні не встановлено неправомірності рішень та дій нотаріуса при
оформленні та видачі свідоцтв про право на спадщину за законом , тому в
стягненні моральної шкоди з Менської державної нотаріальної контори необхідно
відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає , що
позовні вимоги ОСОБА_2 в
частині визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку з
надвірними будівлями в спільному майні подружжя необхідно задовольнити. В
зв"язку з цим , Менській державній нотаріальній конторі необхідно внести
зміни в свідоцтва про право на спадщину за законом видані 26 січня 2006 року по
спадковій справі № 477 за 2005 рік на ім"я ОСОБА_2 , зареєстроване в
реєстрі за №193 та ОСОБА_1, зареєстроване в реєстрі за №195, змінивши розмір
частки спадкоємців у спадщині з1/2
частини спадкового майна спадкодавця ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року на 1/4 частину спадкового майна.

Керуючись ст.
ст. 1167, 1226, 1269, 1300 ЦК
України, ст.ст. 212-215 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов   ОСОБА_2 до Менської державної нотаріальної
контори, Березнянської селищної ради, ОСОБА_1 про визнання   недійсним свідоцтв про право на спадщину за
законом та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати
право власності за ОСОБА_2, яка проживає в АДРЕСА_1 на Уг частину  житлового будинку з надвірними будівлями , що
знаходяться за адресою : АДРЕСА_1. Житловий будинок А-1 має в цілому 76,6 кв.м.
житлової площі, 106,5 кв.м. загальної площі, з надвірних будівель є сараї
цегляні Б-1 та В-1, погріб цегляний Г-1, огорожа, колодязь металевий, з/б
кільця 1-3, що розташовані на земельній ділянці земель Березнянської селищної
ради Менського району Чернігівської області. Загальна вартість будинку з
надвірними будівлями становить 29724 ( двадцять дев"ять тисяч сімсот
двадцять чотири ) гривні.

Менській
державній нотаріальній конторі внести зміни в свідоцтва про право на спадщину
за законом   видані 26 січня 2006 року по
спадковій справі № 477 за 2005 рік на ім"я ОСОБА_2 , зареєстроване в
реєстрі за №193 та ОСОБА_1, зареєстроване в реєстрі за № 195, змінивши розмір
частки спадкоємців у спадщині з14  частини
спадкового майна спадкодавця ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року на 1/4
частину спадкового майна.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви

про
апеляційне оскарження.