АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА                     ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 червня 2007 року колегія суддів Судової палати
у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Карлнфілової В.М., Троїцької Л.Л., Сидоренко І.П.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ліквідаційної
комісії ДКП "Урожай" про поновлення на роботі, визнання наказу від
07.12.199р. незаконним, стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та стягнення моральної шкоди, третя особа: ОСОБА_2, за касаційною
скаргою ОСОБА_1, на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 16
лютого 2005 року,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся
до ліквідаційної комісії ДКП "Урожай" з позовом про поновлення на
роботі завідуючим складом №1,
визнання наказу від 07.12.1999р. незаконним, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Під час судового розгляду справи позивач змінив позовні вимоги в частині
середнього заробітку за час вимушеного прогулу и просив стягнути 7488
грн., а також моральної шкоди 10000
грн. та 150 грн.
витрат на послуги адвоката.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2004 року, яке
залишене без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 21 лютого 2005 року, ОСОБА_1 визнаний
звільненим по ст. 40 п 1 КЗпП України в
зв'язку з ліквідацією підприємства з 14.12.1999р., про що внесені зміни в наказ
від 07.12.1999р., у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1, звернувся
з касаційною скаргою, в обґрунтування якої посилається на неправильне
застосування судами норм матеріального права, в зв'язку з чим ставить питання
про скасування вдових рішень та ухвалення нового рішення.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для
перегляду судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Відмовляючи позивачу у задоволенні вимог, суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того, що позизач був звільнений згідно ст. 40 п. 1 КЗпП України в
зв'язку з ліквідацією підприємства. Державне комунальне підприємство
„Урожай" було визнано банкрутом та вирішено питання про створення
ліквідаційної комісії відповідно до постанови Арбітражного суду Запорізької
області від 17 лютого 1999 року. Тому
звільнення ОСОБА_1 з цих підстав передбачено законодавством про працю.

Апеляційний суд погодився з висновком районного суду та залишив його
рішення без змін, вказуючи що за таких обставин виключається можливість
задоволення позовних

Справа № 33ц-405/07                                                           Категорія ЦП: 2

Головуючий - Майнулов Ю.С

вимог
про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди та витрат на
послуги адвоката. Вимоги позивача про
стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки видачі
трудової книжки судом апеляційної інстанції не розглядались, тому що ці вимоги він висунув тільки в апеляційній
скарзі, а позов з цих підстав до суду першої інстанції ним не був
пред'явлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України в редакції від 2004р. підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України, суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухвалені з додержанням судами норм матеріального та процесуального права, а
також відсутні передбачені ч. 1
ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновки судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних

справах апеляційного суду Одеської
області,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, відхилити.

Рішення
Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2004
року та

ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 16
лютого 2005 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.