АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц -
898 / 2007                                   Головуючий
в 1 інстанції - Мазниця АА.
- 44                                                        Доповідач   - Глущенко Н.Г.
УХВАЛА ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

13
лютого 2006 року            Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого   - Глущенко Н.Г.

суддів                - Григорченка
Е.І., Прозорової М.Л.

при
секретарі  - Білоконь Н.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_1на
рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 6 листопада 2006 року
по справі за позовом ОСОБА_1до
Спеціалізованого державного підприємства "Укрспец'юст" Міністерства
юстиції України, Державної виконавчої служби у Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська, ОСОБА_2, треті особи -приватний нотаріус Дніпропетровського
нотаріального округу ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю
"Тікер", - про визнання недійсними прилюдних торгів та свідоцтва про
придбання майна з прилюдних торгів і зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
треті особи - Спеціалізоване державне підприємство "Укрспец'юст"
Міністерства юстиції України, Державна виконавча служба у Красногвардійському
районі м. Дніпропетровська, - про
усунення перешкод у користуванні майном, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення
Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2006 року, в частині
відмови йому в позовних вимогах про визнання недійсними прилюдних торгів та
свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, і ухвалити нове рішення про
задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

Зазначеним рішенням суду від 06.11.2006 року суд відмовив ОСОБА_1. у задоволенні його
позовних вимог у повному обсязі, як і відмовив ОСОБА_2. у зустрічному позові /
а. с. 136-137 /.

Як на підстави апеляційної скарги позивач ОСОБА_1. посилався на те,
що рішення суду ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального
закону. Крім того, судом -першої інстанції неправильно встановлені обставини
справи / а. с. 141-143 /.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1.
підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в оскарженій частині, тобто в
частині відмови ОСОБА_1.
в позовних вимогах про визнання недійсними прилюдних

торгів
та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, - скасуванню з
направленням справи в цій частині на новий розгляд згідно з п.п.3,5 ч. 1 ст.
311 ЦПК України з наступних підстав.

Згідно п.З ч.1 ст.311 ЦПК України - рішення підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за
відсутності будь-кого з осіб, які беруть участь у справі, належним чином не
повідомлених про час та місце судового засідання.

З матеріалів справи вбачається, що суд розглянув справу у відсутності ТОВ
"Тікер", яке в порушення вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України, починаючи з
31.05.2006 року, навіть не викликалося в судові засідання ( 31.05.2006 року,
10.08.2006 року, 25.0.2006 року, 03.11.2006 року) і це не зважаючи на те, що
воно було залучене до участі у справі за клопотанням сторін 25.01.2006 року (
а. с. 84 зворот), оскільки його пояснення є суттєвими для прийняття правильного
рішення по справі. В матеріалах справи відсутні докази того, що суд першої
інстанції повідомив ТОВ належним чином про слухання справи ( відсутні як самі
повідомлення про надіслання судових повісток, так і повідомлення про їх належне
вручення).

Крім того, суд розглянув справу у відсутності відповідача
Державної виконавчої служби у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська на
підставі заяви ОСОБА_3. від 03.11.2006 року /а. с. 131 /, яка була уповноважена
начальником ДВС у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська представляти
інтереси державної виконавчої служби у суді / а. с. 123 /, але вона не була
наділена правом вирішувати питання щодо можливості слухати справу у відсутності
представника ДВС.

Розгляд справи у відсутності представника ДВС позбавив
суд можливості встановити дійсні обставини справи та ухвалити законне та
обґрунтоване рішення по справі. Фактично жодного разу суду не були надані
належні пояснення представником ДВС щодо обставин справи. Справа Жовтневим
районним судом м. Дніпропетровська до розгляду призначалась 12 раз і лише в 3-х
засіданнях був присутній представник ДВС / а. с. 44,54,129/, який тільки
16.06.2005 року дав коротенькі пояснення при призначенні судової
будівельно-технічної експертизи / а. с. 54 /, але при цьому не були надані
пояснення щодо того яким чином була установлена державним виконавцем початкова
ціна спірного будинку, які документи надавались державною виконавчою службою до
заявки на проведення прилюдних торгів і таке інше.

Як вбачається з матеріалів справи, про що вже було віще зазначено, справа
до розгляду судом призначалась 12 раз: 16.05.2005 року, 16.06.2005 року,
27.10.2005 року,

05.12.2005   року, 25.01.2006 року, 20.02.2006 року,  17.03.2006 року,   13.04.2006 року,

31.05.2006 року, 10.08.2006 року,
25.09.2006 року, 03.11.2006 року / а. с. 44,54,76, 81, 84, 88,

101, 116, 118, 120, 129, 134 /, але майже кожного разу суд виходив в судове
засідання лише

для того, щоб об'явити перерву по справі з тих чи інших підстав.

