АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-86/07                                                          Головуючий у 1-й інстанції:
Ліхтанська Н.П. Суддя-доповідач:
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2007 року                                                                                                                м.Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.

суддів:                  Мануйлова Ю.С.

Городовенка
В.В. при секретарі:
Ткаченко М.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 жовтня 2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування і за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання
однією сім'єю без шлюбу, про визнання майна сумісною власністю, про визнання
права власності на частину будинку ,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2006 р, ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом.

При цьому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1. помер її брат -ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася
спадщина на майно і жилий АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги за
законом є дружина померлого ОСОБА_2, відповідач по справі, та
мати померлого -ОСОБА_4 Остання своєчасно звернулась до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, не встигнувши одержати
свідоцтво про право власності на належну їй частку спадкового майна. Проте
ОСОБА_4 залишила заповіт, згідно якого все майно, що належить їй на момент смерті, заповіла їй,
ОСОБА_1 Після смерті матері вона у встановлений законом
термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і
отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові внески в банку. Нотаріус відмовився оформити на її ім'я свідоцтво
про право на спадок за заповітом на 1/2 частину вказаного жилого будинку,
посилаючись на відсутність правовстановчих документів на
вказаний будинок.

Посилаючись
на вказані обставини, просить суд визнати за нею, як за спадкоємцем за заповітом
після смерті матері в порядку спадкової трансмісії.

В квітні 2006 р. ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом. При
ньому зазначила, що з ОСОБА_3 з 1980 р. проживала у вказаному будинку, ІНФОРМАЦІЯ_3. зареєструвала з ним шлюб, а ІНФОРМАЦІЯ_1. її чоловік помер. За цей час вони за спільні кошти провели реконструкцію будинку, у результаті чого
загальна його площа збільшилась з 46

кв.м.до 72,1 кв.м., а також збудували
вбиральню,душ, навіс, калитку, паркан, відмостку. Вказаний будинок було прийнято в експлуатацію у 1992 р. Вважає, що за час фактичних сімейних відносин вартість
будинку істотно збільшилась. Після смерті чоловіка у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою
про прийняття спадщини в порядку закону.

Посилаючись на
вказані обставини, просить встановити факту проживання з померлим ОСОБА_3 однією сім'єю без шлюбу, про
визнання спірного будинку їхньою сумісною власністю і про визнання права власності на 1/2 частину будинку в порядку спільної забудови.

Рішенням
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 жовтня 2006 р. позовні вимоги
сторін задоволено частково.

За ОСОБА_1, як за спадкоємцем за
заповітом в порядку спадкової трансмісії після смерті матері ОСОБА_4, визнано право власності на 3/8 частини жилого АДРЕСА_1

В іншій частині позову відмовлено.

За ОСОБА_2
визнано право власності на 1/4 частину спірного жилого будинку в порядку
спільної з ОСОБА_3 забудови.

В решті позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1
звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне
застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення суду змінити; повністю
задовольнивши її позовні вимоги.

ОСОБА_2 звернулась з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду змінити,
повністю задовольнивши її позовні вимоги,
провадження за первісним позовом ОСОБА_1 припинити.

Заслухавши
суддю-доповідача, апелянта ОСОБА_1, розглянувши справу у межах доводів апеляційних скарг, дослідивши обставини справи,
колегія суддів вважає, що вони не Підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Районним судом встановлено, що жилий АДРЕСА_1 разом з господарськими будовами, жилою площею 46 кв.м, був самочинно побудований ОСОБА_3 і узаконений у 1976 р.

Судом також встановлено, що з 1980 р. ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 проживали у вказаному жилому будинку однією сім'єю і за спільні кошти
побудували житлову прибудову "А-1", після чого загальна площа будинку
становить 72,1 кв.м., вбиральню, душ, навіс,
калитку, паркан №2,
"відмостку "
1.

