У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

29 серпня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Балюка М.І., Охрімчук Л.І., Прокопчука Ю.В.,  Сеніна Ю.Л.-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Харцизьку Донецької області
про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2006 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Харцизьку Донецької області про
відшкодування моральної шкоди.

Зазначала, що працювала на посаді
ІНФОРМАЦІЯ_1 ВАТ “Силур”.

18 квітня 2002 року з нею стався
нещасний випадок на виробництві.

Висновком МСЕК від 20 вересня 2005
року їй встановлено 60% втрати професійної працездатності з визначенням
інвалідності ІІІ групи.

Посилаючись на те, що втратою
професійної працездатності їй завдано моральну шкоду, просила стягнути з
відповідача на її користь 30 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Харцизького міського суду
Донецької області від 15 січня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: стягнуто з відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Харцизьку Донецької області на її користь
18 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 150 грн. витрат на правову
допомогу.

Рішенням апеляційного суду
Донецької області від 27 лютого 2007 року рішення Харцизького міського суду Донецької області від 15 січня
2007 року скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції залишити в
силі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що під час
виконання трудових обов'язків з ОСОБА_1 стався нещасний випадок.

Висновком МСЕК від 19 вересня 2002 року їй вперше встановлено 70% втрати
професійної працездатності з визначенням інвалідності ІІ групи.

Висновком МСЕК від 20 вересня 2005 року їй встановлено 60% втрати
професійної працездатності з визначенням інвалідності ІІІ групи.

Висновком МСЕК від 26 вересня 2006 року їй встановлено 60% втрати
професійної працездатності з визначенням інвалідності ІІІ групи на строк до 26
жовтня 2007 року.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 апеляційний суд виходив
з того, що оскільки згідно із висновком МСЕК від 26 вересня 2006 року їй встановлено 60% втрати
професійної працездатності з визначенням інвалідності ІІІ групи, то відповідно
до пункту 27 статті 77 Закону України “Про Державний бюджет України на 2006
рік” підстав для задоволення позовних вимог немає.

Проте з такими висновками
апеляційного суду погодитися не можна.

Згідно із пунктом 27 статті 77
Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” дію абзацу четвертого
статті 1, підпункту “е” пункту 1 частини першої статті 21, частини третьої
статті 28 та частини третьої статті 34 Закону України “Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей зупинено на 2006
рік.

Встановивши, що первинним висновком
МСЕК від 19
вересня 2002 року ОСОБА_1 було встановлено 70% втрати професійної працездатності з
визначенням інвалідності ІІ групи, а при повторних переоглядах висновками МСЕК від 20 вересня 2005 року та
від 26 вересня 2006 року їй встановлено 60% втрати професійної працездатності з
визначенням інвалідності ІІІ групи, суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що відповідно до вимог статей 1, 21, 28 та 34
Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності” позов підлягає частковому задоволенню.

При встановленні зазначених фактів
судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, ухвалене
судом рішення відповідає встановленим обставинам справи та вимогам
матеріального закону і скасоване апеляційним судом помилково.

Керуючись статтями 336, 339 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішенням апеляційного суду
Донецької області від 27 лютого 2007 року скасувати, а рішення Харцизького міського суду Донецької області від                  15 січня 2007 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

М.І. Балюк

Л.І. Охрімчук

Ю.В. Прокопчук

Ю.Л. Сенін