Справа 22ц-187/07                         Головуючий по першій
інстанції - Разумовська О.Г.
Категорія - 44                                    Доповідач
апеляційної інстанції-   Кутова Т.З.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня
2007 року                                                                            м.
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі

головуючого   Лисенка
П.П.

суддів                Данилової О.О., Кутової Т.З.

при секретарі            Негрун І.О.

за участю  позивача ОСОБА_1., його
представника ОСОБА_2, представника
відповідача Чайкіна О.С., представника третьої особи  ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Акціонерного
комерційного банку (далі - АКБ)
"Національний кредит" на рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 17 листопада 2006 року по цивільній справі за позовом

ОСОБА_1

до   АКБ "Національний кредит", треті особи : приватний
нотаріус Київського

міського
нотаріального округу ОСОБА_3.,  державна
виконавча служба

Миколаївської області, ТОВ "Мерідіан"

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

УСТАНОВИЛА:

У червні 2006 року ОСОБА_1. звернувся з позовом до АКБ "Національний
кредит" про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису ,
вчиненого ІНФОРМАЦІЯ_2 приватним нотаріусом ОСОБА_3. Цим написом звернено
стягнення на майно позивача, яке за договором іпотеки було передано відповідачу
в іпотеку на виконання зобов'язань по кредитному договору ІНФОРМАЦІЯ_1,
укладеному між банком та ТОВ "Мерідіан". Позивач посилався на те, що
цей виконавчий напис не відповідає вимогам, що ставляться до виконавчих документів
щодо їх змісту, а зазначена в ньому сума - фактичному розміру боргу.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2006 року
позов задоволено. Виконавчий напис нотаріуса за ІНФОРМАЦІЯ_2 року визнано
таким, що не підлягає виконанню в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник АКБ
"Національний кредит" просив рішення скасувати та відмовити у
задоволенні позову, посилаючись на те, що суд невірно застосував норм
цивільного та інших галузей законодавства, а тому постановив необгрунтоване
рішення.

Апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що оспорюваний
виконавчий напис нотаріуса від ІНФОРМАЦІЯ_2 не відповідає вимогам ст. 19 Закону
"Про виконавче провадження", а саме не зазначена дата набуття
рішенням законної сили, строк пред'явлення виконавчого документу до виконання,
дата народження та місце роботи боржника. Крім того, суд вважав, що розмір
боргу, зазначений у виконавчому напису, а саме 3725795 грн. боргу та 268453 грн.
відсотків, не відповідає вартості предмету застави, яка складає 30000 грн.

Але з такою оцінкою зібраних доказів, характеру
правовідносин сторін та застосуванням матеріальних норм погодитися не можна, що
є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Так, статтею 19 Закону України "Про виконавче провадження" / далі
Закон/ передбачені загальні вимоги до виконавчих документів, якими є і
виконавчі написи нотаріуса, а статтею 89 Закону України "Про
нотаріат" та пунктом 287 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої наказом МЮУ З березня 2004 року за № 283/8882
/далі Інструкція/ - та інформація, яку має містити саме виконавчий напис.

Оспорюваний виконавчий напис не містить дати набрання чинності рішенням та
строк пред'явлення виконавчого документу до виконання / п.5,6 ст. 19 Закону/, а
також місця народження та роботи боржника / абз. 4 ст.89 Закону "Про
нотаріат", абз.4 п.287 Інструкції/.

Але підставою вчинення виконавчого напису є цивільно-правова угода / п.1
Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі виконавчих документів, затверджений постановою
КМУ від 29.06.99 року №1172 -далі Перелік/, а не рішення суду. Тому вимога п.5
ст. 19 Закону на виконавчі написи нотаріусів не розповсюджується.

Не може вважатися обов'язковою для виконавчих написів і зазначення строку
пред'явлення виконавчого документу до виконання / п.6 ст. 19 Закону/, оскільки
такий строк передбачено ст.91 Закону "Про нотаріат", а пункт 287
Інструкції такі відомості, як необхідні, не передбачає.

Відсутність у виконавчому написі місця народження та роботи боржника
пов'язана з тим, що такі відомості відсутні у документах, на підставі яких
вчиняється виконавчий напис. Відповідно до п.1 Переліку надання таких
додаткових даних нотаріусу для одержання виконавчого напису не є обов'язковим.

Посилання ОСОБА_1.
на невірне визначення у виконавчому написі обсягу його відповідальності
колегія вважає безпідставним, оскільки виконавчий напис передбачає лише
звернення стягнення на предмет іпотеки, за рахунок якого іпотекодержатель має
право задовольнити свої вимоги у повному обсязі / ст. 7 Закону України
"Про іпотеку"/, а порядок погашення договору кредиту, який
встановлено договором про погашення заборгованості за ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
укладеного сторонами в простій письмовій формі, не тягне за собою автоматично
зміну договору іпотеки від ІНФОРМАЦІЯ_4. Так відповідно до ст. 19 Закону
України "Про іпотеку", зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають
нотаріальному посвідченню, а відповідні відомості про зміну умов обтяження
нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому
законом порядку.

Таким чином, колегія вважає, що вищезазначені недоліки виконавчого напису
нотаріуса від ІНФОРМАЦІЯ_5, мають формальний характер, не перешкоджають
ідентифікації боржника, а також проведенню виконавчих дій, а тому не можуть
бути підставою для визнання цього напису таким, що не підлягає виконанню.

За такого, оскаржуване рішення суду, на підставі п. 4 ст. 309 ЦПК України
підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_1.

Керуючись
ст.ст.309, 316 ЦПК України, колегія судців

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника АКБ "Національний
кредит" задовольнити частково.

Рішення
Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 листопада 2006 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення, але протягом двох місяців може бути оскаржено в касаційному
порядку до Верховного Суду України.