Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 22-680
2007 р.                                         Головуючий
у 1-й інстанції - Ковальчук С.Я.
19,23                                                       Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
березня 2007 року Колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду Кіровоградської області в складі:

головуючої судді: Авраменко Т.М.
суддів: Гайсюка О.В., Суровицької Л.В. при секретарі: Слюсаренко Н.Л. за участю
відповідача ОСОБА_1 і позивачки ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської
області від 24 січня 2007 року.

Заслухавши
доповідача, пояснення відповідача і позивача, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні
2006 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, про виселення з жилого будинку в
інше жиле приміщення.

Зазначала,
що на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону, виданого 05 серпня
2003 року Гайворонською державною нотаріальною конторою, їй на праві власності
належить жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1. Однак
в будинку проживають відповідачі. Відповідач ОСОБА_1 є власником жилого будинку
АДРЕСА_2.

Просила виселити
відповідачів у будинок, належний на праві власності ОСОБА_1 позовні вимоги
обґрунтовувала нормами матеріального права, що регулюють захист права
власності.

Рішенням
Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 січня 2007 року позов
задоволено. Суд дійшов висновку, що відповідачі створюють умови неможливі для
сумісного проживання та користування будинком разом з позивачкою, тому вони
підлягають виселенню відповідно до ст. 116 ЖК України.

В
апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду, ухвалене
з порушенням норм матеріального та процесуального права та закрити провадження
у справі. Посилається на те, що позивачка вже зверталась з таким позовом в суд
і справа провадженням закрита в зв'язку з відмовою позивачки від позову.

2

В засіданні апеляційного суду відповідач
ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, зазначив, що право на спадщину на
будинок позивачка отримала з порушенням законодавства про спадкування,
порушивши його право на спадщину на будинок після смерті батька. Позивачка
просила відхилити апеляційну скаргу, оскільки рішення суду відповідає вимогам
закону та матеріалам справи.

Колегія
суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на
новий судовий розгляд до суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно
до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Із змісту
позовної заяви вбачається, що позивачка просила виселити відповідачів із
належного їй на праві власності жилого будинку на підставі норм матеріального
права, що регулюють захист права власності та не просила виселити відповідачів
на підставі ст.116 ЖК України, тобто суд розглянув справу, вийшовши за межі
позовних вимог і разом з тим не дав правової оцінки доводам позивачки стосовно
підстав виселення відповідачів, зазначених в її позовній заяві.

Відповідно
до ч.1 ст.116 ЖК України якщо наймач, члени його сім»ї або інші особи, які
проживають разом з ним, систематично руйнують бо псують жиле приміщення, або
використовують його не за призначенням або систематичним порушенням правил
співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в
одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

З
матеріалів справи вбачається ,що позивачці на праві власності належить будинок
по АДРЕСА_2 і саме в цьому будинку проживають відповідачка відповідачу ОСОБА_1
належить будинок по АДРЕСА_2 і в цьому будинку проживає позивачка, тобто
позивачка і відповідачі разом не проживають. Крім того, в рішенні суду не
зазначено, які заходи запобігання і громадського впливу застосовувались до
відповідачів.

Відповідачем
по справі є також ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до ч.2 ст.39 ЦПК України
права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від 14 до 18 років можуть
захищати у суді відповідно їх батьки,усиновлювачі,піклувальники чи інші особи,
визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню
особу.

З
матеріалів справи видно, що інтереси неповнолітньої ОСОБА_4 при розгляді справи
ніхто із зазначених в ч.2 ст.39 ЦПК України осіб не захищав і повістка про
виклик такої особи в судове засідання судом не направлялась і оскільки суд
розглянув справу за відсутності особи, яка має право захищати інтереси
неповнолітньої ОСОБА_4, то відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 ЦПК України рішення
суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Розгляд
справ за відсутності осіб, що беруть участь у справі та не повідомлені належним
чином про час і місце розгляду справи, є порушенням основних засад судочинства,
встановлених ст. 129 Конституції України, оскільки він позбавляє таких осіб
реальної можливості здійснювати право захисту своїх прав, а суд - можливості
повного та всебічного дослідження обставин справи на засадах змагальності.

3

Доводи апеляційної
скарги про закриття провадження у справі є безпідставними.

Керуючись п.5
ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.311, ст. ст. 313, 314,315 ЦПК України , колегія суддів,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати
рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 січня 2007
року, а справу направити на новий розгляд в той же суд іншим суддею.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.