Справа 22ц - 523/07                                                     Суддя першої інстанції Черенкова Н.П.
Суддя доповідач   Кутова Т.З.
УХВАЛА

Іменем України

12 березня 2007 року    судова колегія судової палати      в цивільних справах

апеляційного суду Миколаївської
області   в складі:

головуючого: Лисенка П.П.,

суддів:                        Данилової О. О.,

Кутової Т.З., при секретарі: Соколовій Н.М.,

за участю :
представника позивача Неведнічевої Л.Г., представника відповідача ОСОБА_2. -
ОСОБА_3., представника відповідача ОСОБА_1. -ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні   в м. Миколаєві   апеляційні скарги ОСОБА_1та
ОСОБА_2 на    ухвали      Центрального районного суду м. Миколаєва
від 15 та 22 січня 2007 року по справі за
позовом

Торгово-швейної фірми „Силует"

до

ОСОБА_1,
ОСОБА_2, треті особи

Адміністрації
Центрального району виконкому Миколаївської міської ради, КЖЕП

„Соборне"

про

стягнення
матеріальних збитків та моральної шкоди

УСТАНОВИЛА:

В листопаді 2006
року Торгово-швейна фірма „Силует" звернулася до суду з позовною заявою до
ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

В позові
зазначалося, що ТШФ „Силует" належить на праві власності магазин „Імідж" площею 344, 3 кв.м., який
розташований на первому поверсі багатоквартирного житлового
будинку № АДРЕСА_1. ОСОБА_1в цьому ж будинку належить підвальне приміщення
площею 266, 2 м. кв., яке
розміщене саме під вказаним магазином. В результаті реконструкції підвалу, яка
проводилась самовільно та з порушенням правил експлуатації житлових будинків, в
приміщенні позивача в капітальних стінах з'явились тріщини розміром до 6 см. по
всій висоті приміщення ззовні та всередині будівлі, масові потріскання по
всьому періметру приміщення, на відкосах та
вздуття і відшарування  краски.

Посилаючись на
наведені обставини та висновки будівельної експертизи, а також на те, що
протягом декількох років позивач був змушений звертатися в різні інстанції з
метою запобігання руйнації належного йому приміщення, але не зважаючи на
заборони відповідних інстанцій, ОСОБА_1 продовжував таки проводити
реконструкційні роботи, ТШФ „Сілует" просила стягнути на її користь 78883
грн. 96 коп. вартості відновлюваного ремонту та 25 000 грн. моральної шкоди.

В подальшому
позивачем доповнено позовні вимоги про покладення на відповідача зобовязання
щодо демонтажу навісу над входом в підвальне приміщення з боку двору.

Ухвалою
Центрального районного суду Миколаївської області від 13 грудня 2006 року вжито
заходи щодо забезпечення позову та заборонено ОСОБА_1проводити роботи по
реконструкції спірного підвалу до розгляду справи по суті.

2

В подальшому, в
зв'язку з продажем за договором від 21 грудня 2006 року ОСОБА_1. спірного
підвалу ОСОБА_2., остання була притягнута до участі в розгляді справи в якості
відповідача та ухвалою того ж суду від 15 січня 2007 року накладено арешт на
спірний підвал, розташований в будинку АДРЕСА_1в м. Миколаєві та заборонено
ОСОБА_2. проводити
роботи по його реконструкції до розгляду справи по суті. Також ухвалою суду від
22 січня 2007 року, на забезпечення позовних вимог про стягнення заподіних
матеріальних збитків та моральної шкоди, накладено арешт на нерухоме майно,
належне відповідачу ОСОБА_1, яке розташоване по вулАДРЕСА_3 (1/2 частина) і в будинку 11/2, а також на квартиру №
АДРЕСА_2в м. Миколаєві, заборонено відчудження вказаного нерухомого
майна.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду про забезпечення позову від 22
січня 2007 року, якою накладено арешт на належне йому нерухоме майно,
посилаючись на неспівмірність ціни заявлених позовних вимог та ринкової
вартості   арештованого майна.

ОСОБА_2. в
апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду від 15 січня 2007 року про
заборону проведення реконструкції спірного підвалу та його відчудження,
посилаючись також на порушення принципу співмірності при обранні способу
забезпечення   позову та порушення її
права власності на дане майно.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення сторін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні
скарги задоволенню не підлягають.

Із змісту
позовних вимог вбачається, що внаслідок самовільного переобладнання підвального
приміщення в будинку АДРЕСА_1в м. Миколаєві, яке належало на праві власності
відповідачу ОСОБА_1, позивачу
спричинено матеріальну та моральну шкоду
на суму 103883 грн.

Відповідно до
вимог ст. 151 ЦПК України, суд по заяві осіб, які беруть участь у справі, може
вжити заходи забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити не можливим виконання
рішення суду.

Суд, згідно з
наведеною нормою закону, та з метою запобігання збільшення збитків заподіяних
позивачу, за заявою останнього, ухвалою від 13 грудня 2006 року, заборонив
ОСОБА_1 продовжувати роботи по реконструкції підвального приміщення.

В зв'язку з тим,
що ОСОБА_1 продав належне йому на праві власності підвальне приміщення в зазначеному
будинку ОСОБА_2., то суд своєю ухвалою від 15 січня 2007 року заборонив і
ОСОБА_2. продовжувати ремонтні роботи та наклав арешт на підвал, оскільки
можлива зміна власника і в подальшому може утруднити розгляд справи.

На підставі п.1
ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов майнового характеру дозволяється забезпечити
шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, належні відповідачу, які
знаходяться у нього або у інших осіб.

Враховуючи суму
позову, вимоги щодо стягнення якої заявлені до відповідачаОСОБА_1. з метою
забезпечення виконання судового рішення в майбутньому, ухвалою суду від 22
січня 2007 року накладено арешт на нерухоме майно, яке належить відповідачу і
знаходиться в м. Миколаєві пАДРЕСА_2 (1/2 частина),   11/2, та АДРЕСА_3а.с. 236).

Оскільки оскаржувані
ухвали суду відповідають вимогам закону, судова колегія не знаходить підстав
для  їх скасування.

Посилання
апелянтів на несоразмірність позовних вимог та обраних судом заходів по
забезпеченню позову, оскільки вартість арештованого майна в декілька разів
перевищує суму позову, не можна прийняти до уваги. Так, згідно з довідкою БТІ
вартість  нерухомого майна,    належного ОСОБА_1  становить
111947 грн., тобто

3

майже    в межах суми позову (а.с. 243).    Висновки ж експертизи, на яку посилається
ОСОБА_1, втратили
свою чинність.

Керуючись ст. ст.   ЦПК України , судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. -
відхилити. Ухвали    Центрального
районного суду м. Миколаєва    від 15 та
22 січня 2007 року - залишити без змін

Ухвала
апеляційного суду  оскарженню не
підлягає.