Справа №22-291
в 1 інст-Козулін В.М
Доповідач - Василевич B.C.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2007 року                                                                                          м.Рівне

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді -Василевича B.C. Суддів Демянчук СВ., Гордійчук CO.
при секретарі Чалій Н.О. з участю представника ВАТ «Рівнешляхбуд» Дзівак
Н.П., позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2 розглянувши   у
відкритому   судовому   засіданні
цивільну   справу  за апеляційною скаргою відкритого
акціонерного товариства по будівництву та
реконструкції   автомобільних   доріг
«Рівнешляхбуд»   на   рішення Рівненського міського суду від 22 грудня 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до відкритого  акціонерного
товариства «Рівнешляхбуд»  про  скасування
спільного  рішення  адміністрації та профспілкового комітету
цього товариства від 14 вересня 2005 року про зняття
з квартирного обліку,-

встановила:

Рішенням Рівненського міського суду
від 22 грудня 2006 року задово­лено  позов
ОСОБА_1  до  ВАТ
«Рівнешляхбуд»   про   скасування спільного  рішення
адміністрації та  профспілкового  комітету
від   14 вересня 2005 року про зняття
з квартирного обліку.

В поданій на
вказане рішення апеляційній скарзі відповідач доводить про його незаконність та
необґрунтованість через неправильне застосування норм матеріального права та
невідповідність висновків суду матеріалам справи.

Позивач припинив
із товариством трудові відносини, тому відповідно до житлового законодавства підлягав
зняттю з квартирного обліку незалежно від часу звільнення.

Він був
звільнений з ВАТ «Рівнешляхбуд» в травні 2001
року з переведенням у ЗАТ «Рівнеавтошляхбуд», звідки був звільнений 9 вересня 2002 року і 25 квітня
наступного року йому призначена пенсія.

ЗАТ
«Рівнеавтошляхбуд» обліку осіб, що потребують покращення житлових умов не вело
і не здійснює цього в даний час, тому висновок суду про право позивача на
перебування на квартирному обліку після

2

звільнення і виходу на пенсію є необгрунтованим і таким,
що суперечить діючому законодавству.

Діючим
законодавством не встановлено строку протягом якого працівника може бути знято
з обліку, після його звільнення з підприємства.

По наведених
підставах просить про скасування рішення з ухваленням нового про відмову в
позові.

В запереченні на
апеляційну скаргу представник позивача вказує, що суд постановив законне та
обгрунтоване рішення, тому просить про залишення його без зміни.

В судовому
засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримала.

Позивач та його представник апеляційну скаргу заперечили.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача і його представника, пояснення
представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як видно з
матеріалів справи, позивач працюючи в спецавтобазі №21 тресту
«Рівнешляхбуд», 18 січня 1985 року був
прийнятий на облік осіб потребуючих поліпшення житлових умов (а.с-9,12). 13 березня 1997 року він з
роботи звільнився по п.1 ст.40 КЗпП. Питання про його подальше перебування на
квартирному обліку не вирішувалось.

17 липня 2000 року він був
прийнятий на посаду водія 1
класу у філіал транспортно-експедиційної колони ВАТ «Рівнешляхбуд», звідки
був звільнений 3 травня 2002 року по п.5
ст.36 КЗпП України у звязку з переведенням, за його згодою, на ЗАТ
«Рівнеавтошляхбуд».

Під час роботи у
ВАТ «Рівнешляхбуд» позивач перебував на обліку осіб, що потребують поліпшення
житлових умов.

Спільним рішенням
адміністрації ВАТ «Рівнешляхбуд» спецфіліалу №21 та профспілкового комітету від 14 вересня 2005 року його з
обліку знято у звязку з припиненням трудових відносин з ВАТ «Рівнешляхбуд».

Таке рішення не
суперечить житловому законодавству, оскільки відповідно до п.3 ч.2 ст.40 ЖК
України громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у
випадку припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією,
в яких вони перебувають на обліку по місцю роботи. Про це ж йдеться і п.3 ч.2
ст.26 Правил обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов і надання
їм жилих приміщень в УРСР.

Проте при
вирішенні справи цих норм житлового законодавства суд не врахував.

За змістом
підп.2 п.32 Правил у зв'язку із звільненням за скороченням штату у позивача
виникало б право на прийняття на облік по новому місцю роботи або у виконавчому
комітеті по місцю проживання із

3

збереженням стажу попереднього часу
перебування на квартирному
обліку і в списках осіб, що
користуються правом першочергового отримання житла у випадку перебування на
квартирному обліку у ЗАТ «Рівнеавтошляхбуд».

Та обставина, що
позивач був знятий з обліку не відразу, а по збігу часу не означає, що
профспілковий орган і органи управління ВАТ «Рівнешляхбуд» не вправі були
ухвалювати рішення по цьому питанню, оскільки житлове законодавство не визначає
конкретних строків зняття з квартирного обліку.

Доводи позивача
про збереження права на квартирний облік з підстав виходу на пенсію теж не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до підп.1 п.29 Правил таке
право зберігається лише у випадку припинення трудових відносин саме у зв»язку з
виходом на пенсію. Позивач же був звільнений з роботи не по цій підставі і на
пенсію вийшов 25 квітня 2003 року.

Оскільки судом
при вирішенні справи неправильно застосовано норми матеріального права, рішення
підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в позові.

На підставі
наведеного, керуючись п.2 ст.307, ст.309, ст.313, ст.316 ЦПК України, колегія
суддів,-

вир і ш ил а:

Апеляційну скаргу
відкритого акціонерного товариства «Рівнешлях­буд» задовольнити.

Рішення
Рівненського міського суду від 22
грудня 2006 року
скасувати.

В позові ОСОБА_1
до відкритого акціонерного товариства «Рівнешляхбуд» відмовити.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення та може може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним чинності.

Василевич B.C.
Гордійчук С.О. Демянчук С.В.