АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22 - 149                                 Головуючий у 1-й інстанції: Швайковський А.А.
2007 р.                                            Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

«11» січня 2007 р.                                                                      м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Запорізької області

у складі:

Головуючого                                        Кочеткової І.В.,

Суддів                                                  Полякова О.З., Давискиби Н.Ф.,

При секретарі                                       Вертелецькій І. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від "27" жовтня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
суми боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за
договором позики в розмірі 21761 грн. 59 коп.

В позові зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 між ним та відповідачем було
укладено договір позики, згідно якому він
надав ОСОБА_1 позику у розмірі 900 доларів США, які боржник зобов'язалася повернути в строк до 30.04.2005 року.

На порушення умов договору боржник повернув тільки 700 доларів, від повернення решти боргу ухиляється.

За несвоєчасне повернення коштів п. 7.2 Договору передбачена
відповідальність у вигляді сплати додатково 3 % від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до розрахунку сума до сплати за договором позики з урахуванням відсотків за прострочення платежу та 3 % становить 21761 грн. 59 коп., які позивач просив стягнути з боржника.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 жовтня 2006 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2 суму заборгованої позики в розмірі 1010 грн., суму неустойки за порушення
виконання зобов'язання в розмірі 4545 грн., суму 3 % річних в розмірі 55 грн. 45 коп., 217 грн. 62 сплаченого державного мита та
витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду
справи у розмірі 30
грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права,
просить змінити рішення районного суду в частині стягнення неустойки за
порушення виконання зобов'язань до суми основного боргу, а також зменшити суму
держмита пропорційно задоволеним позовним вимогам, а в іншій частині рішення
залишити без змін.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 сторони уклали договір позики, за умовами якого
ОСОБА_1 позичила у ОСОБА_2 900 доларів США на строк до
ІНФОРМАЦІЯ_2; за порушення умов договору винувата сторона відшкодовує завдані збитки, в тому числі не отриманий доход, а
також 3% від суми боргу за
кожний день прострочення (а.с.3,4).

9 вересня 2005 року позичальник повернув 700 доларів (а.с.23), від повернення решти боргу
ухилявся.

Зважаючи на те, що позовні вимоги грунтуються на договірних зобов'язаннях відповідача, який не оспорював їх, в тому числі щодо
відповідальності за порушення умов договору позики, суд першої
інстанції відповідно до вимог ст. ст. 267, 509, 526, 549, 625, 1049 ЦК дійшов
правильного висновку про стягнення суми боргу і штрафних санкцій за
прострочення боргового зобов'язання.

Визначаючи розмір штрафних санкцій, суд, врахувавши фактичні обставини справи, скрутне матеріальне становище відповідача,
відповідно до ч.3 ст.551 ЦК зменшив суму неустойки до розміру
суми договору позики, а тому доводи апеляційної скарги про те, що розмір неустойки має бути зменшеним до розміру неповернутої
суми боргу не заслуговують на увагу.

В частині розподілу судових витрат рішення суду відповідно до ст.307 ч. 1 п.3 ЦПК України підлягає зміні

Оскільки суд частково задовольнив позовні вимоги, судові витрати відповідно
до ч. 1 ст.88 ЦПК України присуджуються позивачеві пропорційно до їх розміру, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню не 217,62 грн. , як вирішив суд першої
інстанції, а 56,11 грн.

Керуючись ст. ст. 307,314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від "27" жовтня 2006 року по цій справі в частині розподілу судових витрат
змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 56 грн. 11 коп. (п'ятдесят шість гривень 11 коп.) - судових витрат.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може бути

оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України

протягом двох
місяців.