Справа №2-63/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15
березня  2007р. Бердянський міськрайонний
суд Запорізької області

у складі головуючого- судді-  Ліхтанської Н.П. при секретарі Олійник Н.М. з участю
адвоката ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну
справу  за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
3-х осіб:ОСОБА_4, Бердянського районного відділу земельних ресурсів, приватного
нотаріуса ОСОБА_5 про усунення порушень прав землекористувача, про визнання
недійсними договору дарування та державного акту на право приватної власності
на землю, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Як видно із основної та уточнюючих і
доповнюючих позовних заяв, 17 грудня 2004року позивач купила у ОСОБА_6 житловий
будинок АДРЕСА_1 і в договорі купівлі- продажу вказано, що цей будинок
розташований на земельній ділянці площею 1700кв.м. Після оформлення договору
купівлі-продажу позивач звернулася до сільської ради для вирішення питання про
надання їй цієї земельної ділянки площею
0,17га для обслуговування придбанного будинку, але їй повідомили, що
земельня ділянка має меньшу площу близько 0,10га, а земельна ділянка розміром
0,07га передана ОСОБА_4, власнику сусіднього будинку АДРЕСА_2. Як стало відомо
ОСОБА_4 має два державні акти на право приватної власності на землю: на
земельну ділянку площею 0,19га для обслуговування житлового будинку і на
земельну ділянку площею 0,07га для ведення особистого селянського господарства.
Останню земельну ділянку ОСОБА_4 подарувала своєму сину ОСОБА_3 для ведення
особистого селянського господарства, а саме 18 грудня 2003 року ОСОБА_4 уклала договір
дарування, відповідно до якого вона подарувала, а її син, відповідач ОСОБА_3, прийняв у дар
земельну ділянку розміром 0,07 га
АДРЕСА_2 для ведення підсобного особистого господарства, що
належала ОСОБА_4
на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії
П-ЗП 019154, р. № 194. На підставі цього договору дарування відповідач ОСОБА_3
одержав 28.04.2005 року державний акт серії ЗП № 119469 на земельну ділянку
площею 0,0691га для ведення підсобного особистого господарства поАДРЕСА_2.

У зв'язку з тим, що рішення
виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради № 17 від 23 березня 2000
року і № 23 від 20 квітня 2000 року, а також державний акт на земельну ділянку площею
0,07 га для ведення підсобного особистого господарства серія П-ЗП 019154, р. №
194, на ім'яОСОБА_4 були прийняті з
порушенням чинного законодавства та визнані судом недійсними, то
відповідно до ст. 48 ЦК України
1963 року (як і відповідно до ст. 216 ЦК
України 2003 р.) вони не створюють юридичних
наслідків, а тому позивач просить визнати не­дійсними договір дарування земельної ділянки від 18 грудня 2003 року,
укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_3, згідно з якою ОСОБА_4 подарувала, а
ОСОБА_3 прийняв в дар земельну ділянку розміром 0,07 гектарів для ведення
особистого підсобного господарства, що знаходиться АДРЕСА_2, на території Новопетрівської сільської ради Бер­дянського району Запорізької області, та
державний акт серії ЗП № 119469 на земельну ділянку

2

площею
0,0691га для ведення підсобного особистого господарства по АДРЕСА_2 на ім'я
ОСОБА_3. Також позивач просить усунути перешкоди в корис­туванні цією
присадибною земельною ділянкою, зобов'язавши відповідача ОСОБА_3 повер­нути їй
незаконно вилучені 0,07га земельної ділянки згідно з договором дарування
(0,0691 га згідно з державним актом на
право власності на земельну ділянку) та зобов'язати відповідача ОСОБА_3
звільнити вказану земельну ділянку, а саме убрати з вказаної земельної ділянки
по­будовану ним огорожу, тротуарну
плитку та павільйон, або за його рахунок.

Про те, що у власника будинку
АДРЕСА_1 була вилучена частина земельної
ділянки площею 0,07 га, позивачу стало відомо тільки в лютому 2005 року, після отримання довідки з Бердянського районного
відділу земельних ресурсів від 22.02.2005 року,  а про те, що ОСОБА_4 подарувала
вказану земельну ділянку ОСОБА_3
позивачу стало відомо тільки в судовому
засіданні в серпні 2005 року, і тому вона просить з вказаного часу
обчислювати термін позовної давності.

В судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 тричі в судове
засідання не з"явився, двічі з причини хвороби, (один раз без
підтверджуючих документів), а останній раз - з приводу відрядження без надання
підтверджуючих документів.

Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України -
якщо суд не має відомостей про причину неявки від­повідача, повідомленного
належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу
на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановлює заочне рішення).

Враховуючи,
що відповідач двічі не з "явився в судове засідання без поважної причини, суд
вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних і доказів і
постано­вити заочне рішення.

Представник 3-ї особи -Бердянського
районного відділу земельних ресурсів, в судове засідання не з "явився, в своїй заяві проти позову не заперечує і
просить справу розглянути за його відсутністю.

3-я
особа-приватний нотаріус ОСОБА_5 позов не визнала і пояснила, що при оформ­лені
договору дарування земельної ділянки 18.12.2003р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 нія­ких
порушень з боку нотаріуса не було, всі документи були оформлені належним чином
і не викликали сумнів і тільки рішенням суду був визнаний недійсним державний
акт на земельну ділянку, яка приватизувалася вдруге.

3-я особа ОСОБА_4 позов не визнала
і пояснила, що дійсно в 1997році вона отримала безкоштовно в приватну власність
земельні ділянки загальною площею 0,29га за АДРЕСА_2. В березні 2000р. по заяві
їй була виділена і передана безкоштовно в приватну власність земельна ділянка
площею 0,10га за АДРЕСА_1, а фактично там
було 0,07га і на цю землю був виданий державний акт і цю ділянку вона
подарувала своєму сину ОСОБА_3 в 2003р. Спірною земельною ділянкою ніхто не
користувався, бо довгий час не було господарів будинку. Про те, що не
можна двічі приватизувати земельну ділянку їй ніхто не роз"яснив і вона не
знала, а тепер на цій земельній ділянці син побудував павільон для від­почиваючих.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши участників процесу, суд вважає позов обгрунтованим і підлягаючим
задоволенню з наступних підстав:

17 грудня 2004р. позивач і ОСОБА_6
уклали договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, який розташований на
земельній ділянці площею 1700кв. м, що підтверджується копією цього договору,
копією довідки Новопетрівсь-кої сільської ради від 15.12.2004р.

Згідно рішення виконавчого комітету Новопетрівської
сільської ради № 17 від 23.03. 2000р." Про заяви " ОСОБА_4 була
виділена земельна ділянка розміром 0,10га для ведення особистого селянського
господарства АДРЕСА_1.

3

Згідно рішення виконавчого комітету
Новопетрівської сільської ради № 17 від 23.03. 2000р." Про передачу
земельних ділянок у приватну власність" земельна ділянка розміром 0,10га
для ведення особистого селянського господарства АДРЕСА_1 була передана в
приватну власність ОСОБА_4

Згідно рішення виконавчого комітету
Новопетрівської сільської ради № 23 від 20.04. 2000р." Про передачу
земельних ділянок у приватну власність" земельна ділянка розміром 0,10га
для ведення особистого селянського господарства АДРЕСА_1 була передана
безкоштовно в приватну власність ОСОБА_4 з подальшим уточненням в нату­рі.
Після уточнення в натурі 5.04.2001р. ОСОБА_4 був виданий державний акт на право
при­ватної власності на землю, а саме на земельну ділянку площею 0,07га для
ведення особистого селянського господарства, (серія 11 -ЗП 019154 р.№ 194),
розташованої АДРЕСА_1.

18 грудня 2003 року ОСОБА_4 уклала договір
дарування, відповідно до якого вона подарувала, а її син, відповідач ОСОБА_3 прийняв у дар
земельну ділянку розміром 0,07 га
АДРЕСА_2 для ведення підсобного особистого господарства, що нале­жала
ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії
П-ЗП 019154, р. № 194. На підставі даного договору дарування відповідач ОСОБА_3
одержав 28.04.2005 року державний акт серії ЗП № 119469 на земельну ділянку
площею 0,0691 га для ведення підсобного особистого господарства поАДРЕСА_2.

Постановою
Бердянського міськрайонного суду від 15 серпня 2006 року були визнані не­дійсними:
рішення виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради Бердянського району
Запорізької області № 17 від 23 березня 2000року " Про заяви";
рішення виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради Бердянського району
Запорізької області № 17 від 23 березня 2000року " Про передачу земельних
ділянок у приватну власність"; рішення виконавчого ко­мітету
Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області № 23 від
20 квітня 2000року " Про передачу земельних ділянок у приватну
власність"; державний акт на право власності на земельну ділянку площею
0,07га для ведення особистого селянського госпо­дарства на
ім"яОСОБА_4  (серія 11-ЗП 019154,
р.№ 194), розташованої АДРЕСА_1.

