Справа№2-242 2007 рік
РІШЕННЯ

Іменем    України

15 березня 2007
року                                                                                                                    м.Косів

Косівський
районний суд, Івано-Франківської області в складі головуючого судді Турянського
І.Є., з секретарем Лазорик Л.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м.Косові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист
честі і гідності і стягнення моральної шкоди в розмірі 600 грн.,

встановив:

позивач звернувся до відповідача з
даним позовом.

В судовому засіданні позивач підтримав викладені вимоги і пояснив, що у
вересні 2006 р. він ознайомлювався з матеріалами перевірки його звернень до
різного роду інстанцій у тому числі до Косівського РВ УМВС по факту крадіжки з
його помешкання. У відмовному матеріалі Косівського РВ УМВС містилося пояснення
відповідача дане працівнику міліції, де зазначено, що ОСОБА_1 ніде не працює і
продає з хати предмети мебелі. Вважає, що оскільки з відповідачем подробицями
свого приватного життя ніколи не ділився, то той безпідставно поширив про нього
інформацію щодо життя та джерел доходів, але не заперечив того факту, що дійсно
деякі старі речі хати продавав. Просить позов задоволити.

Відповідач позов не визнав і суду пояснив, що ніколи ніякої інформації про
приватне життя ОСОБА_1 не поширював, а коли влітку 2004 р. до нього прийшов
працівник міліції з перевіркою факту крадіжки у ОСОБА_1, то він тільки
відповідав на запитання міліціонера, який розслідував справу і не поширював
ніякої інформації, як стверджує позивач. Вважає, що зобов"язаний був
виконувати вимоги міліції, а тому просить у позові відмовити.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи суд вважає позов
безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню.

Як ствердив позивач і як вбачається з копії поясненя відібраного
працівником міліції у відповідача, Косівським РВ УМВС проводилась перевірка
заяви-повідомлення ОСОБА_1 про злочин. Відбираючи пояснення у ОСОБА_2,
працівник міліції діяв в межах повноважень наданих йому законом, а саме
ст.ст.97, 66 КПК України.

Отримана інформація призначалася для службового використання і не може
розцінюватися судом, як поширення інформації, оскільки ст.9 ч.10 і ч.13 ЗУ "Про оперативно-розшукову
діяльність" передбачають заборону на поширення інформації, що стосується
приватного життя людини. Якщо ОСОБА_1 вважає, що у документі, яким являється
акт працівника правохоронного органу, є недостовірна інформація, то згідно
ст.277 ЦК України
йому слід би було домагатися спростування від Косівського РВ УМВС.

Крім того позивач сам не заперечив в судовому засіданні того факту, що
дійсно ніде не працює і що продавав деякі предмети мебелі. Факт продажу ОСОБА_1
меблів з будинку також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які ствердили, що ОСОБА_1 дійсно нічим по
господарству не займається, а продає речі з будинку у якому проживає.

На підставі ст.277 ЦК України та
керуючись ст.ст.213 - 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

В позові відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Івано-Франківскої області через Косівський райсуд шляхом подачі, в 10-ти денний строк з моменту його
проголошення заяви про апеляційне оскарження і подання після р^Ьто, в 20-ти
денний строк, апеляційної скарги з подачею її копій.