Справа №
22ц-1600/2007                                                     Головуючий
у 1 інстанції -Реутова В.І.
Категорія - 21                                                                                                  Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

15 лютого 2007
року                                                                                                             м.
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі: головуючої - Гурової О.М., судців - Могутової Н.Г.,
Шевченко В.Ю., при секретарі - Тимченко
Г.В., за участю - сторін,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у Центрально-Міському районі м. Горлівки Донецької
області на рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької
області від 6 грудня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань у Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької області про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань у Центрально-Міському районі м. Горлівки
звернулось до Апеляційного суду Донецької області з апеляційною скаргою на
рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 6 грудня 2006 року,
яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково і стягнуто на його користь у
відшкодування моральної шкоди у зв'язку з пошкодженням здоров'я 18 000 гривень.

В
апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду просить скасувати
зазначене рішення у зв'язку з тим, що згідно до Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві і професійного захворювання" від 23.09.1999 p., всі види
соціальних послуг і виплат повинні бути підтверджені висновком МСЕК. Витяги з
актів огляду на МСЕК від 04.05.2005 р. та 17.04.2006 р. стосовно ОСОБА_1 не
містить відомостей про наявність факту спричинення йому моральної шкоди, а
інших документів, які б підтверджували такий факт позивач суду не надав. Крім
того, відповідно до п.27 ст. 77 Закону України „Про державний бюджет України на
2006 рік, зупинено дію деяких статей ЗУ „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату працездатності".

Суд першої
інстанції, задовольняючи частково вимоги ОСОБА_1, посилався на те, що позивач
більше 24 років (з 1980 р. до 2005 р.) працював на підземних роботах у
шкідливих умовах виробництва, у зв'язку з чим у нього в березні 2005 р. було
виявлено професійне захворювання - вібраційна хвороба, що підтверджено актом
розслідування хронічного профзахворювання від 23.03.2005 р. Згідно з висновком
МСЕК від 04.05.2005 року ОСОБА_1 вперше встановлено втрату професійної
працездатності у розмірі 30% в зв'язку з вказаним професійним захворюванням та
3-ю групу інвалідності.

При
обстеженні в лютому 2006 р. Донецькою обласною клінічною лікарнею професійних
захворювань у позивача вперше виявлено також друге профзахворювання - хронічний
обструктивний бронхіт П ст., про що складено акт розслідування НОМЕР_1  від 22.02.2006р.
За висновком МСЕК від 17.04.2006 року ОСОБА_1 вперше встановлено втрату
професійної працездатності у розмірі 30% в зв'язку з хронічним бронхітом, а за
сукупністю захворювань - у розмірі 60% безстроково. Враховуючи, що ушкодження
здоров'я, заподіяне позивачу, обмежило можливість вести активний образ життя,
змінило його життєвий уклад, суд вважав за можливе стягнути з відповідача у
відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 -18 000 грн.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду зміні з наступних підстав.

Відповідно
до ст. 309 ЦПК України, підставою для зміни рішення в апеляційному порядку і
ухвалення нового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
права.

Судом
першої інстанції встановлено, що позивач більше 24 років (з 1980 р. до 2005 р.)
працював на підземних роботах у шкідливих умовах виробництва, у зв'язку з чим у
нього в березні 2005 р. було виявлено професійне захворювання - вібраційна
хвороба, що підтверджено актом розслідування хронічного профзахворювання від
23.03.2005 р. Згідно з висновком МСЕК від 04.05.2005 року ОСОБА_1 вперше
встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 30% в зв'язку з
вказаним професійним захворюванням та 3-ю групу інвалідності.

Відповідно
до ст. 21 п.1 пп. „є" та ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", у разі
настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному
обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його
здоров»я, виплачуючи йому грошову суму за моральну шкоду за наявності факту
заподіяння цієї шкоди потерпілому.

Згідно з
вимогами ч.2 ст. 13 Закону України «„Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві...» страховим випадком є
нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у ст. 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої
особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг.

Враховуючи, що
страховий випадок у вигляді професійного захворювання ОСОБА_1 на вібраційну
хворобу висновком МСЕК встановлений в травні 2005 року, право на відшкодування
шкоди виникло у позивача в цей же період, тобто під час дії згаданого Закону
України.

Що ж
стосується Закону України „Про державний бюджет України на 2006 рік", то
дію відповідних статей Закону України «„Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві...» цим законом
зупинено на 2006 рік, тому на правовідносини по відшкодуванню моральної шкоди
ОСОБА_1 в зв'язку з профзахворюванням на вібраційну хворобу, дія вказаного
Закону не поширюється.

Разом з
тим, з метою приведення окремих норм законів у відповідність з Законом України
„Про державний бюджет України на 2006 рік" пунктом 27 статті 77 вказаного
Закону зупинено на 2006 рік дію абзацу 4 ст.
1( в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей),
підпункту „є" п.1, ч.1,ст. 21, ч.3 ст.ст. 28, 34 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату
працездатності".

Виходячи
з наведеного, а також вимог ст. 5 ЦК
України, у суда 1-ї
інстанції не було підстав для задоволення позовних вимог в частині
відшкодування моральної шкоди заподіяної

Профзахворювання

профзахворюванням
на хронічний обструктивний бронхіт, оскільки дія положень п.27 ст. 77 Закону
України „Про державний бюджет України на 2006 рік" повинна застосовуватись
до правовідносин, що виникли після набрання чинності вказаним законом, тобто
після 1 січня 2006 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вперше висновком МСЕК від
17.04.2006 року встановлено 30% втрати працездатності в зв'язку з
профзахворюванням на хронічний обструктивний бронхіт.

Викладене свідчить, що право на відшкодування моральної
шкоди по вказаному профзахворюванню у позивача виникло з зазначеного часу, тобто
після набрання чинності Законом України „Про державний бюджет України на 2006
рік", тому правових підстав для стягнення сум у відшкодування моральної
шкоди ОСОБА_1 в зв'язку з профзахворюванням на хронічний обструктивний бронхіт
не існує, оскільки призупинення дії закону не дає підстав для його
застосування.

На підставі викладеного, Апеляційний суд приходить до
висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги і постановления нового рішення,
яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 по відшкодуванню моральної шкоди,
заподіяної внаслідок втрати профпрацездатності в зв'язку з захворюванням на
хронічний обструктивний бронхіт, слід відмовити.

Встановлюючи конкретний розмір суми відшкодування шкоди,
Апеляційний суд враховує, що правові підстави для відшкодування моральної шкоди
існують лише в зв'язку з втратою позивачем профпрацездатності в розмірі 30% в
зв'язку з профзахворюванням на вібраційну хворобу, тому посилачись на засади
розумності та справедливості, вважає за можливе стягнути з відповідача на
користь ОСОБА_1 9000 грн.

Керуючись ст.
ст. 309, 314, 316 ЦПК України, Апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у
Центрально-Міському районі м. Горлівки задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки
Донецької області від 6 грудня 2006 року змінити.

Стягнути
з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків
та професійних захворювань у Центрально-Міському районі м. Горлівки на користь
ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 9000 грн. (дев'ять тисяч грн.)

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене
безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.