РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 серпня 2007  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

Головуючого - Патрюка М.В.,

Суддів:              Барсукової В.М., Лященко Н.П.,

Охрімчук Л.І.,      Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у м. Димитрові про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У липні 2006 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що працював на шахті
“Краснолиманська”, у квітні 2005 року з ним стався нещасний випадок на
виробництві і за висновком МСЕК від 24 березня 2006 року йому вперше
встановлено 50% втрати професійної працездатності, визнано інвалідом                     3 групи; ушкодженням
здоров'я йому заподіяно моральну шкоду.

Позивач просив стягнути
40000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Димитровського
міського суду від 23 листопада  2006
року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 8
лютого 2007 року, позов задоволено частково, постановлено стягнути на користь
позивача 18000 грн.

У касаційній скарзі
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Димитрові
просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та постановити нове рішення,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні
вимоги ОСОБА_1, суди як першої, так й апеляційної інстанцій виходили з того, що
нещасний випадок стався з позивачем 9 квітня 2005 року,  висновком МСЕК від 24 березня 2006 року йому
вперше було встановлено втрату працездатності в розмірі 50% у зв'язку з травмою
на виробництві, а тому він має право на відшкодування моральної шкоди і
обов'язок по проведенню такого відшкодування законом покладено на
відділення  виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Димитрові.

З такими висновками суду погодитись не
можна.

Заперечуючи проти позову,
відповідач посилався на те, що згідно п. 27 ст. 77 Закону України “Про
Державний бюджет України на 2006 рік” зупинено на 2006 рік дію абзацу 4 статті
1, підпункту “е” пункту 1 частини першої статті 21, частини 3 статті 28 та
частини 3 статті 34 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності” в частині відшкодування моральної шкоди
застрахованим та членам їх сімей.

Проте судами як першої, так й
апеляційної інстанцій, такі заперечення відповідача не прийняті до уваги з тих
мотивів, що право на відшкодування моральної шкоди виникло у позивача в квітні
2005 року, крім того, Законом України “Про Державний бюджет України на 2006
рік” не зупинено гарантоване законодавством України право робітника на
відшкодування моральної шкоди, а Фонд соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України не є бюджетною
організацією.

При цьому судами не враховано, що
за змістом ст. ст. 21, 28, 30, 34, 35 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності” право на отримання потерпілим страхових виплат у разі настання
стійкої втрати працездатності, у тому числі виплати за моральну шкоду, виникає
в особи з дня встановлення їй такої стійкої втрати працездатності вперше
висновком МСЕК.

Втрата працездатності встановлена
ОСОБА_1 вперше висновком МСЕК від
24 березня 2006 року, таким чином, право на відшкодування моральної
шкоди виникло в позивача після набрання чинності Законом України “Про Державний
бюджет України на 2006 рік”, а призупинення таким законом дії норм Закону
України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності” в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим та членам
їх сімей так само не дає підстав для їх застосування.

За таких обставин колегія суддів
визнає, що при вирішенні справи судом неправильно застосовані норми
матеріального права, а тому ухвалені у справі судові рішення підлягають
скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову на
підставі   п. 27 ст. 77 Закону України
“Про Державний бюджет України на 2006 рік”.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у м. Димитрові задовольнити.

Рішення Димитровського міського
суду від 23 листопада 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області
від 8 лютого 2007 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Димитрові про
відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий -
М.В.Патрюк

Судді:
В.М.Барсукова

Н.П.Лященко

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін