Справа №2-89/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
лютого   2007 року
Кельменецький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого -
судді:                                                 Харабари
І.В.

при секретарі:                                                            Дєдовій B.C.

за участю позивача:                                                  ОСОБА_1

представника відповідача:                                       Присакаря
В.М.

розглянувши в
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Ленковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області про
визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав до
суду позовну заяву, в якій просить визнати за ним право власності на самочинно
збудовані споруди, а саме житловий будинок позначений в інвентарній справі
доданій до позовної заяви літерою „А-І" вартістю 17165 гривень, літню
кухню позначену літерою „Б" вартістю 2644
гривні, сарай саманний позначений літерою „В" вартістю 8471 гривня, сарай
саманний позначений літерою „Г" вартістю 1111 гривень, вбиральню цегляну позначену літерою „Д"
вартістю 164 гривні,
сарай із шиферу позначений літерою „Е" вартістю 1594 гривні, вхід у
погріб позначений літерами „Вх" вартістю 168 гривень, погріб позначений літерами „Пг" вартістю 1532 гривні, ворота
позначені №1 вартістю
297 гривень,
огорожу позначену №2 вартістю
189 гривень,
огорожу позначену №3 вартістю
186 гривень,
криницю позначену №4 вартістю
862 гривні,
що знаходяться по АДРЕСА_1, загальна дійсна вартість яких становить 34384
гривні.

Представник відповідача сільський
голова с Ленківці
Кельменецького району Присакар В.М. позов визнав з тих підстав, що ОСОБА_1
згідно договору оренди, який був укладений 15 лютого 2007
року між позивачем та Ленковецькою сільською радою, є користувачем
земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1,
на якій розташовані споруди, які самочинно побудовані позивачем та його
покійною дружиною. Ленковецька сільська рада, як власник цієї земельної ділянки
не заперечує щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на самочинне будівництво.
Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб.

Позивач ОСОБА_1
в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та обґрунтовуючи їх посилався на
те, що господарство, яке розташоване в АДРЕСА_1
було побудоване ним та його покійною дружиною ОСОБА_2, яка померла

2

ІНФОРМАЦІЯ_1.   Позивач
є спадкоємцем за законом   та
прийняв спадщину, однак не    зміг
оформити свої спадкові права на
споруди, які залишилися
після   смерті   ОСОБА_2,
поскільки    вони    є
самочинним будівництвом.

15 лютого 2007 року позивач
уклав із Ленковецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області
договір оренди земельної ділянки площею 0,50
Га, яка розташована в АДРЕСА_1,
на якій розміщене вищевказане самочинне будівництво. Позивач, як користувач
земельної ділянки, на якій розташоване самочинне будівництво просить визнати за
ним право власності на вищевказані самочинно збудовані споруди.

Представник
відповідача сільський голова с
Ленківці Кельменецького району Присакар В.М. в судовому засіданні пояснив,
що ОСОБА_1 згідно договору оренди, який був укладений 15 лютого 2007 року між
позивачем та Ленковецькою сільською радою, є користувачем земельної ділянки,
яка знаходиться в АДРЕСА_1,
на якій розташовані самочинно збудовані ним та його покійною дружиною
ОСОБА_2 споруди. Ленковецька сільська рада, як власник цієї земельної ділянки
не заперечує проти визнання за ОСОБА_1 права власності на самочинне
будівництво, яке розташоване за вищевказаною адресою. Самочинно збудовані
споруди не порушують права інших осіб.

Судом
встановлено, що 15 лютого 2007 року позивач
ОСОБА_1 уклав з Ленковецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької
області договір оренди земельної ділянки розміром 0,50 Га, в тому числі 0,25 Га для
обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована в АДРЕСА_1 строком на один
рік. Таким чином, позивач згідно ст. 93
ЗК України є її користувачем. На даній земельній ділянці знаходяться
житловий будинок і інші споруди, які зазначені у зведеному акті інвентарної
справи, а саме житловий будинок позначений в інвентарній справі доданій до
позовної заяви літерою „А-І" вартістю 17165 гривень, літня кухня позначена літерою „Б" вартістю 2644 гривні, сарай
саманний позначений літерою „В" вартістю 8471 гривня, сарай саманний позначений літерою „Г"
вартістю 1111 гривень,
вбиральня цегляна позначена літерою „Д" вартістю 164 гривні, сарай із
шиферу позначений літерою „Е" вартістю 1594 гривні, вхід у погріб позначений літерами „Вх"
вартістю 168 гривень,
погріб позначений літерами „Пг" вартістю 1532 гривні, ворота позначені №1 вартістю 297
гривень, огорожа позначена №2
вартістю 189 гривень,
огорожа позначена №3 вартістю
186 гривень,
криниця позначена №4 вартістю
862 гривні,
загальна дійсна вартість яких становить 34384
гривні, які були побудовані без належного дозволу та належно затвердженого
проекту, тобто самочинно. Дане самочинне будівництво не суперечить суспільним
інтересам, не порушує права інших осіб, а також санітарні та екологічні норми і
правила.

Визнання
представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права та
інтереси інших осіб.

з

Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України, на
вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

Враховуючи
наведене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати за ним
право власності на житловий будинок та господарські і побутові споруди, які
розташовані в АДРЕСА_1.

Керуючись ст.
ст. 376, 392 ЦК України,
ст. ст. З, 8, 10, 15, 79, 88, 130, 174, 213,
214, 215 ЦПК України ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані житловий будинок та інші
споруди, які зазначені у зведеному акті інвентарної справи та розташовані в АДРЕСА_1, а саме на
житловий будинок позначений в інвентарній справі доданій до позовної заяви
літерою „А-І" вартістю 17165
гривень, літню кухню позначену літерою „Б" вартістю 2644 гривні, сарай
саманний позначений літерою „В" вартістю 8471 гривня, сарай саманний позначений літерою „Г"
вартістю 1111 гривень,
вбиральню цегляну позначену літерою „Д" вартістю 164 гривні, сарай із
шиферу позначений літерою „Е" вартістю 1594 гривні, вхід у погріб позначений літерами „Вх"
вартістю 168 гривень,
погріб позначений літерами „Пг" вартістю 1532 гривні, ворота позначені №1 вартістю 297
гривень, огорожу позначену №2
вартістю 189 гривень,
огорожу позначену №3 вартістю
186 гривень,
криницю позначену №4 вартістю
862 гривні,
загальна дійсна вартість яких становить 34384   гривні.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо буде
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення
суду набере законної після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набере законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до Кельменецького районного суду. Апеляційна скарга на
рішення може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Кельменецький
районний суд.

Суддя: /підпис/

З оригіналом
згідно: