Справа № 22ц-907/2007     Головуючий у першій інстанції- ПОШКУРЛАТ
О.М. Категорія - цивільна
Доповідач - СТРАШНИЙ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2007
року
м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі:

головуючого-судді  СТРАШНОГО М.М.

суддів:   ШАРАПОВОЇ О.Л., ГУБАР B.C., при
секретарі:   ІВАНОВІЙ Н.Б.,

за участю:   ОСОБА_1., ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 на рішення Прилуцького міськрайонного суду
Чернігівської області від 03
квітня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання осіб
такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2007 р. ОСОБА_5.
звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив визнати ОСОБА_4,
ОСОБА_1. і ОСОБА_2. такими, що втратили право користування і проживання в
квартирі №АДРЕСА_1 в м.
Прилуки Чернігівської області.

В ході розгляду
справи судом ОСОБА_5. уточнив свої позовні вимоги та просив визнати
відповідачів по справі, а також ОСОБА_6. такими, що втратили право користування
і проживання в квартирі №АДРЕСА_1
в м. Прилуки Чернігівської області.

Оскаржуваним
рішенням позовні вимоги ОСОБА_5. задоволено.

В апеляційних
скаргах відповідачки ОСОБА_4, ОСОБА_1. та ОСОБА_2. просять рішення Прилуцького
міськрайонного суду від 03
квітня 2007 року
скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Доводи
апеляційних скарг зводяться до того, що рішення суду є незаконним та
необґрунтованим. Посилаються на те, що після розірвання шлюбу їх батьків, вони
продовжувала користуватися спірним житлом. Наміру залишати квартиру у них не
було. Вказують на те, що їх дід та баба потребували постійного догляду, тому
мати змушена була виїхати до них в АДРЕСА_2, щоб

2

доглядати.
Посилаються на те, що їх місцем проживання було місце прописки, а тому
визначити місце проживання з матір'ю вони не мали можливості, так як остання не
має свого житла. А також вказують на те, що позивач постійно чинить перешкоди в
користуванні квартирою. Вважають, що свідчення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8. є
безпідставними і не можуть бути прийняти судом до уваги. Крім того, ОСОБА_4
також ще посилається на те, що сплачувати кошти за комунальні послуги вона не
мала можливості, оскільки розрахункові книжки заведені на ім'я позивача як
квартиронаймача.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1., ОСОБА_2 та їх адвоката,
перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

По справі
встановлено, що згідно ордеру виконкому Прилуцької міської ради № НОМЕР_1. позивач по
справі разом із своєю матір'ю ОСОБА_2, колишньою дружиною ОСОБА_9. та донькою
ОСОБА_10. отримали кваритиру за адресою: м. Прилуки Чернігівської області,
АДРЕСА_1.

Квартиронаймачем
зазначеної квартири є ОСОБА_5.
- позивач по справі, який зареєстрований в ній з 13.05.1982 р.

Після розірвання
шлюбу з ОСОБА_9., 10.09.1987
р. між позивачем та відповідачем по справі ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб,
який було розірвано рішенням Прилуцького міського суду Чернігівської області
від 05.11.1992 р. (а.с.9), про що було
видано свідоцтво про розірвання шлюбу за №
актового запису НОМЕР_2

В спірній
квартирі згідно довідки КП Прилуцька ЖЕК №
2 зареєстровані крім позивача, його колишня дружина ОСОБА_4 з 28.06.1989 р., та дочки
від спільного шлюбу позивача з ОСОБА_4 -
ОСОБА_1. з 07.04.2004
р. по досягненню віку та ОСОБА_2. з 12.07.2006
р. по досягненню віку (а.с.6).

Після розірвання
шлюбу відповідачі вибули з квартири, забрали свої речі і переїхали проживати до
батьків відповідачки ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 Ічнянського району Чернігівської
області. Цього факту не заперечують і самі відповідачі в своїх поясненнях в
суді першої інстанції та в апеляційних скаргах, посилаючись на причину переїзду
на зловживання позивачем алкоголю, проте підтверджуючих даних щодо цього факту
ними надано не було. Також факт відсутності в спірній квартирі речей
відповідачів підтверджується актом обстеження житлових умов і технічного стану
квартири №АДРЕСА_1 на а.с.51.

Відповідно до
ч.2 ст.71 ЖК України, якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних
причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно п.10
Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами
житлового законодавства,, від 12.04.1985
р. за № 2( з
наступними змінами) у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким,
що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може
продовжити пропущений строк.

3

Ст.72 ЖК України
передбачає визнання особи такою, що втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

Відповідачами по
справі не надано доказів щодо поважності причин відсутності у спірній квартирі,
а тому суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про те, що вони втратили
право на проживання та користування спірною квартирою.

З матеріалів
справи вбачається, що рішенням Прилуцького міського народного суду
Чернігівської області від 27.11.1992
р. було вселено ОСОБА_4 з двома неповнолітніми дітьми, доньками ОСОБА_11 та
ОСОБА_2 до спірної квартири.

Проте,
відповідно до ч.3 п.10 вказаної Постанови Пленуму ВСУ, наявність рішення суду
про право громадянина користування жилим приміщенням не є перешкодою до
розгляду і задоволення позову про визнання його таким, що втратив це право з
мотивів, що після набрання рішенням законної сили або після його виконання він
був відсутнім понад шість місяців, у тому числі і в тих випадках, коли строк
для виконання рішення не скінчився.

Як встановлено
судом, ОСОБА_4 створила нову сім"ю, зареєструвавши шлюб з ОСОБА_12. 29.08.2002 p., що
підтверджується копією запису акта про одруження НОМЕР_3 (а.с.59);
ОСОБА_1. зареєструвала шлюб з ОСОБА_13. 06.08.2005 р., про що мається
свідоцтво про шлюб (а.с.37)
та мешкає разом із своїм чоловіком в АДРЕСА_3 Ічнянського району, чого не
заперечує і сама ОСОБА_1. в своїй апеляційній скарзі та яка перебуває на обліку
в Ічнянському районному управлінні праці та соціального захисту населення як
одержувач допомоги по догляду за дитиною до 3-х років, що підтверджується довідкою відділу соціального
захисту населення Ічнянської РДА НОМЕР_4;
ОСОБА_2. проживає в АДРЕСА_2 Чернігівської області. Дані факти свідчать про
те, що відповідачі вибули із спірної квартири, не утримують її та не сплачують
за неї комунальні послуги, про що свідить довідка КП Прилуцька ЖЕК-2 про
наявність боргу по квартирній платі (а.с.52).

Доводи
апеляційних скарг про те, що показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, не можуть
бути прийняті судом до уваги, оскільки при складанні акту обстеження житла
представником ЖЕК-2 не були присутні і акт підписували кожний у себе вдома,
суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Також не
заслуговують на увагу доводи ОСОБА_4 проте , що вона покинула житло в зв'язку з тими обставинами, що
потрібно було доглядати за батьками, які є похилого віку, оскільки в матеріалах
справи відсутні будь-які докази та висновки з медичного закладу про
необхідність потреби в постійному догляді.

Керуючись ст.ст.
209, 218, 303, 307, 308,
313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

4

Апеляційні
скарги ОСОБА_4, ОСОБА_2,   ОСОБА_1, -
відхилити.

Рішення
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 квітня 2007 року - залишити без
зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.