Справа № 2-65207
РІШЕННЯ Іменем України

01.03.2007р. Дніпровський районний суд м.Херсона у складі

головуючого судді                                                                        Іванищука
А.А.

при секретарі                                                                                                     Семенко
А.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства "Херсонський
бавовняний комбінат" про стягнення заборгованості по заробітній платі за
час простою,-

встановив :

Позивач звернулась до суду із позовом до Відритого
акціонерного товариства "Херсонський бавовняний комбінат" про
стягнення оплати за час простою в сумі 2385,00грн.за період з 2003р. по
19.07.2006р., мотивуючи тим, що з 2003р. на підприємстві мали місце прстої.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 змінила розмір позовних
вимог, просила суд стягнути з відповідача мінімальний розмір оплати часу
простою з виробничих причин за 2003-2006роки, згідно даної відповідачем довідки
про оплату відпусток з ініціативи адміністрації в сумі 1131,31 грн.

Представник відповідача за довіреністю Пигар І.М. у судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, пояснила, що на підприємстві не було простою,
оскільки працівникам надавалась відпустка за ініціативи адміністрації
підприємства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що позивач
перебуває у трудових відносинах з ВАТ "ХБК" з 2002р. прибиральницею
службових приміщень, позивачу не проводиться оплата за час простою, на
неодноразові звернення про погашення заборгованості ВАТ "ХБК" не
відреагувало, сума заборгованості згідно розрахунку позивача становить
2385,00грн., відповідач на письмову заяву відмовився надати довідку про стан
заборгованості за час простою, мотивуючи тим, що видача довідки, яку вимагає
позивач не передбачена законодавством; позивачу надавалась відпустка з
ініціативи адміністрації з частковим збереженням заробітної плати, яка оплачена
в розмірі 152,77 грн.; згідно копій тарифних ставок робітників ВАТ «ХБК»,
наданих представником відповідача суду, місячний оклад (в гривнях) ОСОБА_1, затверджений з
01.03.2000р. і який діяв до 01.11.2003 року, складав 118грн., а з 01.11.2003
року по 01.07.2006р., місячний оклад складає 140грн., таким чином,
донарахування позивачу, не оплачені відповідачем, слід рахувати із розрахунку
2/3 тарифної ставки ОСОБА_1,
яка діяла на той час; з довідки, наданої відповідачем до суду, вбачається,
що у позивача, коли діяв місячний оклад 118грн. за місяць у 2003 році,
кількість днів простою в 2003 року складала 27, розмір суми, складає 85,20грн.;
з 01.11.2003р. по 01.07.2006р. місячний оклад ОСОБА_1 збільшився до 140 грн.,
кількість днів простою 253 днів., відповідно розмір простою за період з
01.11.2003 по 01.07.2006р. складає 993,40грн.; з 01.07.2006р. розмір окладу
становив 350 грн., кількість днів простою складала 13, таким чином, розмір
оплати простою складає 137,91 грн., на підставі наведених розрахунків, за час
простою не з вини працівника за період з 01.01.2003 по 19.07.2006р. розмір
оплати простою складає 1131,31грн., зазначений простій виник з вини відповідача
та мав місце в масштабах всього структурного підрозділу.

Згідно ст.34 КЗпП України, простій - це призупинення роботи, викликане
відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи,
невідворотною силою, або іншими обставинами, під простоєм розуміється вимушене
призупинення роботи, таким чином відпустку з ініціативи адміністрації, як
вказала представник позивача, слід вважати простоєм.Згідно ст. 113 КЗпП - час
простою не з вини працівника оплачуєтьться
з розрахунку не

ниижче двох
третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду на момент простою.
Відповідно ст.12 Закону України «Про оплату праці» - норми оплати праці за час
простою, який мав місце не з вини працівника встановлюються Кодексом законів
про працю України, норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою
статті 12 та Кодексом законів про працю України є мінімальними державними
гарантіями.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що підлягають задоволенню змінені в
судовому засіданні позовні вимоги позивача.

Керуючись ст.ст.5-11, 60, 174, 208, 209, 213, 214, 215, 294, 367 ЦПК
України, ст.ст.34,113 КЗпП України, ст.12 Закону України «Про оплату праці»,
суд -

Вирішив :

Позов ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства "Херсонський
бавовняний комбінат" про стягнення заборгованості по заробітній платі за
час простою - задовольнити.

Стягнути з Відритого акціонерного товариства "Херсонський бавовняний
комбінат" на користь ОСОБА_1 1131,31грн. (одну тисячу сто тридцять одну
грн. 31 коп.) в рахунок погашення оплати за час простою за період з
01.01.2003р. по 19.07.2006р. без утримання прибуткового податку та інших
обов'язкових платежів.

Стягнути з Відритого акціонерного товариства "Херсонський бавовняний
комбінат" судовий збір в сумі 51,00грн.

Стягнути з Відритого акціонерного товариства "Херсонський бавовняний
комбінат" 7,50грн. в рахунок відшкодування витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом 20 днів, після подання заяви про апеляційне
оскарження, через суд першої інстанції.