Справа
№2-46/2007
РІШЕННЯ
Іменем України

12 березня 2007
року                                                                                  с.
Мазурівка

Чернівецький
районний суд Вінницької області в складі:

головуючого:
судді Стадника І.М.,

при секретарі
Яворській М.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріа­льної та
моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до районного суду із позовом до ОСОБА_2 про відшко­дування
матеріальної та моральної шкоди, заподіяної йому ДТП, що сталася з вини останнього, по­силаючись на те, що
діями відповідача, що спричинили пошкодження його автомобіля йому запо­діяно
матеріальну шкоду в розмірі 2950 грн. 28 коп. та моральну шкоду, яку він оцінює
в 1700 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав
повністю на умовах, ви­кладених у позовній заяві, а також будучи допитаним за
правилами допиту свідків суду показав, що ЗО жовтня 2006 року його автомобіль
ЗАЗ 1102, НОМЕР_1
стояв на узбіччі проїзної частини по вул. Кірова біля пилорами, причому до
межі проїжджої чистини було приблизно 1 метр, горіло стоянкове світло. Він,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийшли до машини, сіли в неї і від­разу відчули удар в
автомобіль спереду. Вийшли з машини і побачили поряд автомобіль відповіда­ча.
Під час удару яких-небудь тілесних ушкоджень йому чи пасажирам заподіяно не
було. Викликав працівників патрульної служби, які прибули на місце події,
зробили відповідні заміри, склали схему ДТП та запропонували пройти освідування
на встановлення факту сп'яніння. Як він, так і позивач були згідно з висновками
лікарів тверезими.

В результаті ДТП
було пошкоджено передню ліву сторону його автомобіля: крило, капот,
радіатор, акумулятор, бампер, фартух, лобове скло (Аісовський при ударі розбив
його головою). На ремонт автомобіля витратив понад 2800 грн. Ремонт здійснював
на СТО Воєвідчинецької виправ­ної колонії №114 в с Сказинці Могилів-Подільського району. Запчастини купував
в м. Вінниці.

Вважає, що в результаті ДТП йому заподіяно і моральну шкоду, яка полягала в
погіршенні стану здоров'я, що стався через кілька днів після події (головні
болі, погіршився сон), в зв'язку з чим він був змушений звертатися за медичною
допомогою. В салоні автомобіля ОСОБА_2 під час події був газовий балон, а тому
після ДТП боїться
використовувати газ у побуті.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та будучи допитаним за правилами допиту
свідків суду показав, що 30 жовтня 2006 року коли після роботи повертався
додому рухаючись на власному автомобілі «Фольксваген»
і їхав з увімкненим ближнім світлом фар, побачив дуже яскраве світло фар,
яке засліпило його. Вважав, що автомобіль - джерело світла має об'їхати його з
лівого боку, а тому не зупинив автомобіль відразу. За мить відчув удар. Як
потім з'ясувалося - врізався в автомо­біль позивача. Вважає, що дальнім світлом
фар його засліпив саме позивач. Коли вийшов з авто­мобіля, викликали
працівників ДАІ, які зробили заміри та склали схему, після того запропонували

пройти освідування на предмет вживання алкоголю. Транспортні
засоби були доставлені на штрафмайданчик райвідділу. Наступного дня інспектор
ДАІ склав протокол, відібрав пояснення.

Вважає, що в ДТП, яке
сталося, є і його вина, і вина позивача. їм обом було заподіяно мате­ріальну
шкоду. Крім того, позивачем було відремонтовано деякі деталі, які не вказані як
пошкоджені в акті огляду.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що восени 2006 року він, ОСОБА_4 та ОСОБА_1
сіли в машину останнього - «Таврія», яка стояла на узбіччі дороги поблизу лі­карні
в смт. Чернівцях. Приїздили туди вантажити дрова. Вантажна машина, яку вони
загрузили, поїхала і побачили, що назустріч рухається інший автомобіль. В
машині ОСОБА_1 горіла лише підсвітка. Вони не встигли рушити з місця, як
зустрічний автомобіль врізався в них. Від удару автомобіль відбило. Було
розбито бампер, крило, радіатор, капот, одна фара і покажчик поворотів тощо.

Свідок ОСОБА_4 дав суду аналогічні
з ОСОБА_5 покази.

Заслухавши покази сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд
приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

ЗО жовтня 2006 року біля 20 год. 20 хв. в смт.
Чернівці на вулиці Кірова ОСОБА_2, керу­ючи автомобілем «Фольксваген», державний
номерний знак в НОМЕР_2 не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху
та не врахував дорожню обстановку щоб мати змогу постійно кон­тролювати та
безпечно керувати автомобілем та здійснив наїзд на інший транспортний засіб -
ав­томобіль ЗАЗ 110207, державний НОМЕР_3,
який належить ОСОБА_1.

Факт вчинення ОСОБА_2 порушення правил дорожнього руху,
що спричинило по­шкодження транспортних засобів, підтверджений постановою судді
Чернівецького районного суду від 1 грудня 2006 року, якою його визнано в
скоєнні адміністративного правопорушення, що пе­редбачене ст. 124 КпАП України.

Дана постанова відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України є обов'язковою при
розгляді даної цивільної справи з питань, чи мали місце дії ОСОБА_2 та чи
дійсно вони вчинені ним.

