Справа
№2-334/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 січня 2007 року                  Дергачівський районний суд
Харківської області

в
складі:     головуючого судді                                        - Остропілець Є.Р.

при
секретарі                                                - Клочко С.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, 3-тя особа: Опікунська рада при виконкомі Солоницівської селищної ради
Дергачівського району Харківської області "Про позбавлення батьківських
прав", -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся
з позовом до суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно її
неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, 3-тя особа: Опікунська рада при виконкомі Солоницівської селищної
ради Дергачівського району Харківської області.

В
підтвердження позову позивач його донька -
ОСОБА_2, з самого народження покинула дитину на нього і його дружину, з
ними не проживає, не цікавиться сином, не допомагає йому у вихованні сина.

З самого
народження онук за станом свого здоров'я потребував оперативного і хірургічного
втручання лікарів. Він з дружиною постійно перебував з ним в лікарнях, його
мати жодного разу не відвідувала його в лікарнях, не цікавилася станом здоров'я
свого сина, не допомагала матеріально.

З 2004 - 2006 р.р. онук
позивача перебував в обласному спеціалізованому будинку дитини «Зелений гай».
За весь час перебування  в будинку дитини
мати жодного разу не відвідала свого сина, не цікавилася ним, не допомагала
матеріально. Позивач постійно відвідував онука, турбувався про нього.

З
березня 2006 року
онук знову постійно проживає з позивачем однією сім'єю, але донька навіть зараз
не цікавиться ним.

За
місцем проживання ОСОБА_2характеризується негативно, свої батьківські обов'язки
виконує всупереч інтересам свого сина. Дитина потребує постійного нагляду з
боку лікарів та допомоги дорослих людей. Мати зовсім не займається вихованням,
доглядом та утриманням сина. Не піклується та не цікавиться його станом
здоров'я, повністю ігнорує дитину. З моменту його народження вона не приїжджає
до нього і не має бажання спілкуватися з сином.

По відношенню до свого сина ОСОБА_2є одинокою матір'ю.

У 2006 році онук
розпочав навчання в спеціалізовані санаторній школі-інтернаті НОМЕР_1 м. Харкова.
Двічі на тиждень за станом здоров'я він повинен забирати його додому, але не
має для цього ніяких правових підстав, так як мати не позбавлена батьківських
прав.

ОСОБА_1
має нормальні умови для утримання та виховання онука. Його дружина не заперечує
проти того, щоб онук проживав з ними. За місцем проживання позивач
характеризується позитивно, за станом здоров'я здатен утримувати та піклуватися
про дитину.

Відсутність батьківської турботи у ОСОБА_2 по відношенню до свого сина
суперечить нормам ст.ст. 150,
155 Сімейного кодексу України та ст. 12
Закону України «Про охорону дитинства», де чітко визначено, що батьки зобов'язані
виховувати своїх дітей, піклуватися про їх духовний та моральний розвиток,
навчання створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей,
готувати їх до самостійного життя.

В судовому засіданні ОСОБА_1
підтримує позов і пояснив,
що відповідачка своєю поведінкою повністю ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

ОСОБА_2 в судове засідання з'явилася, проти позову не
заперечує.

Представник
3-ї особи:
Опікунської ради при виконкомі Солоницівської селищної ради Дергачівського
району Харківської області в судове засідання не з'явився, в своїй заяві
просить справу розглядати за його відсутності, з рішенням суду будуть згодні.

Суд,
заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що
підлягає задоволенню.

Судом
було достовірно встановлено, що донька позивача - ОСОБА_2, з самого народження покинула дитину на свого
батька ОСОБА_1 і його дружину, з ними не проживає, не цікавиться сином, не
допомагає їм у вихованні свого сина..

З самого
народження онук за станом свого здоров'я потребував оперативного і хірургічного
втручання лікарів. Позивач постійно перебував з ним в лікарнях, його мати
жодного разу не відвідала його в лікарнях, не поцікавилася станом здоров'я, не
допомагала.

З 2004 - 2006 р.р. онук
позивача перебував в обласному спеціалізованому будинку дитини «Зелений гай».
За весь час перебування дитини в будинку дитини мати жодного разу не відвідала
його, не поцікавилася ним, не допомагала матеріально. Позивач постійно
відвідував онука, турбувався про нього.

З березня
2006 року
онук знову постійно проживає з позивачем однією сім'єю, але донька навіть зараз
не цікавиться ним.

За
місцем проживання ОСОБА_2характеризується негативно, свої батьківські обов'язки
виконує всупереч інтересам свого сина. Дитина потребує постійного нагляду з
боку лікарів та допомоги дорослих людей. Мати зовсім не займається вихованням,
доглядом та утриманням сина. Не піклується та не цікавиться його станом
здоров'я, повністю ігнорує дитину. З моменту його народження вона не приїжджає
до нього, не листується з ним, не має бажання спілкуватися з сином. Взагалі
створила іншу сім'ю.

По відношенню до свого сина ОСОБА_2є одинокою матір'ю.

У 2006 році онук
розпочав навчання в спеціалізовані санаторній школі-інтернаті НОМЕР_1 м. Харкова.
Двічі на тиждень за станом здоров'я позивач повинен забирати його додому, але
не має для цього ніяких правових підстав, так як мати не позбавлена
батьківських прав.

Позивач
має нормальні умови для утримання та виховання онука. Його дружина не заперечує
проти того, щоб онук проживав з ними. За місцем проживання позивач
характеризується позитивно, за станом здоров'я здатен утримувати та піклуватися
про дитину.

Відсутність
батьківської турботи у ОСОБА_2 по відношенню до свого сина суперечить нормам
ст.ст. 150, 155 Сімейного
кодексу України та ст. 12
Закону України «Про охорону дитинства», де чітко визначено, що батьки
зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх духовний та моральний
розвиток, навчання створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей,
готувати їх до самостійного життя.

Статтею 164 СК України
передбачає, що підставами для позбавлення батьківських прав є ухилення від
виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Керуючись ст. ст. 10,11,58-60,209-215
ЦПК України, ст.ст. 155,
164, 165,166 СК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через
районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про

апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.