РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2007
року. Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого: судді
Беспалько Т.Д., при секретарі Печонкіної В.П., розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в
якому посилається на те, що 04 березня 2005 року він зареєстрував шлюб з
ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу народився синОСОБА_3. Після реєстрації шлюбу
він з відповідачкою прожили разом не більше двох місяців. Між сторонами часто
виникали конфлікти щодо побутових взаємин. Позивач вважав, що дружина
недостатньо приділяла йому увагу, її власна кар'єра займала її більше, а його
інтересами вона мало цікавилася, не бажала створювати сімейний затишок. До
реєстрації шлюбу позивач не здогадувався про владний характер відповідачки.
Майже з усіх загальних сімейних питань вона сама приймала рішення, вважаючи
недоцільним обговорювати їх з позивачем або спробувати умовити його, якщо він
був неправий, конфліктувала з його матір'ю, з якою вони разом жили. Вважає, що
нехтування своїми обов'язками дружини було основною причиною припинення
фактичних шлюбних відносин. У травні 2005 року відповідачка зібравши свої речі,
переїхала до своїх батьків, після чого жодного разу не виказувала своїх намірів
щодо відновлення шлюбних відносин. Дії позивачки посилили неприязнені відносини
між подружжям та унеможливили примирення та продовження сімейних відносин. У
грудні

2006
року позивач звернувся до суду із позовом про визнання
шлюбу недійсним. У січні

2007
року він вперше побачив свою дитину і вирішив змінити
позовні вимоги, щоб витрачати свої сили, кошти та час на свою дитину, а не
через виснажливі конфлікти та судові спори. Позивач не бажає, щоб син через
багато років, ознайомившись із документами, неприязно судив про свої батьків.
На підставі цього він змінив свої первісні позовні вимоги і просить розірвати
шлюб між ним та відповідачкою.

У
судовому засіданні позивач наполягає на своїх вимогах, відповідачка не
заперечує проти юридичного припинення шлюбних відносин між нею та позивачем,
однак посилається на інші підстави для розірвання шлюбу, не згодна з тими
даними, які викладає позивач у своїй позовній заяві. Зокрема відповідачка у
суді пояснила, що до укладення шлюбу, вона з позивачем більше ніж півроку
фактично перебували у цивільному шлюбі, проживаючи однією сім'єю з матір»ю
позивача за адресою : АДРЕСА_2, були пов'язані спільним побутом та обов'язками.
Тому з твердженнями позивача про несумісність характерів незгодна. Під час
спільного проживання у цивільному шлюбі вона багато працювала, на трьох роботах
одночасно, щоб утримувати сім'ю, а позивач більше року ніде не працював
взагалі, постійно нарікав, щоб вона проводила якомога більше часу .Відповідачка
мата серйозні наміри по збереженню сім'ї, тому залишила дві роботи за
сумісництвом. Зменшився доход сім'ї, почалися нарікання з боку позивача, що
вона мало заробляє. Відповідачка докладала усіх зусиль щодо створення сімейного
затишку та покращення сумісного життя з позивачем. Після реєстрації браку
ставлення до неї з боку позивача та його матері погіршилися. Причиною
незадоволення було те, що вона мало заробляє грошей, її поїздки до батьків у с Матвіївну. Хоча
це було викликано необхідністю наданні медичної допомоги хворому батьку,
інваліду. У той час, коло відповідачка докладала усіх зусиль по збереженню
сім'ї, позивач поводився негідно та аморально, залицяючись до інших жінок ї
пропозицію інтиму, почав простягати на неї руки, коли вона була вагітною,
ображати

брудною лайкою, матюччям. У травні 2005 року
на Великодні свята позивач разом із своєю матір'ю ініціювали скандал,
заборонили їй відвідувати батьків, спілкуватися із знайомими. Після її
заперечень проти їх поведінки, видворили її за двері квартири. Разом із своїми
батьками вона повернулася до чоловіка з метою примирення. Однак позивач у
грубій формі вказав на двері, відповідачка вимушена була повернутися жити до
батьків, щоб у нормальній обстановці виносити на народити дитину. Неодноразово відповідачка
намагалася відновити з позивачем шлюбні відносини, жити окремо від матері
позивача на квартири, однак все було марно. Після народження дитини позивач
жодного разу не цікавився дитиною і не відвідував її, тому відповідачка у
судовому порядку стягнула аліменти. Борг позивача по сплаті аліментів станом на
28.02.2007 року становить 2918,54 грн. Тому ствердження позивача про те, що
після народження дитини вона зловживала своїми обов'язками щодо чоловіка та
дитини по матеріальному забезпеченню не мають жодних підстав. До 09.01.2007
року позивач жодного разу не виявляв бажання побачити сина, вперше випадково
побачив дитину 15.01.2007 року. Те, що позивач більше ніж три-чотири місяці не
затримується на жодній роботі свідчить про його непостійність, безвідповідальність.
Вважає, що ті обставини, на які позивач посилається в обгрунтування свого
позову, не відповідають дійсності і на її погляд зроблено щоб завдати їй
моральних страждань та створити імідж недобросовісної дружини.

