Справа
№ 2-355/07
М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
Індустріальний районний
суд
складі: головуючого судді   Зосименко
при секретарі           Башмакові Є.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі та  гідності, відшкодування  моральної
січні 2007 року позивач  звернувся до
суду з позовом до відповідача про
честі та гідності, відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що
працює у  господарському суді
Дніпропетровської області головним
Відповідач 27.11.2006 року направив за місцем роботи позивача
заяву  на ім'я голови суду з вимогою звільнити
позивача з роботи. Вважає що
заява по відношенню до нього образлива, наклепницька, така, що порочить
честь та гідність. У заяві відповідач виклав відомості, що не відповідають
а саме те, що позивач підтримує корумповані зв'язки з бандитсько-
угрупуванням, відкриває комп'ютерну базу господарського суду і на
шахрая ОСОБА_3, який є чоловіком сестри його дружини, знаходить та
останньому конфіденційну інформацію, зловживаючи службовим становищем,
брехливі свідчення при розслідуванні кримінальної справи відносно ОСОБА_3.
Зазначена заява була отримана канцелярією та прочитана робітниками. Голова
суду
доручив розгляд цієї заяви заступнику - Камші Н.М. Таким чином відомості з
заяви поширилися між  працівниками суду.
Поширенням недостовірної
відповідач завдав позивачу моральної шкоди, яка виразилася у
потрясінні, падінні авторитету та репутації, ускладненні відносин з
дружини та її чоловіком, погіршенні стану здоров'я. Просив зобов'язати
вибачитися перед ним та у письмовому вигляді спростувати
інформацію, викладену ним у заяві та стягнути з відповідача
та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги
просили задовольнити у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання з'явився.
Позовні вимоги не визнав. Суду
що він 27.11.2006 року звернувся до голови господарського суду
області з заявою про здійснення впливу на працівника
суду ОСОБА_1 в межах компетенції голови, оскільки останній
на його думку, здійснив низький моральний вчинок щодо нього та його сім'ї,
алібі одному із своїх родичів - ОСОБА_3. Вважає, що подаючи заяву
канцелярії суду, не розповсюджував інформацію, викладену у заяві, серед
суду чи інших людей з оточення позивача. Вважає, що інформація щодо
позивачем лжесвідчень, викладена у заяві, є правдивою, не носить
характер та  тому ствердження позивача
щодо поширення відомостей
його особистості є необґрунтованими і не підтвердженими доказами.
у задоволенні позову відмовити.
позивача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у
Суд, заслухавши пояснення сторін,
показання свідка, вивчивши
справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Судом встановлено, що згідно довідки
господарського суду
області № 06-36/62 від 11.12.2006 року (а. с. 20) ОСОБА_1 працює у
господарському суді Дніпропетровської області
посаді головного спеціаліста з 22.09.2006 року та має 10 ранг державного
Це підтверджується також копією трудової книжки позивача (а. с.
27 листопада 2006 року до господарського суду Дніпропетровської області
ім'я голови господарського суду Дніпропетровської області Паруснікова Ю.Б.
заява ОСОБА_2 (а. с. 7).  У
вищезазначеній заяві
посилається на те, що  ОСОБА_1 підтримує
бандитсько-шахрайським угрупуванням , ватажком якого є колишній засуджений за
а нині відомий шахрай ОСОБА_3. Зловживаючи своїм службовим
він відкриває комп'ютерну базу даних господарського суду   і на
ОСОБА_3 знаходить і передає йому конфіденційну інформацію, яку
використовує у своїх шахрайських схемах. Так ОСОБА_1 надав ОСОБА_3 інформацію
стосовно банкрутства ВАТ „Агросервіс”, щоб той зміг заволодіти
нерухомим майном. ОСОБА_1 дав брехливі свідчення по кримінальній
справі
відносно ОСОБА_3 з метою допомогти ОСОБА_3. ухилитися  від
покарання   за скоєні злочини.  У своїй заяві ОСОБА_2 просив звільнити
з посади секретаря судового засідання господарського суду із
у подальшому займати будь-яку посаду у судових органах та в разі
злочину, порушити відносно нього кримінальну справу. 06.12.2006 року
голови господарського суду Дніпропетровської області Камша Н.М. (а.
8) з якої вбачається, що  факти,
викладені у заяві не підтвердилися.
ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої
внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної
має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
судовому засіданні було встановлено, що інформація, викладена відповідачем у
від 27.11.2006 року  порушила особисті
немайнові права позивача, а саме:
його честь та гідність, пошкодила його діловій репутації.  Секретар
судового
засіданні господарського суду Дніпропетровської області  Медяник О.В.,
була допитана як свідок, показала, що серед працівників суду поширилася
щодо неправомірних дій позивача, що негативно вплинуло на його
та довіру до нього, як державного службовця та працівника судової
системи.  Таким чином, позивач має право на спростування
до ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу,
недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.
п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами
що регулює захист честі, гідності і ділової репутації  громадян
організацій” під поширенням відомостей
слід розуміти опублікування їх у
передачу по радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової
викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим
повідомлення в публічних виступах, а також в іншій формі невизначеному
осіб або хоча б одній людині. Проте повідомлення таких відомостей лише
якої вони стосуються, не можу визнаватися їх поширенням.
при розгляді справи та у своїх заперечення проти позову не надав
суду
доказів того, що інформація, викладена ним у заяві  від 27.11.2007 року
дійсності.  Так, з відповідача
господарського суду на заяву
(а. с. 8) вбачається,  що відносно ВАТ
„Агросервіс” господарським
судом
Дніпропетровської області справа про банкрутство не порушувалася взагалі,
позивач не міг надавати будь-яку інформацію стосовно банкрутства ВАТ
„Агросервіс”.  Згідно листа господарського суду № 01-4/71
с. 39) рішення господарського суду по справі за позовом ДПІ до ТОВ
надіслано поштою на адресу сторін по справі, нарочно рішення
тільки представник позивача. Таким чином, відповідачем не було доведено
надання позивачем конфіденційної або іншої інформації стосовно розгляду
справ
у господарському суді. Посилання відповідача на
лист СВ Індустріального
ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області від 25.01.2007 року (а. с. 37)
на підтвердження надання позивачем неправдивих свідчень по кримінальній
справі
за обвинуваченням ОСОБА_3  суд не може
прийняти до уваги, оскільки у
до ст. 62 Конституції України  особа
вважається невинуватою у
злочину і не може бути піддана
кримінальному покаранню, доки її вину
буде доведено в законному порядку  і
встановлено обвинувальним вироком суду.
не надані докази того, що відносно позивача була порушена
справа за ст. ст. 384, 385 КК України і по даній справі був
вирок. Інших доказів у підтвердження викладених у заяві фактів

відповідачем
суду не надано.

Відповідно
до п. 3 ч. 6 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної

інформації
здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Тому
посилання відповідача не те, що він не порушив встановлений порядок

подання
вхідної кореспонденції та, звертаючись до голови господарського суду,

керувався
правами, наданими йому Конституцією України щодо свободи думки і

слова
та свободи на вільне вираження своїх поглядів
та переконань, суд не може

прийняти
до уваги.

Відповідно
до ч. 7 ст. 277 ЦК України спростування
недостовірної інформації

здійснюється
у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що відповідач повинен спростувати

недостовірну
інформацію, викладену ним у заяві від 27.11.2006 року шляхом

направлення
листа до господарського суду Дніпропетровської області.

Згідно
ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого

немайнового
права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає

відшкодуванню.

У
судовому розгляді знайшло підтвердження спричинення позивачу моральної шкоди

внаслідок  приниження відповідачем честі та гідності
позивача. Але суд

ставиться
критично до розміру моральної шкоди, визначеного позивачем,  і вважає

можливим
задовольнити вимоги щодо відшкодування моральної шкоди частково,

стягнувши
з відповідача моральну шкоду на користь позивача у розмірі 500 грн.

На підставі наведеного, керуючись
Конституцією України, ст. ст. 270,

275,
277, 280, 297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про

застосування
судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової

репутації  громадян та організацій”, ст. ст. 27, 31, 60,
76,  88, 169, 209,

210,
214, 224 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1задовольнити

частково.

Зобов'язати ОСОБА_2  спростувати недостовірну

інформацію,
викладену ним у заяві на ім'я голови господарського суду

Дніпропетровської
області від 27 листопада 2006 року шляхом направлення листа

до
господарського суду Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі  500 грн.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через Індустріальний

районний
суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня

проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього

протягом
20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя

С.Г. Зосименко