Справа 2-20357
РІШЕННЯ

Іменем        України

23 серпня 2007
р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого
судді     -  Нежура В.А.

при
секретарі              -  Тищенко О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Національного університету фізичного виховання і спорту України, 3-ті особи
ректор Національного університету фізичного виховання і спорту України ОСОБА_2, лаборанти
кафедри біології спорту ОСОБА_3,
ОСОБА_4. про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1.
в лютому 2007 року звернулася в суд із позовом до Національного університету
фізичного виховання і спорту України, 3-ті особи ректор Національного
університету фізичного виховання і спорту України ОСОБА_2, лаборанти
кафедри біології спорту ОСОБА_3,
ОСОБА_4. про поновлення на роботі старшим лаборантом кафедри біології
спорту Національного університету фізичного виховання і спорту України (далі -
Університет), стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з
16.01.2007 року по день поновлення на роботі, зобов'язанні надати щорічну
відпустку за 2006 рік, тривалістю 31 календарний день та стягнення моральної
шкоди в сумі 10 000 гр.

В
подальшому позивачка уточнила свої вимоги і просить скасувати наказ № 3-вк від
15.01.2007 року та поновлення на роботі старшим лаборантом кафедри біології
спорту Університету або лаборантом іншої кафедри Університету, близької до
кафедри біології спорту, яка повинна розташуватися за адресою м. Київ,
АДРЕСА_1, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 16.01.2007
року по день поновлення на роботі, зобов'язанні надати щорічну відпустку за
2006 рік, тривалістю 31 календарний день та стягнення моральної шкоди в сумі 10
000 гр.

Позивачка
підтримала свої вимоги в судовому засіданні, зазначивши, що звільнення за п.
ст. 40 КЗпП України є незаконним, так як при створенні кафедри біології спорту
відбулося лише зміна назви кафедри з біології людини - на біологію спорту. Всі
дисципліни, які викладаються на новоутвореній кафедрі, викладались також на
ліквідованій кафедрі, а викладачів, звільнених у зв'язку із ліквідацією кафедри
було прийнято на нову кафедру. Університетом також був порушений порядок
звільнення, що виразилося у розгляді профкомом питання про надання згоди на
звільнення позивачки у її відсутність, не надання можливості ознайомитись з
протоколом засідання профкому, вона не була попереджена за два місяця про
наступне звільнення, як того вимагає закон, а також позивачці не були
запропоновані інші вакантні посади в Університеті. Крім того, при звільнені не
були враховані вимоги ст. 42 КЗпП України щодо переважного права на
залишення  на роботі у разі звільнення
працівників у разі скорочення їх чисельності чи

штату. Позивачка вважає, що з огляду на її освіту, стаж роботи і
професійні навички, вона мала переважно право на залишення на займані посаді
перед двома іншими лаборантами, які притягнуті до участі в справі, в якості
третіх осіб.

Представники
відповідача та ректора Університету проти позову заперечував, вказуючи на те,
що звільнення позивачки є правомірним, вчинене з додержанням процедури,
передбаченої чинним законодавством.

Треті
особи - ОСОБА_3 і ОСОБА_4. також проти
задоволення позову заперечували.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Встановлено,
що позивачка з вересня 1999 року працювала в Університеті на посаді старшого
лаборанта, і згідно наказу № 3-вк від 15.01.2007 року була звільнена з
15.01.2007 року із займаної посади за ст. 40 п. 1 КЗпП України, в зв'язку з
ліквідацією штату кафедри біології людини (а.с- 7,44).

Ліквідацію
кафедри біології людини з 15.01.2007 року здійснено у відповідності і з наказом
№ 35-заг від 28.04.2006 року, і цим же наказом прийняте рішення про створення з
16.01.2007 року кафедри біології спорту (а.с.-106).

16.10.2006
року, тобто в строки, визначені у ст. 49-2 КЗпП України позивачка була
попереджена про наступне звільнення у зв'язку із ліквідацією кафедри біології
людини та скороченням займаної нею посади (а.с. -108).

Від
запропонованих вакантних посад в Університеті позивачка відмовилася.

На
своєму засіданні 05.01.2007 року профспілковий комітет Університету надав згоду
адміністрації на звільнення позивачки з 15.01.2007 року у зв'язку із
ліквідацією кафедри біології людини (а.с- 118). З огляду на розгляд цього
питання у відсутності позивачки, на пропозицію суду, профком Університету в
присутності позивачки повторно розглянув це питання на своєму засіданні
04.05.2007 року і підтвердив попередня рішення від 05.01.2007 року (а.с-190).

