АПЕДЯЦЕЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-5777
Головуючий в І інстанції Савченко В.О,
Доповідач Кузнецов В.О.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31
січня 2007 року       Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого -  Калиновського А.Б. суддів             - Кузнецова В.О., КіктенкоЛ.М.

при секретарі -   , Журавель Ю,О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1

на рішення Баглійського районного суду м.
Дніпродзержинська від 23
травня 2006 року у
справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про вселення, виселення, зміну договору
найму житлового приміщення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2005
року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1,ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
вселення, зміну договору найму житлового приміщення та про виселення. В цій
позовній заяві вона просила суд висилити відповідачку ОСОБА_4 разом з її дітьми
із квартири АДРЕСА_1, вселити її з дочкою ОСОБА_5 в дану квартиру, змінити
договір найму житлового приміщення і відкрити на її ім'я окремий особливий
рахунок на кімнату площею 15,8 кв.м..

В обгрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 вказала , що
12.08.1989 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_3, Після реєстрації шлюбу
вони з чоловіком стали проживати в спірній квартирі АДРЕСА_1. 20.10.1989 року
вона за згодою всіх проживаючих в спірній квартирі була прописана як член
родини свого чоловіка та у відповідності зі ст. 64 ЖК України набрала такі ж
права на житлову площу, як і інші прописані та проживаючі в спірній квартирі.
Від спільного шлюбу з відповідачем у них 20.07.1990
року народилася донька ОСОБА_5, яка так само була прописана в цій квартирі.
Дана квартира скалатається із трьох ізольованих кімнат, площею 11.2, 7.8, 15.8 кв.м, та
підсобних приміщень. Договір найму укладено з відповідачкою ОСОБА_1.. Вона
проживала в спірній квартирі, а потім зі своїм чоловіком та дитиною стали за
згодою відповідачки ОСОБА_1 мешкати АДРЕСА_2 Пізніше після розлучення з
відповідачем ОСОБА_3 у позивачки ОСОБА_2 склалися напружені стосунки з
відповідачами по справі. Відповідачі обіцяли здійснити родинний обмін житла.

Відповідачка ОСОБА_1 звернулася із зустрічним позовом у
грудні 2005 року, який уточнила у квітні 2006 року. Просила визнати ОСОБА_2
такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1, посилаючись на
те, що невістка залишила спірну квартиру у 1990 році та перейшла проживати до своїх батьків. З того часу
не проживає в квартирі більше 15
років без поважних причин.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська
від 23 травня 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_2 були повністю задоволені. У задоволені зустрічних позовних вимог
ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим
приміщенням було відмовлено.

На вказане рішення ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу про скасування рішення Баглійського районного суду м.
Дніпродзержинська від 23
травня 2006 року та
про ухвалення нового рішення яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі
та відмовити в задоволені позову ОСОБА_2 через порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду,
заявлених позовних вимог в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу відхилиш, а рішення суду залишити без змін,
з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи,
що у спірній трикімнатній квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані 4особи : ОСОБА_1 - наймач, її син ОСОБА_3, його колишня дружина
ОСОБА_2 та їх неповнолітня дочка ОСОБА_5.. Фактично в квартирі проживають
відповідачі ОСОБА_1,ОСОБА_3, ОСОБА_4 з неповнолітніми дітьми. Загальна жила
площа складає 34,8
кв.м., а саме кімнати жилою площею : 15,8 кв.м., 11,2 кв.м., 7,8 кв.м.. Після
розлучення з відповідачемОСОБА_3 у позивачки ОСОБА_2 склалися напружені
стосунки з відповідачами по справі. Переселилася позивачка ОСОБА_2 із спірної
квартири в кв. АДРЕСА_2 з дозволу відповідачки ОСОБА_1.

Суд першої інстанції обґрунтовано з дотриманням норм
матеріального та процесуального права прийняв рішення , задовольнивши позовні
вимоги ОСОБА_2 і відмовивши у задоволенні позову ОСОБА_1, прийшовши до
висновку, що ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі більше шести місяців з
поважних причин.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідачки
за первісним позовом ОСОБА_1 в тій частині, що суд першої інстанції обмежив її
права як користувача квартири, виділивши позивачці з дочкою кімнату площею 15,8 кв.м. Наймодавець
заперечує проти такого варіанту зміни договору найму жилого приміщення, але
таке заперечення не може бути прийняте до уваги колегією суддів, бо така
відмова не ґрунтується на вимогах закону. Виділення позивачці з дочкою
зазначеної кімнати не призведе до необхідності взяття її на облік потребуючих
поліпшення житлових умов , відповідачка зможе користуватися лоджією, розмір
якої більше ніж розмір балкону, розмір двох кімнат залишених у користуванні
відповідачів більшій ніж розмір кімнати яка виділена у користуванні позивачки з
дочкою. Суд першої інстанції прийняв рішення з дотриманням норм передбачених
ст.ст. 48,63,104 ЖК України.

Таким чином, колегія суддів вважає можливим залишити без
змін рішення суду .

Керуючись ст. ст. 303,
307, 308, 313
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська
від 23 травня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.