АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2007 року колегія
судців Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

Каранфілової
В.М., Троїцької Л.Л., Сидоренко І.П.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора Шевченківського
району м. Запоріжжя в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вселення та за
зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання таким, що втратив
право користування житловою площею, за касаційною скаргою ОСОБА_1, на   рішення Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 19 березня 2004р. та ухвалу апеляційного суду Запорізької області
від 01 червня 2004р.,

встановила:

Прокурор Шевченківського району м. Запоріжжя в інтересах
позивача звернувся до відповідачів з позовом про вселення в спірну квартиру,
вказуючи що відповідачі перешкоджають ОСОБА_1. в її користуванні. Відповідачі
звернулися з зустрічним позовом про визнання ОСОБА_1. таким, що втратив право
користування житловою площею, оскільки він зловживав спиртними напоями та
добровільно звільнив квартиру.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2004р.,
яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 01
червня 2004р., в позові прокурору Шевченківського району в інтересах ОСОБА_1.
відмовлено, задоволений зустрічний позов та ОСОБА_1. визнаний таким, що втратив
право користування житловою площею у спірній квартирі.

ОСОБА_1., звернувся з касаційною скаргою, в обґрунтування якої посилається
на порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про
скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень
відсутні, виходячи з наступного.

Відмовляючи позивачу у задоволенні вимог, суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того, що ОСОБА_1. з січня 2001р. не проживав у спірній квартирі, не
сплачував квартирну плату і комунальні послуги, не порушував питання про
вселення у спірну квартиру, не звертався до органів міліції з приводу противоправно! поведінки
відповідачів.

Апеляційний суд погодився з висновком районного суду та
залишив його рішення без змін.

Відповідно до ч. 2
ст. 324 ЦПК
України в редакції від 2004р. підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Справа № ЗЗц-50/07

Головуючий у першій інстанції
- Суркова В.П.

Доповідач - Каранфілова В.М.

Згідно ст.
335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що
судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновки судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332,
336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Одеської області,

ухвалила:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_5,
відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2004р. та
ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22 червня 2004р. залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.