В порушення вимог ст.176 ЦПК України сторони та інші особи, які з'являлися
до суду, не надавали пояснень по суті спору, який знаходився на розгляді у суді
першої інстанції. Ті коротенькі пояснення по суті спору, які були дані суду в
судових засіданнях 16.05.2005 року (при призначенні судової будівельно-технічної
експертизи) та 13.04.2006 року / а. с. 54,116 /, і вмістились в декількох
реченнях, не можна вважати належним встановленням обставин справи та
безпосереднім дослідженням доказів у справі. Судом взагалі не встановлювався
порядок з'ясування обставин справи, як того вимагає ст.177 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 159 ЦПК України - суд під час розгляду
справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі. Між тим, і ця норма
процесуального закону судом першої інстанції виконана не була.

Так, в рішенні від 06.11.2006 року суд першої інстанції,
як на докази, послався на виконавче провадження № НОМЕР_1ВДВС
Красногвардійського РУЮ у м. Дніпропетровську. Однак, як вбачається з
матеріалів справи, в жодному із судових засідань таке виконавче провадження не
досліджувалось ( не оглядалось) і взагалі в матеріалах справи відсутні

2

докази
того, що воно надавалось суду чи самою виконавчою службою, чи на вимогу
кого-небудь із учасників процесу. Відсутні в матеріалах справи і копії
документів виконавчого провадження, зокрема в матеріалах справи відсутній
експертний висновок ТОВ "Тікер" щодо оцінки вартості 1/2 частини
спірного будинку по АДРЕСА_1в м. Дніпропетровську, власником якого був позивач
і який був проданий з прилюдних торгів за 2730 грн., виходячи з ціни 3281 грн.
встановленої ТОВ "Тікер".

Розглядаючи справу по суті і вирішуючи питання законності проведення
прилюдних торгів щодо продажу 1/2 частини будинку по АДРЕСА_1в м.
Дніпропетровську, власником якого був позивач ОСОБА_1., суд не перевірив чи відповідали вони вимогам Тимчасового
положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна ( затверджене наказом Мінюсту України від 27.10.1999 року та
зареєстроване в Мінюсті України 02.11.1999 року за № 745 /4038 ), зокрема п. п.
1.2; 1.3; 2.6 - 2.12; 3.1 - 3.6; 3.11 - 3.14; 4.2 Тимчасового положення. Суд не
встановив куди пішли кошти вилучені за продаж будинку на прилюдних торгах,
тобто чи були вони спрямовані на виконання судового рішення згідно виконавчого
листа по стягненню з ОСОБА_1. на
користь ОСОБА_4. грошової суми в розмірі 10969,61 грн.  Судом не було перевірено чи відповідали дії
державного виконавця вимогам Закону України " Про виконавче
провадження" щодо накладення арешту на майно позивача та його реалізації
через прилюдні торги.

Як вбачається з матеріалів справи, ДВС було призначено
проведення експертної оцінки спірного будинку ТОВ "Тікер", але суд не
встановив чи повноважне зазначене товариство та його співробітники проводити
оцінку майна ( давати експертні висновки, висновки досліджень і таке інше )
відповідно до вимог Закону України від 25.02.1994 року " Про судову
експертизу", Закону України від 12.07.2001 року " Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Інструкції про
призначення та проведення судових експертиз та науково-методичних рекомендацій
з питань підготовки та призначення судових експертиз (затверджена Мінюстом
України від 0810.1998 року № 53/5). Крім того, суд не встановив чи відповідає
експертний висновок ТОВ "Тікер" вимогам зазначених законів, так як
зазначений висновок взагалі, не досліджувався судом, оскільки він відсутній в
матеріалах справи. Не перевірено судом належним чином чи було виконано ДВС
вимоги ч.4 ст.57 Закону України " Про виконавче провадження".

В матеріалах справи знаходяться: висновок судової
будівельно-технічної експертизи від ІНФОРМАЦІЯ_1року згідно з яким вартість
спірної частини будинку на 18.03.2003 року становила 24774 грн. / а. с. 58-65
/; лист Дніпропетровської торгово-промислової палати від 11.07.2001 року №
НОМЕР_2з якого вбачається, що вартість 1/2 частини будинку по АДРЕСА_1в м.
Дніпропетровську складає 2300 доларів США, тоді як ТОВ "Тікер"
оцінило цю ж частину будинку в 3281 грн., на що посилаються ДВС та СДП
"Укрспецюст". Суд же не усунув зазначені протиріччя і не дав їм
належної правової оцінки.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої
інстанції фактично не було розглянуто позовні вимоги ОСОБА_1. у відповідності з
вимогами процесуального закону.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що спірні
правовідносини виникли між сторонами в 2003 році, тобто вирішуючи даний спір
суд повинен був керуватись ЦК
України (1963 року), але ухвалюючи рішення по справі суд першої інстанції
керувався нормами ЦК України
(2003 року).

Таким чином, доводи апеляційної скарги підлягають
частковому задоволенню, а рішення суду в частині відмови ОСОБА_1. в позовних вимогах
щодо визнання недійсними прилюдних торгів та свідоцтва про придбання майна з
прилюдних торгів - скасуванню з направленням справи в цій частині позовних
вимог на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки воно ухвалене з
грубим порушенням процесуального закону та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Керуючись ст.ст.
303,307,311 ЦПК України, колегія суддів, -

З

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1-
задовольнити частково.

Рішення
Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 6 листопада 2006 року
-скасувати в оскарженій частині, справу направити на новий розгляд до того ж
суду в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з цього часу.