З матеріалів
справи також вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_3 і ОСОБА_5 зареєстрували
шлюб

Зважаючи на вказані обставини, суд
прийшов до висновку, що вказані прибудови складають приблизно половину спірного домоволодіння, узаконеного в 1976 році; і визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину вказаного об'єкту
нерухомості в порядку спільної забудови.

Відмовляючи
ОСОБА_2 у встановленні факту перебування в шлюбних відносинах з ОСОБА_3, суд обгрунтовано виходив з того, що
у відповідності до п.5 ст.273 ЦПК України (в редакції 1963 року) цей факт встановлюється судом за умови, якщо такі
відносини виникли до ІНФОРМАЦІЯ_5. і тривали до смерті ( пропажі безвісти на фронті) одного з подружжя, внаслідок чого шлюб не може бути зареєстрований в органах
реєстрації актів громадського стану.

ІНФОРМАЦІЯ_1. помер ОСОБА_3, у зв'язку з чим відкрилася спадщина
на жилий АДРЕСА_1. Оскільки спадкодавець заповіту не залишив, то після його смерті спадкоємцями першої черги за законом
були його дружина ОСОБА_2 та мати ОСОБА_4 Остання, не встигши
після смерті сина у встановлений законом строк  прийняти спадщину, ІНФОРМАЦІЯ_6. померла. До настання смерті ОСОБА_6 все належне їй майно
заповідала дочці- ОСОБА_1

Визнаючи на
ОСОБА_1 право власності на 3/8 частини спірного домоволодіння в
порядку спадкової трансмісії, суд,
посилаючись на зібрані по справі докази, прийшов до правильного висновку, що на момент відкриття спадщини спадкодавцю
належало на праві власності на

3/4 частини жилого будинку, а його
дружині ОСОБА_2-1/4 частина вказаного домоволодіння і що сторони, як спадкоємці, мають право на
рівні частини спадкового майна. За таких обставин посилання апелянта ОСОБА_1,
на те, що спірне домоволодіння було зареєстровано
на померлого брата за його життя і ОСОБА_2 не оспорювала цього факту, а також остання не довела факту спільної прибудови вказаних
вище будівель до жилого будинку, не можуть бути прийняті до уваги.

У відповідності до ст.57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Згідно зі ст.
60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Твердження ОСОБА_1, що суд не вправі був самостійно
визначати, яку частину складали . прибудови до жилого будинку,
оскільки вирішення вказаного питання потребувало спеціальних технічних знань,
також не заслуговують на увагу, оскільки згідно з вимогами ст. 143 ЦПК України суд може призначити експертизу лише за заявою
осіб, які беруть участь у справі.

Таке клопотання сторонами не
заявлялось.

При цьому суд виходив з того, що
загальна площа будинку за період з 1980 р. збільшилась з 46 кв.м.до 72,1 кв.м., а також були збудовані
вбиральня, душ, навіс, калитку, паркан, відмостка.

Твердження
ОСОБА_2 про те, що провадження за первісним позовом ОСОБА_1 підлягає припиненню, оскільки остання мас можливість
отримати у нотаріуса свідоцтво про право на
частину спадкового майна (жилого будинку), не заслуговують на увагу, оскільки
між сторонами виник спір, який підлягає вирішенню у
судовому порядку.

Частково
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 і визнаючи за нею право власності на 1/4 частину спірного домоволодіння в порядку спільної з
чоловіком забудови, суд обгрунтовано послався на докази, що є у справі,
позивачка не надала доказів на підтвердження своїх вимог у
повному обсязі.

За таких
обставин, судова колегія приходить до
висновку, що судом першої інстанції з'ясовані всі
обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору,
дана належна оцінка письмовим доказам у сукупності з доводами сторін, висновки
суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у
апеляційних скаргах, не спростовують висновки суду
першої інстанції, тому підстав для скасування рішення немає.

Керуючись ст. ст.307,308,314,317
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_2
відхилити.

Рішення
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 жовтня 2006
р. по цій справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців шляхом подачі
скарги безпосередньо до Верховного Суду України.