АПЕЛЯЦІЙНИЙ     СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц - 8461                            Головуючий у 1 й
інстанції - Бондарьова A.M.
Категорія: 19                                                             Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 лютого 2007 року колегія суддів судової палати по цивільним справам
Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого :
судді - Калиновського А.Б.

суддів -
Кіктенко Л.М., Кузнецова
В.О.

при секретарі
-   Журавель Ю.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

по апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України в м.Першотравенську

на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20
листопада 2006 року

за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в м. Першотравенську про стягнення сум
відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У
вересні 2006 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача та
просив стягнути на його користь 7483, 45 грн. в рахунок одноразової допомоги за
стійку втрату працездатності, пов"язану з повторним ушкодження
здоров"я, посилаючись нате, що з 1981 року по 1999 рік знаходився в
трудових відносинах з шахтою „Ювілейна" ВАТ „Павлоградвугілля". 14
березня 1995 року він вперше був обстежений у МСЕК, де йому було встановлено
40% втрати професійної працездатності на підставі акту розслідування профзахворювання
на підприємстві від 13 березня 1995 року по діагнозу пиловий бронхіт. 29 липня
2004 року він повторно був обстежений у МСЕК, де йому було встановлено
повторно-первинно сукупно 55% втрати професійної працездатності, з яких 40%
вперше по діагнозу деформуючий артоз колінних та ліктьових суглобів на підставі
акту розслідування профзахворювання на виробництві від 17 грудня 2004 року.
Постановою Фонду від 13 січня 2005 року №НОМЕР_1 йому була нарахована
одноразова допомога за різницю 15% стійкої втрати працездатності між першим та
другим страховими випадками в розмірі 18123,45 грн. і обмежено до виплати 10
640 грн.

Рішенням Першотравенського міського суду
Дніпропетровської області від 20 листопада 2006 року позовні вимоги задоволені
в повному обсязі, з відповідача на користь позивача стягнуто 7483, 45 грн.

В апеляційній скарзі Фонд ставить питання про відміну
рішення суду та про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись
на порушення норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в
межах'доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без
змін, з наступних підстав.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи,
що позивач з 1981 року по 1999 рік знаходився в трудових відносинах з шахтою
„Ювілейна" ВАТ „Павлоградвугілля". 14 березня 1995 року він вперше
був обстежений у МСЕК, де йому було встановлено 40% втрати професійної
працездатності на підставі акту розслідування профзахворювання на підприємстві
від ІЗ березня 1995 року по діагнозу пиловий бронхіт (а.с.14, 5-6). 29 липня
2004 року він повторно був обстежений   у   МСЕК,
де   йому  було
встановлено  повторно-первинно  сукупно
55%   втрати професійної
працездатності, з яких 40% вперше по діагнозу деформуючий артоз колінних та
ліктьових суглобів на підставі акту розслідування профзахворювання на
виробництві від 17 грудня 2004 року (а.с.13, 8-9). Постановою Фонду від 13
січня 2005 року №НОМЕР_1 йому була нарахована одноразова допомога за різницю
15% стійкої втрати працездатності між першим та другим страховими випадками в
розмірі 18123,45 грн. і обмежено до виплати 10 640 грн. (а.с.1 1-12).

Відповідно до абзацу 3 ч.І ст. 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" завданнями страхування від нещасного випадку є
відшкодування матеріальної та моральної Шкоди застрахованим і членам їх сімей.

Згідно ч.2 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які' спричинили втрату працездатності" у разі стійкої втрати
професійної працездатності, встановленої МСЕК., Фонд проводить одноразову
страхову виплату потерпілому, сума якої визначається із розрахунку
середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим
професійної працездатності, але не вище чотирикратного розміру граничної суми
заробітної плати ( доходу ), з якої справляються внески до Фонду.

У разі коли при подальших обстеженнях МСЕК, потерпілому
встановлено інший, вищий ступінь втрати стійкої професійної працездатності, з урахуванням
іншої професійної хвороби або іншого каліцтва, пов'язаного з виконанням
трудових обов'язків, йому провадиться одноразова виплата, сума якої
визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний
відсоток збільшення ступеня втрати професійної працездатності відносно
попереднього обстеження МСЕК.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано
прийшов до висновку, що обмеження одноразової допомоги чотирикратним розміром
граничної суми заробітної плати, з якої справляються внески до Фонду , не
передбачено абзацем 2 ч. 2 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".
Позивачеві було вперше встановлено стійку втрату професійної працездатності
згідно висновку МСЕК від 14 березня 1995 року, згідно висновку МСЕК від 29
липня 2004 року йому було встановлено повторно-первинно сукупно 55% втрати
професійної працездатності, з яких 40% вперше по діагнозу деформуючий артоз
колінних та ліктьових суглобів. Аналізуючи цю норму Закону колегія суддів
вважає, що абзацем 2 ч.2 ст.34 Закону передбачений більш " тяжкий "
вид страхових виплат, тому він і не був законодавчо обмежений чотирикратним розміром
граничної суми заробітної плати, з якої справляються внески до Фонду в
порівнянні з абзацем 1 ч.2 ст.34 Закону.

Доводи відповідача правильність висновків суду не спростовують, рішення
суду ухвалено з додержанням вимог норм матеріального і процесуального права, тому
колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307,308, 314-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Першотравенську відхилити, а рішення Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом 2-х місяців.