Справа
№22-198/2007 рік                                Головуючий суддя 1 інстанції: Красовський О.О.
Суддя-доповідач : Гордійчук CO.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

13 лютого 2007 року                                                                                                                м. Рівне

Колегія  суддів  судової палати  у
цивільних  справах  апеляційного
суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді :
Василевича B.C. суддів : Гордійчук CO., Демянчук СВ. при
секретарі :Чалій Н.О. розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Рівненського районного суду від 05 грудня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги
колегія суддів,-

встановила :

Рішенням
Рівненського районного суду від 05
грудня 2006 року
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на
корить позивача майнову шкоду у сумі 9780 грн. 40 коп., 1000 грн. моральної шкоди та судові витрати. В решті позовних
вимог відмовлено.

В поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач вказує на його
незаконність, оскільки воно постановлено з
порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд не врахував його показання, якими стверджується його
непричетність до порушення Правил дорожнього руху та
до заподіяння механічних пошкоджень транспортному засобу, який належить
позивачу. Крім того, це підтверджується і матеріалами адміністративної справи.
Суд необгрунтовано відхилив клопотання представника
відповідача про призначення судової транспортно-трасологічної експертизи для встановлення наявності чи відсутності
самого факту зіткнення.

Також,   суд  не
навів   правових  підстав
стягнення   з  ОСОБА_1 майнової шкоди
(не отриманий дохід) у сумі 2000 грн.

Просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення яким відмовити в позові ОСОБА_2
за безпідставністю позовних вимог.

В запереченні на апеляційну скаргу позивач вказує, що рішення законне і обґрунтоване,
просить залишити його без зміни.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд вважає,
що скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Як вбачається
з матеріалів справи 9 листопада 2005 року ОСОБА_1 керуючи
автомобілем „Мерседес-Бенц" на 138 км автодороги Устилуг - Луцьк - Рівне під час обгону
порушив п.п.  12.,13.1,13.3 Правил
Дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21063 під керуванням
позивача. В результаті транспортної пригоди
автомобіль позивача з'їхав в кювет та перекинувся внаслідок чого отримав
механічні пошкодження.

Для визначення розміру заподіяної шкоди проведено дослідження спеціаліста автотоварознавця за висновком якого вартість
відновлювального ремонту становить 9475 грн. 85 коп., проте при проведенні ремонту автомобіля позивач затратив 7780 грн. 40 коп. ( а.с.
68-71) що і підлягає відшкодуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування, якщо доведе,
що шкоди заподіяно не з її вини.

Доводи відповідача проте, що він не допускав зіткнення з автомобілем позивача не заслуговують на увагу, оскільки вони
спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_3.

В силу ч.З ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Відповідач не довів, що шкоду позивачу заподіяно не з його вини і доказів,
які б підтверджували б його доводи суду не надав.

Виходячи з наведеного, суд
підставно задовольнив позовні вимоги.

Разом з тим, позовна вимога щодо стягнення упущеної вигоди не підлягає до задоволення, оскільки позивач не надав суду достовірних
доказів розміру втраченої вигоди та не навів відповідних
розрахунків. Сам по собі договір по наданню інформативних послуг (а.с. 10) від 1 листопада 2005 року не містить конкретної суми (розрахунків)
за використання власного автомобіля.

За таких обставин, рішення в цій
частині підлягає скасуванню.

Вірним є висновок суду щодо відшкодування моральної шкоди. Крім того, обґрунтовуючи суму відшкодування моральної шкоди, суд
правильно врахував характер, тривалість та обсяг
заподіяних позивачу моральних страждань, істотність вимушених змін у
його житті, ступінь вини відповідача.

Доводи
апеляційної скарги проте, що суд необгрунтовано відхилив клопотання представника відповідача про
призначення судової транспортно-трасологічної
експертизи, оскільки таке клопотання в судовому засіданні не заявлялось.

Керуючись ст.ст. 307,309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського районного суду від 05 грудня 2006 року в частині стягнення 2000 грн. як упущеної вигоди скасувати.
В задоволенні позовних вимог про стягнення 2000 грн. збитків як
упущеної вигоди відмовити, зменшити розмір заподіяної
матеріальної шкоди з 9780 грн. до 7780 грн. 40 коп.

В решті рішення залишити без зміни. Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним чинності.