Cпpaвa№ 2-573/07/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2007
р.                                                                                                              м.
Харків

Київський
районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого
- судді                        Садовського
К.С.

при секретарі -                                  Калініченко
Т.Г.,

з участю
адвоката -                          ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2
до відкритого акціонерного товариства „Завод ім. Фрунзе", дочірнього підприємства „АВТО
Інтернешнл" про захист прав споживачів, стягнення неустойки за затримку
усунення недоліків товару понад встановлений строк,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом,
в якому просив стягнути солідарно з ВАТ „Завод ім. Фрунзе" та ДП „АВТО
Інтернешнл" неустойку за прострочення усунення недоліку товару в сумі
139755 грн. 32 коп. та судові витрати в сумі 15000 грн. Свої вимоги він
обґрунтовує тим, що 27.06.2003 р. він придбав у ВАТ „Завод ім. Фрунзе",
який є офіційним ділером ДП „АВТО Інтернешнл", автомобіль MAZDA 6, 2003
року випуску. В період гарантійного строку він виявив дефекти лакофарбового покриття
кузову цього автомобіля, у зв'язку із чим 11 квітня 2006 року письмово
звернувся до відповідачів з проханням провести безоплатне усунення виявлених
дефектів. Вказує, що в порушення ст.ст. 708, 709 ЦК України відповідачі
безпідставно відмовили в задоволенні його вимог про усунення недоліків товару,
у зв'язку із чим у нього виникло право вимагати від продавця сплати неустойкі в
розмірі 1 % вартості товару за кожен день прострочення.

25 січня 2007 року представник позивача ОСОБА_3 збільшив
розмір позовних вимог /а.с. 81-82/, просив стягнути солідарно з відповідачів
неустойку за 303 дні прострочення усунення недоліку товару в сумі 335635 грн.
62 коп.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_3 і
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пояснивши суду, що з питань
придбання автомобіля MAZDA 6 позивач звертався тільки до ВАТ „Завод ім.
Фрунзе" і саме з цим суб'єктом господарювання досяг домовленості з
суттєвих умов договору куггівлі-продажу вказаного автомобіля, а саме ціни, умов
та термінів поставки, термінів гарантії, умов гарантійного обслуговування. Факт
придбання автомобілю підтвердив сам відповідач ВАТ „Завод ім. Фрунзе", видавши про це
довідку НОМЕР_1 від 28.03.2006 р. З ДП „АВТО Інтернешнл" у позивача не
виникало правовідносин щодо продажу автомобілю MAZDA 6.

Представники ДП „АВТО Інтернешнл" Гринчишин В.А., Дяченко C.M. і
Демська Г.П. проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що
договір купівлі-продажу автомобіля MAZDA 6 між позивачем
та ДП „АВТО Інтернешнл" не укладався, у зв'язку із чим правовідносин між
ними не виникало. Позивачем не надано доказів того, що належний йому автомобіль
мав недоліки лакофарбового покриття, а сам автомобіль не був представлений
позивачем до будь-якого пункту сервісної мережі для підтвердження наявності та
встановлення причин виникнення вищеназваних недоліків. Оскільки сервісними
службами не підтверджено наявність заявлених дефектів та не встановлено причин
їх виникнення, то й відсутні підстави стверджувати про необхідність проведення
гарантійного ремонту. Вказують, що позивачем невірно тлумачить ст. 709 ЦК України.

Представники ВАТ „Завод ім. Фрунзе"
Константинов Д.С. і Омельченко О.В. просять в задоволенні позову відмовити з тих
підстав, що ВАТ „Завод ім. Фрунзе"
не є продавцем автомобіля MAZDA 6, а з березня 2003 року ВАТ „Завод ім. Фрунзе" вже не вважалося
особою, уповноваженою Продавцем автомобілів на території Харкова та Харківській
області у зв'язку із закінченням дії Дилерського договору. В спірних
правовідносинах функції ВАТ „Завод ім. Фрунзе" зводились до передачі
автомобіля та товаросупроводної документації споживачеві ОСОБА_2. Оскільки
автомобіль фактично імпортований ДП „АВТО Інтернешнл", його відмова від
задоволення законних вимог споживача є незаконною. Крім того, вказують, що ОСОБА_2
не надано автомобіль для проведення ремонту та не складено наряду-замовлення, у
зв'язку із чим не виникло підстав для відліку строку виконання гарантійного
ремонту, як не виникло й прострочення. Тому вимога позивача про сплату
неустойки не підлягає задоволенню. Суд, вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

27 червня 2003
року ОСОБА_2 придбав у ВАТ „Завод ім. Фрунзе" автомобіль MAZDA 6, 2003
року випуску № кузову НОМЕР_2.