Тому суд відкидає посилання ОСОБА_2 на те, що в дорожньо
транспортній пригоді, яка сталася ЗО жовтня 2006 року є не лише його вина, а й
вина ОСОБА_1

Крім того, його посилання про те, що безпосередньо перед
наїздом на автомобіль позивача він був ним же засліплений, не можуть бути
прийняті до уваги з наступних підстав.

Як показали в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та свідки ОСОБА_5,
ОСОБА_4, автомобіль ЗАЗ 110207 в момент удару не рухався, а стояв на узбіччі з
увімкне­ними габаритними вогнями. Таке розташування автомобіля на момент
зіткнення підтверджується і об'єктивними даними по справі - схемою пригоди, що
складена інспектором патрульної служби безпосередньо після її скоєння.

Крім того, згідно з п. 19.3. Правил дорожнього руху, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року в разі
засліплення водій зобов'язаний увімкнути ава­рійну світлову сигналізацію і, не
змінюючи смуги руху, зупинитися. Відновлення руху дозволяється лише після того,
як пройдуть негативні наслідки засліплення.

Водієм ОСОБА_2 зазначених вимог Правил не дотримано, а
тому суд констатує його вину в дорожньо-транспортній пригоді, що сталася.

В результаті дорожньо транспортної пригоди - зіткнення транспортних засобів
було по­шкоджено обидва автомобілі, причому в автомобілі позивача згідно з
протоколом огляду і затри­мання автомобіля при зовнішньому огляді встановлено
пошкодження передньої частини автомобі­ля, деформовано: передній капот, ліве
переднє крило, решітку радіатора, розбите скло передньої лівої фари, розбито
ліву сторону переднього бампера, деформовано номерний знак, тріснуте лобо-

ве скло у
верхній правій половині, деформовано фартух з правої сторони, нижня частина,
пошко­джено радіатор автомобіля.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснював ремонт автомобіля за власний ра­хунок
придбаваючи запасні частини та оплачуючи відповідні роботи СТО. На ремонт
автомобіля ним витрачено: накладна НОМЕР_4 від 1.12.2006 року - 1272 грн. 96
коп.; накладна НОМЕР_5 від 14.12.2006 року - 204 грн., накладна НОМЕР_6 від
23.12.2006 року - 29 грн.; товарний чек НОМЕР_7 від 10.12.2006 року - 50 грн.;
товарний чек НОМЕР_8 від 1.12.2006 року - 270 грн.; товарний чек НОМЕР_9 від
22.12.2006 року - 167 грн.; акт виконаних робіт, накладна НОМЕР_10 та квитанція
до прибуткового касо­вого ордера від 22.12.2006 року - 532 грн., а всього 2524 грн.
96 коп.,

Крім того, ОСОБА_1 для придбання запчастин їздив до м. Вінниці та доправляв
їх до місця ремонту в с Сказинці
Могилів-Подільського району. На зазначені потреби ним витра­чено згідно з
наданими суду документами (а.с. 17) 196 грн. 27 коп. (18,40 грн. + 18,40 грн. +
109,50 грн. + 49,97 грн.)

Після ДТП в ОСОБА_1 погіршився стан здоров'я й
діагностовано астено-невротичний синдром, через що він звертався за медичною
допомогою, про що в матеріалах спра­ви є відповідні медичні документи. На
лікування ним витрачено 129 грн. 05 коп.

Всього розмір заподіяної діями ОСОБА_2 майнової шкоди ОСОБА_1 скла­дає 2850
грн. 28 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166, п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України вона
підлягає відшкодуванню в по­вному обсязі особою, яка її завдала.

Крім того, діями відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду, яка
полягала в фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з
дорожньо-транспортною пригодою та у зв'язку з пошкодженням його майна (п.1, 4
ст. 23 ЦК України)
і відповідно до ст. 1167 ЦК
вона також підля­гає до відшкодування особою, яка її завдала.

Визначаючи розмір грошового відшкодування суд враховує характер
правопорушення, гли­бину фізичних та душевних страждань, позбавлення
потерпілого можливості використовувати свою власність та інші обставини, які
мають істотне значення - в результаті ДТП
було пошкоджено також автомобіль відповідача, а сам він перебував на
лікуванні з приводу травм, отриманих під час зіткнення, а також враховуючи
вимоги розумності і справедливості суд присуджує до стягнення 350 грн.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідача на користь позивача слід
стягнути судові витрати по справі пропорційно до задоволеної частини позовних
вимог, а саме 67 грн. 44 коп. ((3200,28 грн. (задоволена частина
позову)/4650,28 грн.(сума пред'явленого позову) * 98 грн. (сума сплачених
судових витрат)).

На підставі ст.
23, 1166, 1167, 1188 ЦК України,
керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК

Украши, суд, -

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 2850 (дві тисячі
вісімсот п'ятдесят) гривень 28 коп., 350 (триста п'ятдесят) гривень на
відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати по справі в розмірі 67
(шістде­сят сім) грн. 44 коп., а всього 3267 (три тисячі двісті шістдесят сім)
гривень 72 коп.

В решті позову відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом
десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано,
або закінчення строку, встано­вленого для подання апеляційної скарги в разі ії
неподання.