Справа №2-1070/2007
ДЕСНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІГОВА
РІШЕННЯ

Іменем України

27 березня 2007 року                                                                                                      м.
Чернігів

Деснянський
районний суд міста Чернігова у складі: головуючого - судді Коверзнева
В.О., при секретарі - Бабич В.Д., з участю:
позивачки, її представника -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди,

встановив:

20.12.2006 року
позивачка звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 2990 грн 33 коп. у
відшкодування майнової шкоди, 2000
грн у відшкодування моральної шкоди та судових витрат.

В обгрунтування позову зазначила, що 16.08.2006 року домовилася
з відповідачем про поставу цукру, який вона використовує у виробництві
хлібобулочних виробів, за що передала 2730
грн. Відповідач, взяті на себе зобов'язання не виконав. Він не поставив
цукор та не повернув отримані кошти, чим завдав майнову та моральну шкоду.

У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала і
наполягала на задоволенні. Додатково просила стягнути 94 грн 14 коп. у відшкодування
витрат на публікацію виклику відповідача в газеті "Деснянська
правда". Вона пояснила, що кошти за цукор у кількості 1т відповідачу
передавав ОСОБА_4

Відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним
чином.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 підтвердив передачу відповідачу грошових
коштів за поставлений в майбутньому цукор. При цьому, він не зміг вказати
кількість цукру, яку зобов'язався поставити відповідач та суму переданих йому
грошових коштів.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

З пояснень позивачки вбачається, що 16.08.2006
року вона домовилася з відповідачем про поставку 1т цукру, за що останній
отримав 2730 грн.

Відповідно до ст. 206
ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами
у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному
посвідченню та (або) державній

2

реєстрації,
а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного
правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати
та суму одержаних грошових коштів.

Враховуючи те, що домовленістю сторін не було передбачено поставку цукру в
момент укладення правочину, договір поставки підлягав вчиненню в письмовій
формі. Проте, сторони такий договір у письмовій формі не укладали.

В силу ч.1 ст. 218
ЦК України недодержання письмової форми правочину, яка встановлена законом, не
має наслідком його недійсність, крім випадків встановлених законом.

Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання
окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо,
відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях
свідків.

Таким чином, відсутність письмової форми правочину має наслідком
неможливість посилатись в суді на свідчення свідків, як доказ існування чи
відсутності між сторонами відносин, породжених правочином, який є предметом
спору, а також на умови такого правочину. В цьому випадку показання свідків
вважаються недопустими доказами і не приймаються судом до уваги.

Оскільки позивачка не надала суду жодного допустимого доказу на
підтвердження факту вчинення правочину, заявлений позов не підлягає
задоволенню.

Посилання позивачки на ст.ст. 1166,
1167 ЦК України як на підставу відшкодування завданої шкоди є
необґрунтованими, оскільки на спірні правовідносини їх дія не поширюється.

Керуючись ст.ст. 10,
208, 209, 212 - 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 206,
218, 712 ЦК України, суд

вирішив:

у задоволенні позову суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської
області. Заява про апеляційне оскарження рішення подається протягом 10 днів з дня його
проголошення, а апеляційна скарга -
протягом 20 днів
після подання заяви. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження рішення, якщо вона подається в строк,
встановлений для подання заяви.