УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31 травня 2007 року                                                                                                     м. Ужгород

Судова колегія палати в цивільних справах
апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої                   -        судді Кожух
О.А.

суддів                           -           Чужа Ю.Г., Дідик В.М.

при секретарі                            -        Шпонтак В.В.

за участю: апелянта - позивача по первісному позову - ОСОБА_1 , представника КП „Румб" - Андрішко Я.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Ужгород апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Перечинського районного суду від 14 жовтня 2004 року по циві­льній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дубриницької сільської ради, третіх осіб на стороні відповідачів КП
„Румб" та від­ділу земельних ресурсів м. Перечин
про визнання частково недійсним державного акту на право власності на земельну
ділянку НОМЕР_1, виданого ОСОБА_2, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Дубриницької сільської ради, ДП
„Закарпатгеодезцентр", третьої особи -відділу земельних ресурсів м.
Перечин про визнання недійсним та скасування реєст­рації державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, ви­даного ОСОБА_1, -

встановила:

У липні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_2, Дубриницької сільської ради, третіх осіб на стороні
відповідачів КП „Румб" та відділу земельних ресурсів м. Перечин, в якому
просив визнати недійсним в частині межі А-Г державний акт на
право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, виданий ОСОБА_2, та скасувати державну реєстрацію вказаного акту в частині межі А-Г. У вересні 2004 року ОСОБА_2 пред'явила
до ОСОБА_1, Дубриницької сільської ради, ДП
„Закарпатгеодезцентр", третьої особи -відділу земельних ресурсів м.
Перечин - зустрічний позов про визнання недійсним та скасування реєстрації державного акту на право власності на земельну
ділянку НОМЕР_2, виданого ОСОБА_1

ОСОБА_1 свій позов мотивував тим, що
у державному акті на право влас­ності на земельну ділянку НОМЕР_1,
виданому ОСОБА_2, межа А-Г була встановлена всупереч протоколу
узгоджувальної комісії Дубриницької сільської ради від 08.08.2002 і проходить по його земельній ділянці. ОСОБА_2 зустрічний
позов до ОСОБА_1 мотивувала тим, що межа між їх
земельними ділянками була пе­реміщена в сторону її земельної
ділянки на 50 см., внаслідок чого площа земельної ділянки ОСОБА_1 збільшилась за рахунок її земельної ділянки на 42 кв.м.

Обидві сторони стверджували, що видані державні
акти порушують їх права на землю.

Справа № 22 - ц - 799/07                                                                                               Номер
рядка статистичного звіту: 33

Головуючий в першій інстанції: Уліганиненць А.І. Доповідач: Кожух О.А.

2

Рішенням Перечинського районного суду від 14 жовтня 2004 року у первісному позові відмовлено та задоволено зустрічний позов. По
справі постановлено окрему ухвалу.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області
від 24.12.2004 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено
частково - рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного
позову було скасовано та в задоволенні зустрічного позову
відмовлено. В решті рішення залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 17 квітня 2007 року за за­явою ОСОБА_2 вказане рішення апеляційного суду
скасовано за нововиявленими обставинами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і
ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити та
відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і обгрунтованість рішеня та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне її відхилити.

При вирішення спору суд першої
інстанції виходив з того, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1327 га. ОСОБА_2 видано 5
серпня 2003 року на підставі рішення 4
сесії Дубриницької сільської ради 4 скликання від 8 грудня 2002 року згідно
проведеної інвентаризації землі відповідно до вимог закону.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

ОСОБА_1 мотивовано позов тим, що КП „Румб"
втсановило межу А-Г у державному акті на право власності
на земельну ділянку ОСОБА_2 всупереч протоколу
узгоджувальної комісії Дубриницької сільради від 08.08.2002. Проте як вбачається з згаданого протоколу комісія встановила, що
ОСОБА_1 змістив існуючу огорожу за будівлею гаража
в сторону земельної ділянки ОСОБА_2 та вважала, що
ОСОБА_1 необхідно встановити огорожу на попереднє місце. Отже, комісією Дубриницької сільської ради було встановлено
порушення межі саме з боку ОСОБА_1, тому, на думку колегії,
немає підстав вважати, що ця межа КП „Румб" була встановлена всупереч протоколу від 08.08.2002. Таким чином, за
наведених у позовній заяві підстав суд першої інстанції дійшов правильного
висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 і
рішення в цій частині слід залишити без змін.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається,
що ОСОБА_1 у листопаді 2006 року звернувся до Перечинського районного суду із позовом
про визнання недійсним всього державного акту на право
власності на земельну ділянку НОМЕР_1 ОСОБА_2 (а.с.227-228). Цей спір є спором між тими ж сторонами, проте його предмет та підстави є іншими і судом
апеляційної інстанції при розгляді даної справи
не можуть бути взяті до уваги.

Що стосується
зутсрічнорго позову то судова колегія виходить з наступного.

З постанови Перечинського районного суду від 15.08.2006 за результатами розгляду кримінальної справи по
обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 364, 366 КК України (а.с. 175-176), вбачається, що у
травні 2004 року ОСОБА_3, перебуваючи на посаді
начальника відділу земельних ресурсів у Перечинському районі, зловживаючи своїм
службовим становищем, умисно в ході оформлення
матеріалів на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_1, без погодження з ОСОБА_2, яка є суміжним землекористувачем,
видав шляхом підписання   та
завірення   печаткою   звідомо
неправдивий   Акт   встановлення   і

3

погодження меж землекористування від 7 травня 2004 року, в якому в графі „Представники суміжних землекористувачів" навпроти
прізвищ ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були підроблені скорочені
підписи останніх, а в подальшому зазначений акт разом з іншою технічною
документацією подав у Дубриницьку сільську раду, якою 05.07.2004 було видано ОСОБА_1 державний акт на право власності на
земельну дялянку НОМЕР_2. Вказаною постановою ОСОБА_3 було звільнено від кримінальної відповідальності та закрито провадження у
зв'язку із зміною осбтановки, тобто, з нереабілітуючих підстав.

Таким чином, та обставина, що
державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 виданий ОСОБА_1 на підставі завідомо
неправдивих документів, встановлена постановою
Перечинського районного суду від 15.08.2006, якою закінчено провадження у
кримінальній справі, а тому, відповідно до ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню у
цивільній справі. За таких обставин, вказаний акт не може вважатись законним і підлягає скасуванню. Оскаржуваним рішенням
Пере­чинського районного суду цей акт було визнано
недійсним та скасовано, тобто, при­йняте рішення
є по суті правильним, і підстав для його скасування в частині вирі­шення
зустрічного позову - немає.

Зважаючи на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
та процесуального права, доводи
апеляційної скарги суттєвими не являються, тому, відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, п.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Перечинського районного суду від 14 жовтня 2004 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом
двох місяців з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.