Справа
№22-ц-334/2007
Головуючий у 1-й інстанції:
Шершак М.І. Суддя - доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 березня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого -
Рибалки В.Г.

суддів -
Білецького О.М., Криворотенка В.І.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

та осіб, які прийняли участь у
справі - позивача
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду
Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду
м. Суми від 26 грудня 2006 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до
Відділення у м. Суми виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, третя
особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будмашдеталь», про перерахунок
відшкодування шкоди внаслідок ушкодження здоров'я на виробництві, -

встановила:

Рішенням
Зарічного районного суду м. Суми від 26
грудня 2006 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено в зв'язку з необґрунтованістю.

В апеляційній
скарзіОСОБА_1, посилаючись
на неповноту з'ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його позовні вимоги і визначити з 1 січня 2006 року розмір
щомісячних страхових виплат у 475
грн. 25 коп.

Посилається на
порушення його конституційних прав на достатній життєвий рівень та
недостатність коштів на лікування.

Вважає, що при призначенні виплат невірно обрахований
отримуваний ним заробіток.

Заслухавши
пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно
залишити без задоволення, а рішення суду -
без зміни з таких підстав.

Як встановлено
судом 1-ї інстанції
та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 1985 року працював
слюсарем-монтажником 4 розряду
в госпрозрахунковій дільниці Управління торгівлі Сумського облвиконкому.

23 серпня 1989 року при
виконанні трудових обов'язків він отримав виробничу травму, в результаті якої
згідно з висновком МСЕК від 2
березня 2000 року
йому встановлено 40% втрати
професійної працездатності, а також 3
групу інвалідності.

Рішенням
Зарічного районного суду м. Суми від 26
листопада 2001 року з
відповідача на його користь стягнуто одноразову допомогу - 5646,40 грн. та
компенсацію на неї в сумі 1021,99
грн., заборгованість по втраченому заробітку з 2 березня 2000 року по 1 листопада 2001 року -1126,63 грн. та
компенсацію на неї в сумі 69,68
грн, моральну шкоду в розмірі 1020
грн., а всього 8884,70
грн.

Крім того, суд
зобов'язав даного відповідача щомісячно, починаючи з 1 листопада 2001 року,
виплачувати ОСОБА_1 по 56
грн. 46 коп.
втраченого заробітку.

На підставі
зазначеного рішення суду Відділення Фонду у м. Суми постановою від 23 березня 2002 року призначило
позивачу щомісячні виплати втраченого заробітку із вказаної у рішенні дати та у
визначеному судом розмірі -
56 грн. 46 коп.

2

В подальшому щорічними постановами
Відділення Фонду у м. Суми розмір цих виплат збільшувався з урахуванням
зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях
національної економіки і з 1
березня 2006 року
складає 153 грн. 67 коп. на місяць.

При цьому
враховано і збільшення ступеню стійкої втрати професійної працездатності
позивача, визначене при черговому огляді Зарічною МСЕК 2 травня 2003 року - 45%.

Крім того, постановами
Відділення Фонду у м. Суми ОСОБА_1 проводилась індексація сум щомісячних
страхових виплат відповідно до ст. 2
ЗУ „Про індексацію грошових доходів населення" та постанови
КМУ №1078 від 17 липня 2003 року „Про
затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення".

Вказані факти
повно і всебічно встановленні судом першої інстанції на підставі належним чином
досліджених доказів.

За таких
обставин висновок суду про, те, що заробіток позивача для обрахунку йому
розміру страхових виплат встановлено рішенням суду по спору між тими ж
сторонами, яке набрало законної сили і в установленому порядку не оспорене та,
що подальші перерахунки проводились відповідачем відповідно до чинних
нормативних актів, які регулюють правовідносини сторін, є законним і
обґрунтованим.

Рішення суду
відповідає ЗУ „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Доводи
апеляційної скарги таких висновків не спростовують.

Крім страхових
виплатОСОБА_1 отримує пенсію, наявна у нього інвалідність 3-ї групи не
перешкоджає працевлаштуванню, відділення фонду оплачує позивачу необхідні
витрати на лікування. Зокрема, на оперативне його лікування в інституті ім.
Філатова в грудні 2006 року
виділено 2806 грн. 77 коп.

Таким чином,
рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалено з
додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його
зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.
ст.303, 307, 308, 314,
315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 26 грудня 2006 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і протягом двох місяців з цього часу може
бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.