Справа № 22ц-2067/2007                                                    Головуючий
1 інстанції - Шавиріна Л.П.
Категорія - 21                                                                                                  Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ                     УКРАЇНИ

22 лютого 2007
року                                                                                                            м.
Донецьк

Апеляційний
суд Донецької області в складі: Головуючого - Гурової О.М., суддів - Могутової
Н.Г., Шевченко В.Ю., при секретарі - Тимченко
Г.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань в м. Артемівську на рішення
Краснолиманського міського суду від 25 грудня 2006 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Артемівську
про відшкодування заборгованості по матеріальній та моральній шкоді, заподіяної
ушкодження здоров"я, -

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Артемівську звернулось
до Апеляційного суду Донецької області з апеляційною скаргою на рішення
Краснолиманського міського суду від 25 грудня 2006 року, яким позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволені повністю і з відповідача стягнуто на його користь 37262,80
грн. в рахунок відшкодування заборгованості по матеріальній та моральній шкоді,
заподіяної ушкодження здоров"я.

В апеляційній скарзі відповідач просив скасувати рішення, посилаючись на
неповне з"ясування судом обставин по справі, оскільки суд не звернув уваги
на довідку, видану КСП „Украйна" 29 травня 2001 p., тобто на час
передачі особистої справи потерпілого до відділення ФСС, про розмір
заборгованості по відшкодуванню шкоди в сумі 4760 грн. 99 коп. Враховуючи, що
вказана сума заборгованості не співпадає з розміром заборгованості перед
ОСОБА_1 за рішенням суду, в проведенні виплат потерпшому було відмовлено. Крім
того, в порушення вимог ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження",
держвиконавець після ліквідації КСП „Украйна" повинен був здійснити заміну
боржника у виконавчому провадженні його правонаступником - відділенням ВД ФСС,
а оскільки вказаних дій не зроблено, відповідач вважав себе неналежним
відповідачем по справі. Не враховано судом і призупинення Законом України „Про
Державний бюджет України на 2006 рік" відповідних статей Закону України
„Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань" в частині
відшкодування Фондом моральної шкоди.

Суд першої інстанції, задовольняючи вимоги ОСОБА_1,
посилався на те, що рішенням Краснолиманського міського суду від 27.12.2000 р.
з КСП „Украйна" на користь позивача стягнуто в рахунок відшкодування шкоди
39319,97 грн. Вказане рішення перебувало на виконанні у ліквідатора КСП до
травня 2004 року і було частково виконано на суму 2057,17 грн. Згідно з
рішенням Господарського суду Донецької області від 25.05.2004 р. КСП
„Украйна" ліквідовано без правонаступників, 19 серпня 2004 р. припинена
його державна реєстрація. Заборгованість перед потерпілим на момент ліквідації
КСП становила 37262,80 грн. Виходячи з наведеного, а також вимог п.З
Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов"язкове державне
соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань", суд вважав за необхідне стягнути суму боргу з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань в м. Артемівську.

Заслухавши доповідача суддю Гурову О.М., дослідивши
матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції було встановлено, що рішенням
Краснолиманського міського суду від 27.12.2000 р. з КСП „Украйна" на
користь ОСОБА_1
стягнуто 3067,47 грн. та 229,50 грн. в рахунок відшкодування втраченого
заробітку та витрат на звичайний та побутовий догляд за період з 29.03.2000 р.
до 01.01.2001 p.;
34083 грн. - одноразової допомоги; 400 грн. -витрат на соціальну допомогу;
1500 грн. у відшкодування моральної шкоди та 40 грн. судових витрат.

Вказане рішення виконувалось КСП „Украйна" до серпня 2004 року. Згідно
з відмітками у виконавчому листі ОСОБА_1 в 2003-2004 р. виплачена сума 2057,17
грн. Заборгованість становила 37262,80 грн.

За даними виконкому Краснолиманської міськради (а.с.11) та Головного
управління статистики у Донецькій області (а.с.60), 18 серпня 2004 року
проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи - КСП „Украина" (код ЗКПО 00697277)
за судовим рішенням Господарського суду Донецької області за справою про
банкрутство № 24/123Б від 25.05.2004 р. Правонаступників ліквідоване
підприємство не має.

У відповідності з вимогами п.3 Прикінцевих положень Закону України „Про
загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань", уся заборгованість потерпілим
та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим Законом підприємства,
установи та організації не відшкодували матеріальної і моральної шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров"я, виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом
соціального страхування від нещасних випадків.

Виходячи з наведеного, суд 1-ї інстанції обґрунтовано прийшов до висновку
про необхідність стягнення суми заборгованості перед ОСОБА_1 з відділення
виконавчої дирекції Фонду.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального і матеріального права і
підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги про іншу суму заборгованості перед потерпілим не
заслуговують на увагу і не грунтуються на обставинах справи. За даними
арбітражного керуючого ОСОБА_2 (а.с. 10,33), як станом на час ліквідації КСП,
так і пізніше (січень 2005 р.) розмір заборгованості по відшкодуванню ОСОБА_1
шкоди становив 37262,80 грн., які суд і стягнув на користь потерпілого.

Не ґрунтуються на Законі і вимоги відповідача про
необхідність заміни боржника у виконавчому провадженні його правонаступником -
відділенням ВД ФСС. Згідно з матеріалами справи правонаступників ліквідоване
КСП не мало, а Фонд соціального страхування від нещасних випадків був
правонаступником лише державних, галузевих та регіональних фондів охорони
праці, які ліквідувались (п3 Прикінцевих положень згаданого Закону).

Що ж стосується Закону України „Про державний бюджет
України на 2006 рік", то дію відповідних статей Закону України «„Про
загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві...» цим законом зупинено на 2006 рік, право ж на відшкодування
моральної шкоди у ОСОБА_1 виникло до набрання чинності вказаним законом, тому
на вказані правовідносини його дія не поширюється.

Керуючись ст.ст.
308, 315 ЦПК України, Апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійний захворювань
України в м. Артемівську відхилити.

Рішення
Краснолиманського міського суду від 25 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.