Враховуючи,
що рішення виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради № 17 від 23 березня 2000 року і № 23 від 20 квітня 2000 року, а
також державний акт на земельну ділянку площею 0,07 га для ведення
підсобного особистого господарства серія П-ЗП 019154, р. № 194, на ім'яОСОБА_4 були прийняті з порушенням чинного
законодавства та визнані судом
недійсними, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 48 ЦК України (1963 року) вони не створили
юридичних наслідків.

Відповідно до ст. 59 ЦК України (1963року) правочин, визнаний судом недійсним, є
не­дійсним з моменту його здійснення, тому
рішення виконавчого комітету Новопетрівської сіль­ської ради № 17 від 23
березня 2000 року і № 23 від 20 квітня 2000 року, а також державний акт на
земельну ділянку площею 0,07 га для ведення підсобного особистого господарства
серія П-ЗП 019154, р. № 194, на ім'яОСОБА_4
не створили юридичних наслідків, у зв'яз­ку з чим повинні бути визнані
недійсними також і укладений на підставі цього державного акту про право
власності на земельну ділянку договір дарування від 18 грудня 2003 року і
одержа­ний на підставі цього договору дарування відповідачем ОСОБА_3 державний акт
серії ЗП № 119469 на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 145 ЦК України( 1963 року)- якщо майно набуто безоплатно від особи,
яка не мала права його відчужувати, власник вправі витребувати майно у всих
випадка, тобто від добросовісного набувача.

Позивачем не порушений строк позовної давності, бо про
те, що у власника будинку АДРЕСА_1 була вилучена частина земельної ділянки площею
0,07 га, позивачу стало відомо тільки в
лютому 2005 року, після отримання довідки з Бердянського районного відділу
земельних ресурсів від 22.02.2005 року, а про те, що ОСОБА_4 подарувала

4

вказану земельну ділянку ОСОБА_3 позивачу стало
відомо тільки в судовому засіданні в серпні 2005 року. ОСОБА_6 також не був
повідомлений про вилучення у нього частини земельної ділянки площею 0.07 га. Ця
обставина підтверджується тим, що перед оформленням відчуження позивачу належного ОСОБА_6 житлового будинку йому була
видана довідка виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради від
15.12.2004 року про те, що у ОСОБА_6
є земельна ділянка площею 0,17 га. Крім того, ОСОБА_6 оплачував податок на зем­лю
площею 0,20 га, що підтверджується копіями квитанцій.

Відповідно до
п.7 Завершальних і перехідних положень ЦК України 2004року, до позовів про
визнання спірної правової дії недійсною, право на пред'явлення якого виникло до
1 січня 2004 року, застосовується позовна
давність, встановлена для відповідних позовів законодавст­вом, що діяло
раніше.

Враховуючи, що позивач придбала
житловий будинок, який розташованій на земельній ділянці 0,17га і ця ділянка перейшла в її користування, а відповідач
перешкоджає їй користува­тися цією ділянкою, суд приходить до висновку
про необхідність усунення перешкод в корис­туванні ділянкою шляхом повернення
ділянки позивачу і звільнення цієї ділянки від побудова­них огорожі, тротуарної
плитки та павільону.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10,11,212-215,224-226 ЦПК України, ст. 48, 59, 145 ЦК України( 1963
року), ст.ст. 17 ч.8, 19 ч.6 ЗК Української РСР (1991 року), ст. 152 ЗК
України(2002р.) суд

ВИРІШИВ:

Визнати недійсним укладений між
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і посвідчений 18.12.2003р. приватним нотаріусом ОСОБА_5
договір дару­вання земельної ділянки розміром 0,07гектарів для ведення
особистого підсобного господар­ства, що знаходиться АДРЕСА_2 на території
Новопетрівської сільської ради Бердянського района Запорізької області.

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку площею 0,0691га для ведення особистого
селянського господарства на ім"я ОСОБА_3 (серія ЗП  № 119469), розташованої АДРЕСА_2, виданий 28
квітня 2005р. Бердянським районним відділом земельних ресурсів.

Усунути перешкоди в користуванні
ОСОБА_2 присадибною земельною ділянкою і зобов"язати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2
земельну ділянку площею 0,0691га, яка розташована АДРЕСА_2 і звільнити цю
ділянку від побудованих огорожі, троту­арної плитки та павільону.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суда Запорізькой
області.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом Юднів з
дня про­голошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів піс­ля подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути поданою протягом 10 днів з дня
отримання його копії.