Справа
№ 22-561 2007р.      Головуючий
Категорія: 41                                   Доповідач:
УХВАЛА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

20 лютого 2007 року                                    Колегія
суддів судової палати в

цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

Полежал
В.Д. (головуючий),

Спірідонової Л.С.,

Белінської І.М.,
при секретарі - Напрюшкіній
О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ТОВ
Індустріально-виробнича об'єднана компанія „Експлерент" на рішення
Олександрійського міськрайсуду від 25 жовтня 2006 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ТОВ ІВОК „Експлерент" про стягнення заборгованості по
заробітній платі та про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА: У
червні 2006 року
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ТОВ ІВОК „Експлерент" про стягнення
заборгованості по заробітній платі. Зазначала, що працює електрослюсарем
черговим з ремонту устаткування у Олександрійській філії Райенергоуправління,
яке є структурним підрозділом ТОВ ІВОК „Експлерент". Починаючи з березня 2006 року, відповідач
несвоєчасно, нерегулярно та не в повному обсязі виплачував належну їй заробітну
плату, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 346 грн.06коп., яку
позивачка просила стягнути на її користь.

У вересні 2006 року позивачка
збільшила розмір позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості по
заробітній платі в зв"язку із збільшенням терміну, протягом якого
заробітна плата виплачувалась з порушенням вимог Закону, і просила стягнути на
свою користь 609 грн.98
коп. заборгованості, що утворилась за період з березня 2006 року по липень 2006 року включно, та
доповнила позов вимогами про відшкодування моральної шкоди, завданої їй
відповідачем внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, в сумі 200 грн.

Заочним рішенням
Олександрійського міськрайсуду від 25
жовтня 2006 року
позов задоволено частково: з ТОВ ІВОК „Експлерент" на користь ОСОБА_1
стягнуто 609грн.98коп. заборгованості по виплаті заробітної плати та 120 грн. в рахунок
відшкодування їй моральної шкоди.

В апеляційній
скарзі ставиться питання про скасування судового рішення через порушення норм
матеріального та цивільно-процесуального права і про ухвалення нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

Вказується на
те, що суд 1-ї інстанції
розглянув справу у відсутності відповідача, належним чином не повідомленого про
час та місце судового засідання. Рішення суду про відшкодування моральної шкоди
є необгрунтованим, оскільки в матеріалах справи відсутнітні докази, які б
свідчили про наявність факту завдання такої шкоди позивачці.Задовільнивши
позов, суд порушив вимоги ст..598 ЦК України та ст..14 Закону України „Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом", оскільки 2.02.2006 року
Господарським судом Дніпропетровської області було порушене провадження в
справі про банкрутство ТОВ ІВОК „Експлерент", 23.05.2006 року було
опубліковано в установленому порядку оголошення про це, отже вимоги позивачки
про стягнення заборгованості по зарплаті, певна частина якої виникла до порушення
справи про банкрутство, а позов до суду пред"явлено після спливу терміну,
встановленого Законом, то такі вимоги не підлягали розгляду та вважаються
погашеними. Крім того, мотивувальна частина рішення не відповідає вимогам норм
ЦПК України.

Заслухавши
пояснення представника відповідача Рогожнікова C.O., який просив
задовільнити апеляційну скаргу ТОВ ІВОК „Експлерент", дослідивши докази,
колегія суддів вирішила, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Матеріали справи
свідчать про те, що суд належним чином повідомив відповідача про час та місце
судового засідання у цій справі, призначеного на 25.10,2006 року о 15
год.20хв., що підтверджується повідомленням про вручення відповідачу
судової повістки (а.с.20). Оскільки відповідач не повідомив суд про причину
неявки представника в судове засідання, суд 1-ї інстанції мав право, відповідно
до положень ч.4 ст. 169 ЦПК України, вирішити справу на підставі наявних у ній
даних чи доказів, тобто постановити заочне рішення.

Не ґрунтуються
на належному тлумаченні ст..14
ЗУ „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" доводи відповідача щодо втрати позивачкою права на задоволення
позовних вимог в зв"язку із порушенням проти нього справи про банкрутство
та закінченням строку для заявления
вимог щодо виплати заробітної плати та відшкодування моральної шкоди,
оскільки обов'язок подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до
боржника, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство,
протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі
оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, стосується лише
конкурсних кредиторів. Щодо кредиторів за вимогами щодо виплати заробітної
плати, зокрема, такого обмеження не встановлено.

Звернення ж
позивачки до загального, а не до господарського суду за вирішенням питання щодо
стягнення заборгованості по зарплаті та пов"язаною з цим вимогою про
відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення термінів її
виплати, не суперечить ст..ст.221, 231
КЗпП України, ст..15
ЦПК України.

Встановлений
судом 1-ї інстанції
факт тривалої невиплати відповідачем позивачці належної їй заробітної плати,
пояснення ОСОБА_1 про негативні зміни у житті її сім"ї, що мали місце
через відсутність невиплачених їй грошей, її душевні страждання з цього приводу
- є достатніми
обставинами для покладання на відповідача обов"язку відшкодувати завдану
позивачці моральну шкоду. Розмір визначеного судом відшкодування відповідає
характеру порушення відповідачем трудових прав позивачки, ступеню її душевних
страждань, що зазвичай виникають в подібних випадках.

Отже, доводи
апеляційної скарги не дають підстав вважати, що суд 1-ї інстанції
вирішив спір з порушенням норм матеріального або цивільно-процесуального права,
яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору. Рішення суду
є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

На підставі
викладеного, керуючись ст..ст. 303-304,
307, 308,313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ТОВ ІВОК „Експлерент" відхилити, а рішення Олександрійського
міськрайсуду від 25 жовтня 2006 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня набрання нею
законної сили.