Справа № 2-148/ 07 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 липня 2007 року                         Індустріальний
районний суд м.

Дніпропетровська

в
складі :          головуючого   судді Слюсар Л.П.

при секретарі   Олексенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Дніпропетровську

цивільну
справу за позовною заявою   ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного

підприємства
Індустріального району м. Дніпропетровська, третя особа

Комунальне
житлово-експлуатаційне підприємство №49 Індустріального району м.

Дніпропетровська  про відшкодування  матеріальної і  моральної
шкоди, суд -

ВСТАНОВИВ
:

ОСОБА_1
у  травні 2005 року звернулася до
суду з позовом до

відповідачів
ОСОБА_4, ОСОБА_5,   третя

особа  Комунальне житлово-експлуатаційне
підприємство № 49 Індустріального

району
м. Дніпропетровська  про
відшкодування  матеріальної і  моральної

шкоди,
завданої внаслідок  залиття квартири у
розмірі 2032 грн., суми моральної

шкоди
у розмірі 1600 грн. , а також витрат по справі у розмірі 568 грн.

Рішенням
Індустріального районного суду від 29 грудня 2005 року  в задоволені

позовних
вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою  колегії суддів Судової палати з цивільних
справ Апеляційного суду

Дніпропетровської
області від 03 квітня 2006 року Рішення Індустріального

районного
суду від 29 грудня 2005 року скасовано  і
справа направлена на новий

розгляд
у той же суд в іншому складі.

Ухвалою
суду від 18.05.2006 року в  якості
співвідповідача було залучено

Комунальне
виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство

Індустріального
району м. Дніпропетровська, оскільки будинок знаходиться на

його
балансі.

При
новому розгляді справи  було подано
доповнення до позовної заяви в якій

позивачі
і в ході судового засідання  позивачка
ОСОБА_1 та представники

позивачів
в обґрунтування  вимог посилалися на те,
що , вони є  співвласниками

квартири
АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську,  вказана

квартира
знаходиться на 8 поверсі, дев'ятиповерхового будинку. Відповідачі

мешкають
у квартирі АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську,

яка
знаходиться на дев'ятому поверсі.
Квартира позивачів неодноразово

потерпала
від залиттів з квартири №36, що підтверджується актами про залиття

від
21.06.2004 року, 24.05.2004 року та від 16.07.2004 року.  Залиття квартири

відбувалося
як вдень так і вночі.  Внаслідок залиття
квартири їм спричинено

матеріальну
і моральну шкоду. Просили стягнути з відповідачів   солідарно
на

їх
користь  матеріальну шкоду, яка  встановлена висновком  судової будівельно-

технічної
експертизи в розмірі 2903 грн. 28 коп.
і моральну шкоду в сумі 6000

грн.
, судові витрати та витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн.

Відповідачі  позовні вимоги не визнали. Просили в
позові,  щодо стягнення з них

матеріальної
і моральної шкоди завданої залиттям квартири відмовити.  Суду

пояснили,
що  в будинку АДРЕСА_1  з 2002 року

до
2005 року протікала покрівля.  Мешканці
будинку  в 2002-2004 роках

зверталися
до  керівництва КВЖРЕП Індустріального
району  щодо ремонту

покрівлі.   Під час дощу заливало квартири до 7
поверху.  Із-за протікання

даху
електрична проводка була пошкоджена  в
декількох квартирах.  Вказали, що

ні
одного разу не були присутні при складанні актів залиття квартири

позивачів.   В залитті квартири позивачів їх вини не
має.  Вина КВЖРЕП

Індустріального
району м. Дніпропетровська, оскільки тривалий час  не

ремонтувалася
покрівля будинку.

Представник
відповідача КВЖРЕП , діючий на підставі доручення,  заявлені

вимоги  не визнала,
просила в позові  щодо  відшкодування матеріальної і

моральної
шкоди, завданої залиттям квартири  з
КВЖРЕП відмовити в повному

обсязі.  Вказала, що
їх вини  у залитті квартири  позивачки не має.

Відповідно
до складених актів залиття встановлена
вина відповідачів, які

повинні
відшкодовувати шкоду.

Представник
третьої особи  КЖЕП №49  просив позов щодо стягнення із

відповідачів
майнової і моральної шкоди задовольнити.
Вказала , що не має

підстав
ставити під сумнів  складені акти КЖЕП.

Суд,
вислухавши сторони, свідків,  вивчивши
матеріали справи, вважає, що позов

підлягає
частковому задоволенню за наступних підстав

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачам на

праві
спільної сумісної власності  належить
квартира АДРЕСА_1  у м. Дніпропетровську
( а.с.6).   Трикімнатна  квартира

розташована
на восьмому поверсі дев'ятиповерхового будинку.   В квартирі АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську,
яка розташована на дев'ятому поверсі

дев'ятиповерхового
будинку проживають відповідачі.

Як
показала в судовому засіданні представник позивача   неодноразово
в

2004році  із квартири №36  відбувалися залиття квартири  №32.

Факти залиття квартири зафіксовані актами
складеними комісіями КЖЕП №49 від

21.06.2004
р., 24.05.2004 р.,  та 16.07.2002 року.

Суд не може прийняти до уваги твердження
представника відповідача КВЖРЕП

Індустріального
району м. Дніпропетровська про те, що
покрівля будинку АДРЕСА_1 не протікала і те, що винною в залитті
квартири позивачів є

відповідачі.

Оскільки,
як встановлено в судовому засіданні і це підтверджується письмовими

доказами
та поясненнями свідків  в будинку
АДРЕСА_1 протікала покрівля

із
2002 і була відремонтована тільки  в  травні 2005 році.

