Справа № 22-3740-2006                              Головуюча у 1 інстанції Андрєєва О.М.
Категорія 21                                                                        Доповідач     Молчанов
РІШЕННЯ

Іменем України

2007 року лютого,, 5 „ дня. Апеляційний суд Донецької
області у складі:

Головуючого Молчанова С.І.

Суддів     Стратило В.І.

Звягінцевої О.М.

при секретарі Андрусь B.C.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на
рішення Кіиївського районного суду м. Донецька від 30.01.2006 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3
про стягнення матеріальної і моральної шкоди.

Заслухавши
доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1,
його представника адвоката ОСОБА_4, які просили задовольнити апеляційну
скаргу, скасувати рішення суду, як таке що постановлено з порушенням вимог матеріального закону, пояснення
позивача ОСОБА_5, його представника адвоката ОСОБА_6, які просили
залишити рішення суду без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги за
матеріалами справи

ВСТАНОВИВ

У апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення Київського районного суду м. Донецька від 30.01.2006 року,
яким частково задоволені позовні вимоги
ОСОБА_2. Суд прийшов до висновку, що ДТП сталося через його вину, суд стягнув з нього на користь позивачки матеріальну
і моральну шкоду.

Доводи скарги зводяться до того, що
суд стягнув вартість матеріальної і моральної шкоди з відповідача, без
врахування тих обставин, що водій автомобіля „ Нісан „ ОСОБА_5 також винен у
порушені ПДР, він перевищив швидкість, що стало причиною аварії. Суд не перевірив ці обставини, стягнув з нього
спричинену позивачці шкоду, у тому числі і моральну, без належних
доказів про наявності такої шкоди. Просив рішення скасувати, у задоволені вимог
позивачці відмовити. Письмового пояснення на апеляційну скаргу позивач суду не
надав.

2

Судом першої інстанції
встановлено, що 10.07.2004 року ОСОБА_2. звернулася до суду з позовом де
вказувала, що 25.07.2001 року біля 9 години, її син ОСОБА_5 керував її
автомобілем " Нісан „ рухався у лівому ряду по Київському проспекту у м.
Донецьку, де рух у одному напрямку. Відповідач ОСОБА_1 керував автомобілем „ Мицубісі", рухався у
попутньому напрямку у правому ряду та попереду, зненацька почав виконувати
поворот ліворуч, порушив ПДР, виїхав на колію руху ОСОБА_5, не пропустив автомобіль „ Нісан „ , який шляхом гальмування намагався
уникнути аварії, сталося зіткнення автомобілів, автомобілю позивачки спричинені
механічні пошкодження. Просила стягнути матеріальну шкоду 16136 гривень і
моральну шкоду у розмірі 15000 гривень.

Рішенням
Київського районного суду м. Донецька від 30.01.2006 року позов задоволено
частково, з відповідача на користь позивачки стягнута матеріальна шкода 16385
гривень, моральна шкода 10000 гривень, судові витрати 544 гривні, у іншій
частині позову відмовлено.

Апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду у
частині стягнення на користь позивача моральної шкоди у сумі 10000 гривень
підлягає зміні, суму слід зменьшити до 5000 гривень, у іншій частині рішення
суду не підлягає скасуванню з таких підстав:

Стягуючи на
користь позивачів матеріальну і моральну шкоду, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач ОСОБА_1 порушив
вимоги ПДР, не пропустив автомобіль позивача, який рухався відповідно до ПДР,
сталося зіткнення автомобілів, автомобіль позивача отримав механічні
пошкодження, ремонт автомобіля є для позивачів матеріальною шкодою.

Такий висновок
суду є законним, обгрунтованим, відповідає вимогам матеріального і
процесуального права та фактичним обставинам справи.
Суд повно і правильно з,ясував обставини ДТП, впевнився у тому, що саме відповідач порушив ПДР, виїхав зненацька на колію
руху автомобіля позивача, виконуючи поворот ліворуч, перетнув автомобілю
позивача рух, позивач намагався шляхом гальмування уникнути пригоди, але сталося зіткнення, позивачу спричинена
матеріальна і моральна шкода, яку суд відшкодував на користь позивача.

Доводи у апеляційній скарзі про
наявність вини відповідача та позивача у ДТП
перевірені апеляційним судом. Відповідно до висновків комплексній      судової     автотехнічної      і
транспортно-трасологічної

3

експертизиНОМЕР_1
ДТП
мало місце саме з вини водія автомобіля Ніссан ОСОБА_1, який порушив
вимоги п.п. 10.1, 10.3,10.4 ПДР, а його пояснення про механізм ДТП з технічної
точці зору є неспроможними.

Водій автомобіля Нісан правильно керувався ПДР, правильно описав механізм
ДТП, з точку
зору технічних висновків не порушив ПДР. При таких обставинах суд прийшов до
правильного висновку про обгрунтованість позовних вимог, та ухвалив законне
рішення про задоволення позову у частині стягнення матеріальної шкоди.

У частині
стягнення на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 10000 гривень,
апеляційний суд вважає можливим частково задовольнити апеляційну скаргу,
зменьшити вказану суму до 5000 гривень з таких підстав:

Відповідно до
роз,яснень, які містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995 року „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної \
немайнової шкоди „ розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає у межах
заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних
і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини
відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість
страждань, стан здоров,я потерпілого, істотність вимушених змін у життєвих і
виробничих стосунках, часу і зусиль, необхідних для відновлення попереднього
стану.

Відповідно до
вимог ст. 6 міжнародної Конвенції про захист прав людиин та основних свобод,
кожен при вирішені спору щодо його цивільних прав та обов,язків має право на
справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому слід
застосовувати практику Європейського суду з прав людини в національному судочинстві,
як інструмент функціювання Конвенції, що є частиною національного
законодавства.

Відповідно до матеріалів справи „
Бурдов проти Росії „ розгляд по суті і справедлива сатисфакція , Страсбург,
7 травня 2002 року, Європейський суд прийшов до висновку, що внаслідок
виявлених порушень, які не можна вважати виправленими лише завдяки визнаною
судом наявності порушення, заявник зазнав певною моральної шкоди.

4

Однак зазначена у вимозі конкретна
сума є надмірною. Керуючись при визначенні суми компенсації принципом
справедливості, як того вимагає ст. 41
Конвенції , апеляційний суд вважає можливим зменьшити моральну шкоду
стягнуту на користь позивачки до 5000 гривень.

Інші доводи
апеляційної скарги не дають підстав вважати, що рішення суду постановлено у іншій
частині з порушенням норм матеріального і процесуального права, тому підстав
для задоволення скарги у повному обсязі не вбачається.

Керуючись ч 1 п 3 ст.307, ч.1 п. 1 ст.309, ст. 313, 315 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Донецька від
30.01.2006 року у частині стягнення на користь позивача моральної шкоди
змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі п,ять тисяч гривень. У іншій частині рішення
суду залишити без зміни.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно і може бути оскаржено до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду.