Справа №2-4/2006 p. №2-3/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2007 року             Кіровоградський районний суд
Кіровоградської області

в складі головуючого-Терещенка
Д.В.,

при секретарі-Бондаренко
І.В.,Павловської І.В.,Бугаєнко А.І

за участю сторін та їх представників,

у відкритому   судовому засіданні в м. Кіровограді
розглянувши позов   ОСОБА_1 до редакції
"ІНФОРМАЦІЯ_1",ОСОБА_2 про захист честі,

гідності та
стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про захист честі, гідності та стягнення
моральної шкоди.

В обгрунтування своїх вимог зазначила,що опубліковані в газеті
"ІНФОРМАЦІЯ_1" від 31.01.2003
року стаття "ІНФОРМАЦІЯ_2"
та від 7.03.2003 р.
стаття "ІНФОРМАЦІЯ_3"ІНФОРМАЦІЯ_4"
містять безпідставні та образливі за формою і змістом вислови, а саме:

Заголовок "ІНФОРМАЦІЯ_2",

"После двух заседаний суда версия
произошедшего виглядит следующим образом", "...ОСОБА_3 воспитывал
троих несовершеннолетних детей",

Заголовок "ІНФОРМАЦІЯ_3"ІНФОРМАЦІЯ_4".

Позивач вважає,що автор
статті з умислом та односторонньо висвітлює хід судового засідання, дає
неправдиву інформацію, також вважає,що ці статті написані за замовленням
захисників обвинуваченого,вони принижують гідність та честь її загиблого сина,а
також глибоко принижують її честь.

В судовому засіданні просила зобов"язати відповідачів спростувати
неправдиві відомості та стягнути 50000
грн. моральної шкоди.

її представник ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_5. позов не визнав та пояснив,що дійсно в
газеті "ІНФОРМАЦІЯ_1" були опубліковані зазначені статті. Вважає,що
преса існує для того,щоб висвітлювати та аналізувати ті події які відбуваються
в суспільстві. Автор цієї статті була присутня в судових засіданнях і виклала
ті обставини які були озвучені в залі суду.

Представник відповідача ОСОБА_6. позовні вимоги не визнав та дав аналогічні
пояснення.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та пояснила,що була присутня в
судових засіданнях і виклала ті обставини які були озвучені в залі суду.

Допитаний в якості спеціаліста ОСОБА_7 показав,що статті
опубліковані в газеті "ІНФОРМАЦІЯ_1" від 31.01.2003 року "ІНФОРМАЦІЯ_2" та від 7.03.2003 р. "ІНФОРМАЦІЯ_3"ІНФОРМАЦІЯ_4"
були предметом обговорення на засіданні комісії з журналістської етики і
комісія прийшла до висновку,що дані публікації не є такими,що порушують
загальні принципи   журналістки,кодексу
журналістської етики,не зневажають

2

честь,гідність,а
також пам"ять убитого,або честь та гідність його близьких,не причиняють
моральної або іншої шкоди.

Свідок ОСОБА_8. показала,що вона є другом сім"ї
позивача. Прочитав статті була обурена,т.я журналіст оправдовує та захищає
вбивцю. Крім того в статті вказано,що загиблий ОСОБА_3 мав трьох дітей,що є
неправдою. В наслідок публікацій чоловік позивачки захворів та вмер. У позивачки
погіршилося здоров"є. В статті "ІНФОРМАЦІЯ_3"ІНФОРМАЦІЯ_4"
відповідач нагадує в яких муках помирав син позивачки. Вважає,що редакція
газети образила та принизила позивачку.

Свідок ОСОБА_9.
дала аналогічні пояснення.

Судом встановленого в газеті "ІНФОРМАЦІЯ_1" від 31.01.2003 року стаття "ІНФОРМАЦІЯ_2" та від 7.03.2003 р. стаття "ІНФОРМАЦІЯ_3"ІНФОРМАЦІЯ_4"
містять вислови,а саме:

Заголовок "ІНФОРМАЦІЯ_2",

"После двух заседаний суда версия
произошедшего виглядит следующим образом", "...ОСОБА_3 воспитывал
троих несовершеннолетних детей", Заголовок
"ІНФОРМАЦІЯ_3"ІНФОРМАЦІЯ_4".

Позивач вважає,що автор
статті з умислом та односторонньо висвітлює хід судового засідання, дає
неправдиву інформацію, також вважає,що ці статті написані за замовленням
захисників обвинуваченого,вони принижують гідність та честь її загиблого сина,а
також глибоко принижують її честь.

Ст. 34 Конституції
України передбачено право кожного вільно збирати,зберігати використовувати та
поширювати інформацію,а згідно ст.6 ч.І ЗУ
"Про друковані засоби масової інформації (пресу)" таке
право є основним видом діяльності преси, і за загальновизначеною практикою її
суспільним обов"язком,що регулюється ст.10 Європейської конвенції з прав
людини,яка відповідно до ст. 9
Конституції України є частиною законодавства України, передбачаючого,що
кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу
дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без
втручання органів державної влади.

Європейська конвенція визначає певні стандарти при розв"язанні
норм,які захищають права на приватне життя з одного боку,а з другого,які
регламентують право вільно одержувати і поширювати інформацію,ідеї та думки в
разі коли інформація становить значний суспільний інтерес.

В даному випадку публікації в газеті "ІНФОРМАЦІЯ_1" носять
значний суспільний інтересд.я. в статтях висвітлюється хід резонансного
судового процесу.

На думку суду, кореспондент в статті "ІНФОРМАЦІЯ_2"
викладає ті події які відбувалися в залі судових засідань,а саме версію
трагічних подій зі слів підсудного і ніякого злого умислу чи замовності даної
статті не вбачає.

Слова "ІНФОРМАЦІЯ_3"
в заголовку не можна розглядати як зневажання честі і гідності, бо вони взяті
у лапки та мають фігуральний сенс.

Вищезазначені публікації необхідно розглядати з усіма іншими
публікаціями,тобто тільки тоді можливо відповісти на запитаннями є названі
публікації такими,що принижують честь,гідність загиблого та позивача, а також
чи мала редакція намір дати неправдиву інформацію.

Всі публікації на цю тему написані із співчуттям до
вбитого і у підтримку інтересів потерпілих.

Да, автором
статті помилково вказано,що загиблий виховував трьох дітей, але ця інформація
не може ніякім чином принижувати честь та гідність ОСОБА_3. чи позивача тим
паче,що дана інформація була спростована відповідачем в наступних статтях
газети.

3

Суд вважає, що
дана помилка носить суто технічний характер і не містить образу.

Комісія з журналістської етики обласної організації
Національного союзу журналістів

України прийшла до висновку, що вищезазначені публікації
не є такими, що порушують

загальні
принципи            журналістки,
кодексу     журналістської     етики, не     зневажають честь, гідність, а також
пам"ять убитого,  або честь та
гідність його близьких, не причиняють моральної або іншої шкоди.

Згідно з положенням ст.17 ЗУ "Про державну підтримку засобів масової
інформації та соціальний захист журналістів" моральна шкода, заподіяна
поширенням неправдивої інформації, відшкодовується лише в тому випадку, коли
мав місце умисел журналіста чи службових осіб засобу масової інформації.

Позивач не довів
у судовому засіданні, що журналіст та редакція діяли з умислом.

Згідно ст. 440-1 ЦК України (в редакції 1963 року, якій діяв
на час виходу публікацій), моральна шкода, заподіяна громадянину або
організації діями іншої особи, яка порушила їх законні права відшкодовується
особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна
не з їх вини.

Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, судом не знайдено
причинного зв"язку між станом позивача та опублікованими статтями і тому
не мається підстав для стягнення з відповідачів моральної шкоди. Інформація
авторки статей є реалізацією її права на вільне вираження певних явищ та подій,
учасницею і свідком яких вона була і тому відповідно до ст.4 ЗУ "Про
інформацію" відповідальність відповідачів виключається.

При відсутності
діяння-ні про яку юридичну відповідальність не може йти мова.

При таких
обставинах позовні вимоги позивача підлягають відхиленню.

Відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне
мито" з позовних заяв про захист честі та гідності та стягнення моральної
шкоди з ціною позову від 1700
до 170000 гривень
ставка судового збору визначена 5%
від ціни позову. Позивач просила стягнути з відповідача 50000 грн., таким
чином судовий збір з цієї суми складає 2500
грн. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення складають 15 грн.

Правовідносини між сторонами регулюються ст.9,34 Конституції України,ст.6
ч.І ЗУ "Про друковані засоби масової інформації (пресу)",ст.17 ЗУ
"Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист
журналістів",ст.4 ЗУ "Про інформацію",ст.7,440-1 ЦК України ( в
редакції 1963 року), ст. 1167 ЦК України.

Керуючись
ст.ст.10,79,81,89,213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до редакції "ІНФОРМАЦІЯ_1", ОСОБА_2
про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди-відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1. на користь держави судовий збір в сумі 2500 грн. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 15 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня
проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана протягом 20
днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.