У х в а л а

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 вересня 2007 року                                                                м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І.,                      Гуменюка В.І., Барсукової В.М.,               Косенка В.Й.,-

розглянувши у судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення суми боргу,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2004 року ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом, посилаючись на
те, що 15 листопада 2003 року він надав відповідачу безвідсотковий кредит у
розмірі 55 000 грн. строком на 6,5 місяців, про що складено розписку. ОСОБА_2
запропонував заставу у розмірі 15 % статутного фонду фермерського господарства
“Поділ”. Але відповідач кошти не повернув та не ввів його до складу засновників
СФГ “Поділ”. Уточнюючи та доповнюючи свої позовні вимоги, позивач просив
стягнути з ОСОБА_2 на його користь згідно розписки від 15 листопада 2003 року
суму боргу 55 000 грн. з урахуванням 3% річних та індексу інфляції, а всього -
68 040 грн. 45 коп., а також 2 500 грн. у рахунок відшкодування моральної
шкоди.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 9 грудня 2005 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 55 000
грн., 3% річних в сумі 2 475 грн. та 7 260 грн. з урахуванням індексу інфляції,
а всього - 64 735 грн. У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 14 березня 2006 року
рішення Охтирського міськрайонного суду від 9 грудня 2005 року скасовано і
ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати ухвалене рішення апеляційного
суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 22 липня 2004 року ОСОБА_1
звертався до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за нотаріально
посвідченим договором позики від 25 грудня 2003 року. В цій справі 22 жовтня
2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали мирову угоду, затверджену судом, за якою
ОСОБА_2 зобов'язувався до 01 квітня 2005 року погасити борг в сумі 60 000 грн.,
судові витрати в сумі 630 грн. 28 коп., пеню в розмірі 0,3 % річних, повернути
гроші в присутності нотаріуса, взявши на себе нотаріальні витрати. А ОСОБА_1
взяв на себе зобов'язання після отримання грошей повернути ОСОБА_2 розписку на
суму 55 000 грн., дану в листопаді 2003 року.

Ухвала Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 жовтня 2004
року про затвердження мирової угоди ніким не оскаржена, набрала законної сили і
підлягає виконанню, в тому числі й стосовно повернення ОСОБА_1. розписки
ОСОБА_2, що свідчить про відсутність порушених прав ОСОБА_1

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог, суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку про те, що складання розписки від 15
листопада 2003 року і нотаріально посвідченого договору позики від 25 грудня
2003 року свідчать про одні і ті ж самі правовідносини. Погашення боргу ОСОБА_2
за нотаріально посвідченим договором позики виключає його обов'язок по сплаті
ним боргу за розпискою, оскільки вона, за умовами мирової угоди, після сплати
60 000 грн. за договором позики повертається ОСОБА_2

У відповідності до частини 1 статті 335 ЦПК України під час розгляду справи
в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні або вирішені ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Згідно статті 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення
ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом апеляційної інстанції досліджено обставини справи повно, зібраним
доказам дана оцінка.

Доводи скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду апеляційної інстанції постановлено
з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його
зміни або скасування не встановлено.

Керуючись
статтями 333, 335-337, 345 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У
задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1відмовити.

Рішення
апеляційного суду Сумської області від 14 березня 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                       А.В. Гнатенко

Судді:                                                                 М.І.
Балюк

В.М. Барсукова

В.І.
Гуменюк

В.Й.
Косенко