РІШЕННЯ

Іменем України

12 вересня 2007 року                                                                  м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів :

Балюка М.І.,

Гуменюка В.І.,

Барсукової В.М.,

Данчука В.Г.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовомОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в м. Павлограді про відшкодування моральної
шкоди,

в с т а н о в и л а:

У травні 2006 року ОСОБА_1звернувся з
позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Павлограді, посилаючись на те, що перебуваючи в трудових відносинах з ВАТ
“Павлоградвугілля”, він отримав професійне захворювання.

Висновком МСЕК від 1 лютого 2006 року
позивачу було встановлено 65 %  втрати
професійної працездатності та 3 групу інвалідності.

Оскільки втратою професійної
працездатності йому завдано моральну шкоду, просив стягнути з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську на його
користь 50 000 грн.  моральної шкоди.

Рішенням Павлоградського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 8 червня 2006 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2006 року,
позов задоволено частково. Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Павлограді на користь ОСОБА_1моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

У касаційній скарзі відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську просить
скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким
відмовити ОСОБА_1у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення  норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, ОСОБА_1з 1982 року по 2003 рік знаходився у трудових
відносинах з ВАТ “Павлоградвугілля”. За час виконання трудових обов'язків  ОСОБА_1захворів на радіуколопатію
попереково-хрестову та шийну з вираженими порушеннями, стійкій больовий синдром
та інші захворювання.

Відповідно до висновку МСЕК від 1 лютого 2006 року йому встановлено 65 %
втрати професійної працездатності та 3 групу інвалідності.

Вирішуючи спір, суди виходили з того, що позов підлягає частковому
задоволенню з підстав, передбачених статтями 21, 28 та 34 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності”.

Проте, з такими висновками судів
погодитися не можна.

Відповідно до пункту 27 статті 77
Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” дію абзацу четвертого
статті 1, підпункту “е” пункту 1 частини першої статті 21, частини третьої
статті 28 та частини третьої статті 34 Закону України “Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей зупинено на 2006
рік.

За таких обставин вважати
обґрунтованими висновки щодо задоволення вимог по відшкодуванню моральної шкоди
немає підстав.

Апеляційний суд на наведене уваги не
звернув, у порушення вимог статті 303 ЦПК України, не перевірив усі доводи
апеляційної скарги.

Відповідно до статті 341 ЦПК України
суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення і ухвалити нове
рішення або змінити рішення, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці
правовідносини, чи не застосовано закон, який підлягав скасуванню.

Враховуючи викладене, рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 8 червня 2006
року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада
2006 року підлягають скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 336, 341, 344, 346
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 8 червня 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2006 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Павлограді про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий                                              А.В. Гнатенко

Судді:                                                         М.І. Балюк

В.М.
Барсукова

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук