Справа №- 4003                       Головуючий в 1
інстанції-Стоілова Т.В.
Категорія -19                                  Доповідач
УХВАЛА ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
травня 2007 р. Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого
-Новосядлої В.М. Суддів-Троценко Л.І.Дапоян В.В. При секретарі-Баклановій Ю.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 1 березня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті
Красноармійську,Локомотивном у депо державного підприємства „Донецька
залізниця" про поновлення терміну позовної давності для звернення до суду
та стягнення моральної шкоди,-

Заслухавши доповідь судді Троценко Л.І.,вислухавши пояснення позивача,пред
ставника відповідача.,перевіривши матеріали цивільної справи,апеляційний суд

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1.
звернувся з данним позовом до суду.

Позивач зазначав, що перебував у трудових відносинах з Локомотивним депо
Донецької залізниці, працював в якості інженера-технолога.

27 травня 1981 року з вини підприємства він отримав травму,про що 29 травня
1981 року було складено акт за формою Н-І.Акт він отримав з вини адміністрації
лише в 2001 році.

Відповідно до висновку МСЕК від 26 березня 2001 року йому
було встановлено 50% втрати професійної працездатності у зв"язку з травмою
і встановлено 3 група інвалідності.

При повторному огляді в обласній МСЕК міста Донецька від 26 березня 2003
року йому було встановлено 40% втрати професійної працездатності безстроково та
підтверджено 3 групу інвалідності.

Внаслідок професійного захворювання він відчуває моральні та фізичні
страждання.Він   відчуває   постійно
біль   в   стегнідазі
та   колінах, не   може

влаштуватися   на
оботу. Все   це   пригнічує
його   та   спричиняє
моральні страждання.

Просив суд стягнути на його користь з Фонду моральну шкоду в розмірі
76000грв.,поновити термін позовної давності для звернення до суду,оскільки
причиною пропуску терміну позовної давності є те, що він став себе гірше
почувати ніж 26 років тому, на час спричинення йому шкоди.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 1
березня 2007 року ОСОБА_1.в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. ставить питання про скасування рішення суду,
посилаючись на те, що воно не відповідає нормам матеріального та процесуального
закону, суд дав невірну оцінку зібраним по справі доказам, просив сараву
направити на новий розгляд у той же суд.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з
таких підстав.

Судом першої інстанції повно та всебічно з"ясовані усі обставини по
справі, зібраним доказам дана належна правова оцінка.

Суд обрунтовано відмовив позивачеві в задоволенні вимог.
При цьому суд правильно дійшов до висновку, що відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в місті Красноармійські не є належним
відповідачем, оскільки на час виникнення правовідносин і спричинення виробничої
травми позивачеві, не діяв ще Закон України „Про охорону праці" від 14
жовтня 1992 року, в ч.2 ст. 12 якого було вперше дано визначення моральної шкоди.

Інших нормативних актів, які б регулювали правові відносини на час
спричинення моральної шкоди позивачеві не існує.

Рішення суду відповідає встановленим обставинам ,нормам
матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для
висновку про те,що неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи не існує.

Керуючись
ст.ст.307-308,314-315 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області від 1 березня 2007 року-
відхилити,рішення суду залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.