У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 червня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у
складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Романюка Я.М.,

Пшонки М.П.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,
заінтересована особа - ОСОБА_2, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення апеляційного суду Чернігівської області від 23 січня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2006 року ОСОБА_1. звернувся в суд з заявою про встановлення факту
проживання однією сім”єю без шлюбу з ОСОБА_2

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 14 листопада 2006 року заяву
задоволено. Встановлено, що ОСОБА_1. та ОСОБА_2 проживали однією сім”єю без
шлюбу з ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 23 січня 2007 року
рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову в
задоволенні заяви.

В касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на його
необгрунтованість та порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд серед
іншого вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з доведеності факту
проживання заявника з ОСОБА_2 однією сім”єю без шлюбу.

Ухвалюючи рішення про скасування зазначеного рішення суду першої інстанції
та ухвалення нового про відмову в задоволенні заяви, апеляційний суд вказав, що
наявні в справі докази не свідчать про ведення заявником та ОСОБА_2 спільного
побуту, що є складовою шлюбу.

Однак, з висновками судів як першої, так і апеляційної інстанцій погодитися
не можна.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд
розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо
згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Згідно з ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку
окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку
позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз”яснює
заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних
підставах.

Судом першої інстанції встановлено, і це не спростовано апеляційним судом,
що встановлення факту проживання однією сім”єю з ОСОБА_2 заявник пов”язує з
наступним вирішенням спору про право власності на нажите за період такого
проживання майно.

Таким чином, по справі виник спір про право, який повинен вирішуватися в
порядку позовного провадження, а тому рішення апеляційного суду в частині
ухвалення нового рішення слід скасувати та залишити заяву без розгляду,
роз”яснивши ОСОБА_1. та ОСОБА_2., що вони мають право подати позов на загальних
підставах.

Керуючись ч. 6 ст. 235, п. 4 ч. 1 ст. 336, ст. 340, п. 3 ч. 1 ст. 344 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 23 січня 2007 року в
частині ухвалення нового рішення скасувати і залишити заяву без розгляду. В
решті рішення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Г. Ярема

Судді:
Є.Ф. Левченко

М.П. Пшонка

Я.М. Романюк

Ю.Л.
Сенін