Справа № 2 п - 466 - 2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

02 лютого 2007 року                                                   Комсомольський
міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді      Окунь Т.В.

при секретарі                                                Гончар
СТ.

з участю позивача                                       ОСОБА_1

та відповідачки                                            ОСОБА_2

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в залі суду в м. Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з
відповідачкою в зареєстрованому шлюбі з 22.05.1998 року. Від шлюбу мають
неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Починаючи з 2001 року на грунті
сварок, не підтримують подружніх відносин. По причині несумісності характерів
та небажанню відновлення подружніх стосунків зі сторони відповідачки, вважає
збереження сім'ї неможливим.

Позивач в попередньому судовому засіданні наполягав на
задоволенні позову, на примирення не згоден. Просив шлюб розірвати,
неповнолітню доньку ОСОБА_3 залишити проживати з відповідачкою, судові витрати
по справі покласти на нього.

Відповідачка
позов визнала повністю.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі
можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Судом встановлено, що сторони, перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 22.05.1998 року, про що в книзі реєстрації актів про
одруження відділу реєстрації актів громадянського стану виконкому
Комсомольської міської ради Полтавської області зроблено актовий запис за
НОМЕР_1. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину -доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з відповідачкою. Сторони припинили подружні
відносини на початку 2001 року, проживають окремо, миритись категорично не
бажають, їх сім'я розпалась. Спільне господарство ними не ведеться, спору про
розподіл майна та утримання дитини не виникає. В зв'язку з цим подальше сумісне
життя і збереження сім'ї є неможливим.

Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено,
що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу.

Суд заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини
життя подружжя, вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

На підставі
викладеного та керуючись ст. 112 СК України, ст.ст. 130, 213, 215 ЦПК України,
суд,

вирішив:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3
зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому
Комсомольської міської ради Полтавської області 22 травня 1998 року, актовий
запис НОМЕР_1-розірвати.

Дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з
ОСОБА_2.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягти з
ОСОБА_1 на користь держави державне мито в розмірі 8 гривень 50 копійок, а
ОСОБА_2 від сплати мита звільнити.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої
інстанції.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подасться протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.