УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

8 серпня 2007  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Балюка М.І.,

Лященко  Н.П.,

Барсукової В.М..,

Охрімчук Л.І.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2006 року ОСОБА_1 пред'явив в суді позов до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

Зазначав, що він перебував з відповідачкою у шлюбі,
який  9 серпня 2001 року розірвано.

Під час шлюбу у них народився ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження.

Посилаючись на те, що відповідачка не працює, не має
належних житлово-побутових умов для проживання та недобросовісно ставиться до
своїх батьківських обов'язків по
вихованню дитини, ОСОБА_1 просив задовольнити позов.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Заочним рішенням Барського районного
суду Вінницької області від 20 жовтня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено:
визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 з батьком.

У листопаді 2006 року відповідачка
подала до суду заяву про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Барського районного суду
Вінницької області від 10 листопада 2006 року заяву ОСОБА_2 залишено без руху
та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою цього ж суду від 27 листопада
2006 року заяву відповідачки визнано неподаною та їй повернуто.

На останню ухвалу суду ОСОБА_2. подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 15 січня 2007 року рішення
районного суду скасовано і постановлено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм процесуального права, а ухвалу суду від
27 листопада 2006 року залишити без зміни.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції й постановляючи
нове про відмову в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив із того,
що апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення районного суду підлягає задоволенню, а
рішення суду - скасуванню, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 ніякими доказами по
справі не стверджуються, тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Проте
з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки вони не ґрунтуються на
вимогах закону та матеріалах справи.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_2 убачається, що заявниця просила
скасувати ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 27 листопада
2006 року, якою її заява про перегляд заочного рішення суду визнана неподаною
та їй повернута (а.с. 151).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 ЦПК України окремо від
рішення суду  можуть бути оскаржені в
апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви
позивачеві (заявникові).

Апеляційна скарга на судове рішення від учасників процесу
не надходила.

Проте, апеляційний суд у порушення вищезазначених вимог
закону апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Барського
районного суду Вінницької області від 27 листопада 2006 року не розглянув, а
безпідставно скасував рішення суду першої інстанції.

У зв'язку з
наведеним оскаржуване рішення апеляційного суду підлягає скасуванню як таке, що
постановлене з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 15 січня 2007 року скасувати.

Справу
направити на новий розгляд у суд апеляційної інстанції.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В.Патрюк

Судді:

М.І.Балюк

В.М.Барсукова

Н.П.Лященко

Л.І.Охрімчук