Як
вбачається із штатного розпису кафедри біології людини станом на 15 січня і
аналогічного розпису кафедри біології спорту на 16 січня 2007 року, у
новоутвореній кафедрі в порівнянні з ліквідованою кафедрою вдвічі менший фонд
заробітної плати на місяць (з 21 185,04 до 10 934, 03) і майже вдвічі скорочена
чисельність штатних посад (з 14 до 7,75), що об'єктивно свідчить про реальність
ліквідації кафедри, скорочення чисельності і штату працівників відповідача на
дату звільнення позивачки (а.с-141,142).

При
цьому слід зазначити, що посади старших лаборантів взагалі не були передбачені
у новоутвореній кафедрі.

Таким
чином судом встановлено, що звільнення позивачки є правомірним і проведене з
додержанням, передбаченої законодавством процедури.

Доводи
позивачки щодо незаконності звільнення судом до уваги не прийняті з огляду на
таке.

Відповідно
до ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівникові персонально попереджається
не пізніше ніж за дав місяці, тобто про наступне вивільнення позивачка повинна
була попереджена не пізніше 15 листопада 2006 року.

З
матеріалів справи вбачається, що позивачка про наступне звільнення була
попереджена 16 жовтня 2006 року, але від підпису у попередженні вона
відмовилася, після чого попередження про звільнення було направлено їй поштою
на домашню адресу

(a.c- 108-110, 112).
Цей факт зокрема підтверджується і заявами позивачки від 25.10.2006 року на
ім'я завідуючого кафедрою ОСОБА_5. і Ректора Університету ОСОБА_2. (а.с-19,24).

Заперечення
позивачки щодо не надання їй для ознайомлення всіх вакантних посад в
Університеті, які б вона могла зайняти також є безпідставними, оскільки
вакантні посади лаборантів, про що вона зазначала в судовому засіданні,
вимагали обов'язково наявності вищої або середньої медичної освіти, яка у
позивачки відсутня (а.с- 73).

Щодо
переважного права працівника на залишення на роботі при звільнені суд вважає
необхідним зазначити, що оскільки посади старших лаборантів підлягали повному
скороченню, то підстав застосування ст. 42 КЗпП України і вирішувати у кого з
працівників є переважне  право на
залишення на роботі у адміністрації не було.

Позовні
вимоги про надання щорічної відпустки за 2006 рік не підлягають задоволенню,
так як з позивачці при звільнені, згідно наказу від 15.01.2007 p., була виплачена
компенсація за невикористану відпустку за 2006 рік.

Судом до
уваги також прийнята власноручна заява позивачки від 13.02.2007 року на ім'я
ректора Університету ОСОБА_2.
про прийняття на роботу на посаду старшого лаборанта кафедри біології
спорту, з посиланням на ст. 42-1 КЗпП України, у зв'язку із поворотним
прийняттям на роботу лаборантів до вказаної кафедри, як таку що має на це
приоритетне право, в якій позивачка по суті виразила згоду із своїм звільненням
і виразила бажання про прийняття на роботу з іншої правової підстави (а.с- 31).

Враховуючи
те, що суд визнав правомірним звільнення позивачки і відмовив в задоволенні
позову в цій частині, відповідно не має законних підстав для визнання факту
завдання позивачці діями посадових осіб Університету моральної шкоди і її
відшкодування.

Керуючись ст.ст.
40, 42 КЗпП України, ст. ст. 10,11,58-60, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ

В позові
ОСОБА_1 до Національного університету фізичного виховання і спорту України,
3-ті особи ректор Національного університету фізичного виховання і спорту
України ОСОБА_2, лаборанти
кафедри біології спорту ОСОБА_3,
ОСОБА_4. про скасування наказу № 3-вк від 15.01.2007 року та поновлення на роботі
старшим лаборантом кафедри біології спорту Національного університету фізичного
виховання і спорту України або лаборантом іншої кафедри зазначеного
університету, близької до кафедри біології спорту, яка повинна розташуватися за
адресою м. Київ, АДРЕСА_1, стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу з 16.01.2007 року по день поновлення на роботі, зобов'язанні надати
щорічну відпустку за 2006 рік, тривалістю 31 календарний день та стягнення
моральної шкоди в сумі 10 000 гр. відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення 10 - денного строку для подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про
апеляційне оскарження подано, але апеляційна скарга не була подана у 20- денний
строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.