УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

1 серпня 2007  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Балюка М.І.,

Григор'євої Л.І.,

Барсукової В.М.,

Лященко Н.П.,-

розглянувши в судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Шахтарську Донецької області, відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Торезі Донецької області про стягнення
одноразової допомоги, компенсації за втрату частини доходу та відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У травні 2006 року ОСОБА_1 пред'явив в суді позов до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Шахтарську Донецької області, відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Торезі Донецької області
про стягнення одноразової допомоги, компенсації за втрату частини доходу та
відшкодування моральної шкоди.

Зазначав, що з 1979 року він перебуває у трудових відносинах з
підприємствами вугільної промисловості.

Висновком МСЕК від 15 жовтня 2003 року ОСОБА_1 вперше встановлено 35%
втрати професійної працездатності, з яких - 25% втрати професійної працездатності
у зв'язку з професійним захворюванням хронічним бронхітом та 10 % у зв'язку з
хворобою Кінбека.

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Шахтарську
Донецької області НОМЕР_1 йому призначена одноразова допомога в розмірі 10 640
грн. за 35% втрати професійної працездатності.

Посилаючись на те, що висновком МСЕК йому встановлено два професійних
захворювання, а Фонд нарахував йому тільки одну одноразову допомогу, ОСОБА_1
просив задовольнити позов.

Рішенням Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 17 липня 2006 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 22 грудня 2006 року рішення міськрайонного суду скасовано і
постановлено нове, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто на його
користь з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Торезі
Донецької області 10 640 грн. одноразової допомоги. У задоволенні решти
позовних вимог - відмовлено.

У касаційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Торезі Донецької області просить
скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування
судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і
рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції й постановляючи
нове про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1, апеляційний суд виходив
із того, що висновком МСЕК від 15 жовтня 2003 року позивачу вперше було
встановлено втрату працездатності по двох різних професійних захворюваннях не
пов'язаних між собою, тобто в даному випадку мало місце два страхових випадки,
за кожен з яких відповідач повинен сплатити одноразову допомогу.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна,
оскільки вони зроблені з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до ст. 21 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”                 (далі - Закон) Фонд соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в разі
настання страхового випадку зобов'язаний у встановленому законодавством порядку
своєчасно  та  в
повному  обсязі  відшкодовувати   шкоду, заподіяну  працівникові
внаслідок  ушкодження його
здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам,  які
перебували  на його утриманні, одноразову
допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності.

Згідно ч. 2 ст. 34 цього Закону у разі, коли при
подальших обстеженнях МСЕК потерпілому встановлено інший, вищий ступінь втрати
стійкої професійної працездатності, з урахуванням іншої професійної хвороби або
іншого каліцтва, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків, йому провадиться
одноразова виплата, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного
заробітку потерпілого за кожний відсоток збільшення ступеня втрати професійної
працездатності відносно попереднього обстеження МСЕК.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи висновком МСЕК від 15
жовтня 2003 року ОСОБА_1 встановлено 35% втрати професійної працездатності, з
яких - 25 % у зв'язку з професійним захворюванням хронічним бронхітом та 10 % у
зв'язку з хворобою Кінбека.

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Шахтарську Донецької області НОМЕР_1 йому призначена одноразова допомога в
розмірі 10 640 грн. за 35% втрати професійної працездатності, з обмеженням 10
640 грн.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов  обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 не
набув права на відшкодування другої одноразової допомоги, оскільки при
розслідуванні його професійних захворювань було складено один акт розслідування
професійного захворювання по формі П-4; ступінь втрати потерпілим
працездатності у зв'язку з професійним захворюванням позивача МСЕК також
визначався один раз - 15 жовтня 2003 року, коли йому було встановлено 35% втрати
працездатності по сукупності захворювань.

Так,
норми статей 1, 15, 21, 28, 34 Закону передбачають обов'язок Фонду відшкодувати
одноразову допомогу у разі настання страхового випадку.

Відповідно
до ст. 13 Закону страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або
професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у цьому Законі, з настанням
яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення
та/або соціальних послуг.

Страховий
випадок з позивачем настав 15 жовтня 2003 року, коли йому вперше було
встановлено стійку втрату працездатності у зв'язку з професійним захворюванням,
і з цього часу в нього виникло право на відшкодування одноразової допомоги.

Безпідставно
скасувавши законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний
суд припустився помилки в застосуванні матеріального закону.

Ураховуючи
наведене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням рішення
суду першої інстанції в силі з підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись статтями 336, 339 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Торезі Донецької області задовольнити.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 22 грудня 2006 року скасувати, а рішення Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2006 року залишити без
зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В.Патрюк

Судді:

М.І.Балюк

В.М.Барсукова

Л.І.Григор'єва

Н.П.Лященко