Надалі у
судовому засіданні позивач погодився з підставами, на які посилається
відповідачка у свої запереченнях на позовну заяву про розірвання шлюбу. Просить
шлюб розірвати, покласти на нього витрати по розірванню шлюбу.

Суд,
вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як
встановлено у судовому засіданні 04 березня 2005 року позивач ОСОБА_1 зареєстрував
шлюб з ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1

від
шлюбу народився син ОСОБА_3. До моменту укладення шлюбу сторони більше ніж
півроку

співмешкали,
проживаючи однією сім'єю з матір»ю позивача за адресою : АДРЕСА_1, були
пов'язані спільним побутом та обов'язками. Під

час
спільного проживання відповідачка працювала на трьох роботах одночасно, щоб

утримувати
сім'ю, що підтверджується довідками з медичних закладів та ксерокопією

трудової
книжки. У зв"язку з її зайнятістю на роботах, відповідачка мало часу
проводила з

чоловіком,
на цій підставі він їй нарікав, щоб вона проводила з ним якомога більше часу

.Відповідачка
мала серйозні наміри по збереженню сім'ї, тому залишила дві роботи за

сумісництвом.
Зменшився доход сім'ї, що викликало нарікання з боку позивача.

Відповідачка
докладала усіх зусиль щодо створення сімейного затишку та покращення

сумісного
життя з позивачем. Після реєстрації браку ставлення до неї з боку позивача

погіршилися.
Причиною незадоволення було те, що вона мало заробляє грошей, її поїздки

до
батьків у с Матвіївку.
Хоча це було викликано необхідністю наданні медичної

допомоги
хворому батьку, інваліду. Крім того, позивач підтвердив, що залицявся до інших

жінок,
коли вона була вагітною, ображав її лайкою, простягав на неї руки. У травні
2005

року на
Великодні свята між сторонами відбувся скандал з приводу відвідування

відповідачкою
своїх батьків, спілкування із знайомими. Після скандалу відповідачка

вимушена
була повернутися жити до батьків, щоб у нормальній обстановці виносити на

народити
дитину. Неодноразово відповідачка намагалася відновити з позивачем шлюбні

відносини,
жити окремо від матері позивача на квартири, однак все було марно.

Неприязнені
відносини між подружжям унеможливили примирення та продовження

сімейних
відносин. Після народження дитини позивач жодного разу не цікавився дитиною

і не
відвідував її, про що він підтвердив у судовому засіданні. Відповідачка у
судовому

порядку
стягнула аліменти на своє утримання та на утримання дитини. Борг позивача
по

сплаті
аліментів станом на 28.02.2007 року становить 2918,54 грн.

Тому ствердження позивача про те, що після
народження дитини відповідачка зловживала своїми обов'язками як дружина та мати
не найшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Згідно
вимог ст. 109 ч.4 СК України суд надав сторонам один місяць для роздумів. Після
сплину цього терміну сторони по справі не бажають відновити шлюб та зберегти
сім'ю, зробити кроки для виправлення ситуації , вжити інших заходів для
примирення.. Бажання кожного з них співпадають - розірвати шлюб. Різниця
полягає лише у формулюванні причин розладу сімейного життя. Однак підстави
розірвання шлюбу, на які посилалася відповідачка при розгляді даної цивільної
справи, позивач не спростував, а погодився.

Таким
чином в суді було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження
шлюбу неможливо.

Керуючись
ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 105,110 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного
стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя 04.03.2005 року
( актова запис 77).

Витрати
по оформленню розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану у
розмірі 17 гривень покласти на ОСОБА_1.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.