Відповідно до листа КЖЕП №49  ремонт
покрівлі   по пр. Правди №82 був

здійснений
в травні 2005 року ( а.с.74).

Свідок
ОСОБА_6, знайома,  підтвердила,
про неодноразові залиття

квартири
позивачки  і те що в 16.07.204 року вона
ночувала у позивачів і о 5-00

годині
почалося залиття квартири. Відповідачі квартири сказали, що лопнув шланг

на
бачку унітазу, однак шланг був на місті і весь в павутинні.

Свідок
ОСОБА_7, сусідка,  бачила залиття
квартири, яке відбулося в липні

2004
року.

Свідок ОСОБА_8 , знайомий відповідачів,   підтвердив факт протікання

покрівлі
з 2002 року, яка протікала не тільки під час опадів, але вода стікала

і
через декілька днів. В квартирі
відповідачів із розеток протікала вода.

Покрівлю
відремонтували в травні 2005 року.

Свідок
ОСОБА_9 , сусід,  вказав, що  на протязі 25 років протікає

покрівля.
Із за покрівлі до 7 поверху протікає вода.

Свідок
ОСОБА_10, сусідка,  яка проживала в
будинку з серпня 2001 року по

січень
2005 року  підтвердила, що в будинку
протікала покрівля, що навіть в

2003-2004
роках горіла електрична проводка.

Суд не може прийняти до уваги складені КЖЕП
№49  акти
щодо залиття квартири

№32
по вині  мешканців кв.36,   від 24.05.2004 року,  21.07.2004 року ,

оскільки
як показав  свідок ОСОБА_11,  слюсар КЖЕП
№49,    обидва акти про

залиття  він не підписував. Підтвердив, що протікала
покрівля  будинку.

Крім
того,  суд не може прийняти  вищевказані
акти  щодо вини мешканців кв.36,

оскільки  як вбачається із   довідки
Дніпропетровського обласного центру з

гідрометеорології  від 25.08.2005 року №01-37/314    із 20 по 24 травня  йшли

дощі,
а 24.05.2004 року було складено акт,
19.062004 року йшов дощ , а

21.06.2004
року було складено акт

Суд
критично відноситься до показань свідків,
ОСОБА_12 і  ОСОБА_13, оскільки їх
показання спростовуються іншими доказами по справі, а також

вони
не були під час залиття в квартирі відповідачів.

Свідок
ОСОБА_14 майстер КЖЕП, вказала, що складала акти про залиття

квартири
позивачів.  У день залиття слюсар ОСОБА_11
був у квартирі

відповідачів

Свідок
ОСОБА_15, головний інженер КЖЕП, в квартиру відповідачів не

підіймалася.  Дощу на момент складання акту не було.

Згідно
ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або

юридичної
особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її  завдала.

Таким
чином, позовні вимоги  позивачів   в частині стягнення матеріальних

збитків
суд оцінюючи всі докази по справі приходить до висновку,  щодо

відсутності
вини з боку  відповідачів та
наявності  вини КВЖРЕП Індустріального

району
м. Дніпропетровська  в спричиненні   матеріальної і  моральної шкоди,

завданої  позивачам залиттям квартири із за  тривалого протікання покрівлі

будинку
.

Згідно  висновку №443 судової будівельно-технічної
експертизи  від 05.04.2007

року  вартість матеріального збитку  складає 2903 грн. 28 коп.  Розмежувати

шкоду
спричинено по кожному  залиттю не можливо
( а.с.201-223).

Як вказала
представник позивачки своєю бездіяльністю відповідач  спричинив

позивачам
і  моральну шкоду, яка полягає у
душевних  стражданнях, які позивачі

зазнали
у зв'язку із пошкодженням їх майна.

Відповідно
до ст. 1167 ЦК України  моральна шкода,
завдана фізичній або

юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,

відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд
вважає, що своєю бездіяльністю КВЖРЕП Індустріального району м.

Дніпропетровська   спричинило позивачам  моральну шкоду, суд вважає, що  сума

500
грн.  реально відображає  ступінь моральних страждань.

Відповідно
до ст.11 ЦПК України  суд розглядає
цивільні справи не інакше як за

зверненням
фізичних чи юридичних осіб,  в межах
заявлених ними вимог  і на

підставі
доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України із КВЖРЕП
Індустріального району м.

Дніпропетровська
на користь позивачів підлягають
стягненню  витрати  за

проведення
експертизи в сумі 435 грн. 90 коп. та судові витрати по справі 68

грн.
00 коп.

Керуючись:  “Правилами
користування  приміщеннями
житлових будинків”,

затверджених
Постановою Кабінетом Міністрів України
від 24.01.2006 року №45 ст.

ст.
1166,1167 ЦК України,  ст. 10 ЖК України,
ст. ст.11,15, 30, 88,212-215  ЦПК

України,  суд, -

ВИРІШИВ
:

Позовні
вимоги   ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3
- задовольнити частково.

Стягнути
із  Комунального виробничого
житлового ремонтно-

експлуатаційного
підприємства Індустріального району м. Дніпропетровська    на

користь  ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рахунок
відшкодування матеріальних збитків - 2903 грн. 28 коп. ,

моральну
шкоду  -500 грн., судові витрати в сумі
503 грн. 90 коп.,  а всього

3907
грн. 18  коп.

В частині стягнення  матеріальної і моральної шкоди із  ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відмовити.

Рішення може  бути оскаржено до апеляційного суду

Дніпропетровської
області через Індустріальний районний суд, шляхом подачі у

10-ти
денний строк, з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження

і
подання після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, або без подання

заяви
про апеляційне оскарження, шляхом подачі апеляційної скарги на протязі

10-ти
днів з дня проголошення рішення.

Суддя

Л.П.
Слюсар