у і інстанції Козак А.В.
(І)                                                         Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007
року серпня 01 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді: Неклеси В.І.

суддів:  Братіщевої Л.А., Митрофанової Л.В. при
секретарі: Гладиш К.І.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі цивільну справу за
апеляційною скаргою відкритого акціонерного товариства „Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Довгинцівського районного суду
м. Кривого Рогу від 21 травня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства „Інгулецький гірничо-збагачувальний
комбінат" про скасування наказу №95 ВІД 25.01.2007 року та відшкодування
моральної шкоди.

Особи, що беруть
участь у розгляді справи:

позивач -
ОСОБА_1;

представник
відповідача - Соколовська Олена Анатоліївна.

ВСТАНОВИЛА:

09 лютого 2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом
до ВАТ „ІнГЗК" про скасування наказу №95 „Про зміну організації
виробництва та праці РОФ-і, інжінірінгового центру ВАТ „ІнГЗК" від
25.01.2007 року на підставі ст.235 Кодексу законів про працю України
посилаючись на те, що наказ №95 від 25.01.2007 року порушує умови Колективного
договору між дирекцією та колективом ВАТ „ІнГЗК" на 2005-2006 роки,
зареєстрованого в Інгулецький міській раді м. Кривого Рогу 24 лютого 2005 року
за №307, згідно яких дирекція або профком не вправі самостійно призупиняти
виконання або змінювати прийняті на себе зобов'язання. В наказі №95 від
25.01.2007 року не вказано, на підставі чого відбулися зміни в організації
виробництва і праці РОФ-і та інжінірінгового центру. Зміна умов праці
робітників внаслідок суб'єктивного ставлення забороняється. Організаційні зміни
не повинні торкатися її трудових функцій, тобто роботи за певною спеціальністю,
посадою, кваліфікацією, обумовленими трудовим договором.

23 квітня 2007 року ОСОБА_1 доповнила позовні вимоги та просила стягнути з
відповідача моральну шкоду в розмірі 30000 грн.

Рішенням суду від 21 травня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Скасовано наказ №95 ..Про зміну організації виробництва та праці РОФ-і,
інжінірінгового центру ВАТ „Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат"
від 25.01.2007 року. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ВАТ „Інгулецький ГЗК" просить рішення
суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних
вимог в частині скасування наказу № 95 від 25.01.2007 року, посилаючись на те,
що судом невірно застосована ст. 42 КЗпП України. При видачі наказу №95 від
25.01.2007   року   виконані
вимоги   закону,   -
тобто,   залишені   без
змін

спеціальність і кваліфікація
позивача, але частково змінюється трудова функція позивача. Збереження назви
посади позивачки неможливо і вона була ознайомлена з майбутніми умовами праці
за два місяці до переведення.

В запереченнях
на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду
залишити без змін.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів
апеляційної скарги та заперечень на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд вірно
встановив обставини по справі, дав їм належну оцінку і вірно, відповідно до
вимог процесуального та матеріального закону, обґрунтовано задовольнив частково
позовні вимоги позивачки.

Згідно ч-3 ст.32
КЗпП України, у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці
допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж
спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. При зміні істотних умов праці - систем
та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування
неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування
посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два
місяці.

В ч.3 п.31
постанови Пленуму Верховного Суду України від об листопада 1992 року №9
"Про практику розгляду судами трудових спорів" роз'яснено, що якщо
при розгляді трудового спору буде встановлено, що зміну істотних умов трудового
договору проведено не у зв'язку зі зміною в організації виробництва і праці на
підприємстві, в установі, організації, то така зміна з урахуванням конкретних
обставин може бути визнана судом неправомірною з покладанням на власника або
уповноважений ним орган обов'язку поновити працівникові попередні умови праці.

В протоколі
технічної наради відповідача від 22 січня 2007 року зазначено, що необхідно
організувати роботу по збиранню, аналізу та накопиченню необхідної між змінної
оперативної інформації на робочих місцях та секціях фабрики і із числа
персоналу "Інжінірінгового центру" визначити кваліфікованого
робітника з відповідною вищою технічною освітою за спеціальністю "Збагачення
корисних копалин" для дослідницької роботи на РОФ-і.

На підставі
цього протоколу був підписаний наказ №95 ВІД 25 січня 2007 року про виключення
із штатного розкладу Інжінірінгового центра цеха Управління посади ведучого
інженера та про переведення позивачки з цієї посади на посаду інженера
"Технічного бюро РОФ-і".

Районний суд
вірно визнав переведення позивачки з порушенням вимог ч.3 ст.32 КЗпП України і
обґрунтовано визнав наказ №95 від 25 січня 2007 року недійсним, оскільки
наведені в наказі підстави про переведення позивачки та виключення із штатного
розкладу посади ведучого інженера не мотивовані.

В наказі
необґрунтовано і не вказано мотиви та причини з яких підлягають зміни в
організації виробництва і праці в Інжінірінговому центрі з виключенням із
штатного розкладу Інжінірінгового центру посади ведучого інженера на якій
працювала позивачка, оскільки, згідно посадової інструкції інженера технічного
бюро РОФ-і, на яку переведена позивачка, на цій посаді можуть працювати особи з
вищою освітою по спеціальності інженер -збагачення без стажу роботи, в той час,
як позивачка мала великий стаж роботи і була кандидатом технічних наук.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що наказ №95 ВІД 25 січня 2007 року
відповідає вимогам ст.32 КЗпП України, умовам Колективного договору і суд не
вірно застосував ст.42 КЗпП України, спростовуються матеріалами справи.

Відповідач не
надав суду доказів про виконання начальником Інжінірінгового центра ОСОБА_2
п.2.2. протоколу технічної наради від 22.01.2007 року по виділенню із числа
персоналу Інжинірингового центру кваліфікованого робітника для роботи інженером
на РОФ-і, тобто не надав висновку про те, що із виробничої необхідності
необхідно виключити із штатного розкладу посаду ведучого інженера на якій
працювала позивачка і перевести її на посаду інженера РОФ-і.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав
передбачених законом для скасування рішення районного суду немає.

Керуючись ст.ст.
303,307,313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства „Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат" відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 травня 2007
року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.