Цей факт
підтверджується довідкою НОМЕР_1 від 28.03.2006 року, виданою начальником Авто
центру ВАТ „Завод ім. Фрунзе"
Василенко О.В. /а.с. 12/, а також гарантійною сервісною книжкою на вищевказаний
автомобіль /а.с. 8-11/.

На автомобіль MAZDA 6, 2003 року
випуску № кузову НОМЕР_2 встановлена гарантія 3 роки або 100 000 км пробігу /а,с.
12/.

В судовому
засіданні встановлено, що станом на 27 червня 2003 року ВАТ „Завод ім.
Фрунзе" мало повноваження офіційного дилера ДП „АВТО Інтернешнл" по
розповсюдженню автомобілів MAZDA їх сервісному обслуговуванні в Харківській області
згідно Дилерської угоди від 09 вересня 2002 року /а.с. 45-54/, тобто на ВАТ
„Завод ім. Фрунзе" було покладено функції продавця.

Відповідно до п.
28 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни
дорожніх транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства промислової
політики України від 29 грудня 2004 року N 721, претензії Споживача щодо
виявлених недоліків у ДТЗ подаються за вибором Споживача на один із пунктів
сервісної мережі, вказаний у Сервісній книжці, Виконавцю або Продавцю за місцем
купівлі ДТЗ, або Виробнику.

В судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_2 скориставшись своїм правом споживача 11
квітня 2006 року, тобто протягом гарантійного строку, звернувся до продавця -
ВАТ „Завод ім. Фрунзе" з приводу дефектів лакофарбового покриття кузову
автомобіль MAZDA 6, 2003 року випуску № кузову НОМЕР_2 /а.с.
18-19/. При цьому він виконав умови заявления претензії, встановлені п.28
Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх
транспортних засобів, виклавши її письмово, зазначивши в неї своє прізвище,
ім'я, по батькові та місце проживання, місце знаходження спірного автомобіля,
пред'явивши довідку по придбанню автомобіля та Сервісну книжку.

Факт отримання
13 квітня 2006 р. ВАТ „Завод ім. Фрунзе"
претензії ОСОБА_2 підтверджується повідомленням-розпискою на а.с. 15.

Згідно з п. 29
Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх
транспортних засобів Виконавець (Продавець або Виробник) зобов'язаний протягом
трьох діб розглянути Претензію за участю Споживача та скласти в двох
примірниках рекламаційний акт, де зазначаються: прізвище, ім'я, по батькові
власника; марка ДТЗ, тип, модель, версія, ідентифікаційній номер ДТЗ і номер
його двигуна; державний номер ДТЗ; пробіг від початку експлуатації;
найменування організації, яка продала ДТЗ, і дата продажу; перелік заявлених
власником ДТЗ недоліків. Рекламаційний акт підписується власником ДТЗ та
представниками Виконавця (Продавця або Виробника). В результативній частині
рекламаційного акта повинне бути прийняте рішення по претензії.

Судом
встановлено, що ВАТ „Завод ім. Фрунзе" відмовило в розгляді заяви ОСОБА_2
від 11.04.2006 р. посилаючись на закінчення Дилерської угоди, що вбачається з
листа від 10.05.2006 р. /а.с. 14/.

Відмову ВАТ
„Завод ім. Фрунзе" в розгляді претензії ОСОБА_2 суд вважає такою, що
суперечить Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни
дорожніх транспортних засобів, оскільки згідно з ч.5 п.1 Порядку у разі
відсутності договірних відносин між Виробником, Продавцем, Виконавцем щодо
гарантійного ремонту ДТЗ, гарантійний ремонт ДТЗ забезпечує Продавець.

Доводи
представників ВАТ „Завод ім. Фрунзе"
про те, що Завод не є продавцем в виниклих правовідносинах з ОСОБА_2
спростовуються довідкою НОМЕР_1 від 28.03.2006 року; Дилерською угодою, пункт
2.4.6. якої передбачає відповідальність дилера перед покупцями пов'язану з
оформленням та продажем автомобілів /а.с. 47/.

Крім того, суд
враховує той факт, що згідно довідки ДП „АВТО Інтернешнл" НОМЕР_3 від
21.09.2006 року /а.с. 30/ вбачається, що розрахунок з ДП „АВТО Інтернешнл"
за спірний автомобіль проводило саме ВАТ „Завод ім. Фрунзе" в три етапи: 1)
07.03.2003 р. ВАТ „Завод ім. Фрунзе"
перерахувало ДП „АВТО Інтернешнл" 61064,00 грн.; 2) 15.05.2003 року
ВАТ „Завод ім. Фрунзе"
перерахувало ДП „АВТО Інтернешнл" 49880,00 грн.; 20.06.2003 р. ВАТ
„Завод ім. Фрунзе" перерахувало
ДП „АВТО Інтернешнл" 934,54 грн. Тобто розрахунки за спірний автомобіль з
Дистриб'ютором ВАТ „Завод ім. Фрунзе"
проводило ще задовго до продажу автомобілю споживачу ОСОБА_2.

До заяви
представника ВАТ „Завод ім. Фрунзе" Омельченко О.В. про те, що відомості,
викладені в довідці НОМЕР_1 від 28.03.2006 року є помилковими, суд ставиться
критично і вважає їх спробою уникнути цивільно-правової відповідальності.

Посилання представника ВАТ „Завод ім. Фрунзе" Омельченко О.В. на п. 13
ст. 8 Закону України „Про захист прав споживачів" в редакції Закону
України "Про внесення змін до Закону України "Про захист прав
споживачів"" № 3161-IV 01.12.2005 року, суд відхиляє, оскільки згідно
Дилерської угоди функції продавця в виниклих правовідносинах були покладені на
ВАТ „Завод ім.

Фрунзе". Той факт, що на
час звернення ОСОБА_2 до
ВАТ „Завод ім. Фрунзе"
дія Дилерської угоди
була припинена не звільняє ВАТ
„Завод ім. Фрунзе"
від виконання обов'язків продавця за раніше продані ними транспортні
засоби.

Вимоги позивача до ДП „АВТО Інтернешнл" суд вважає необгрунтованими,
оскільки між ним та цим суб'єктом господарювання не виникло правовідносин з
продажу спірного автомобілю.

Відповідно до ч. 1 ст. 708 ЦК
України (редакція 2003 року) у разі виявлення покупцем протягом
гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами
чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару
покупець має право за своїм вибором вимагати від продавця або виготовлювача
безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених
покупцем чи третьою особою, на їх виправлення.

Відповідно до ч.3 ст. 709 ЦК
України вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає
задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за
домовленістю сторін, в інший строк.

Відповідно до ч.5 ст. 709 ЦК
України за кожний день прострочення продавцем або виготовлювачем усунення
недоліків товару продавець сплачує покупцеві неустойку в розмірі одного
відсотка вартості товару.

Як було зазначено вище, у задоволенні вимог ОСОБА_2 про безоплатне усунення
недоліків автомобілю MAZDA 6 продавець ВАТ „Завод ім. Фрунзе" безпідставно
відмовив, що є підставою для застосування ч.5 ст. 709 ЦК України.

Із довідки-рахунку на а.с. 72 вбачається, що вартість автомобіля MAZDA 6,
придбаного ОСОБА_2 становить 119500 грн. /а.с. 30/.

Після закінчення 14-денного терміну з дня письмового звернення ОСОБА_2 до
продавця, а саме з 28.04.2006 р. по 25.01.2007 року, тобто за 303 дні
прострочення усунення продавцем недоліку товару неустойка складає 303 відсотки.

Таким чином, суд, розглядаючи справу в межах заявлених позивачем вимог,
стягує з ВАТ „Завод ім. Фрунзе"
неустойку за прострочення усунення недоліку товару в сумі 335 635 грн. 62
коп.

Відповідно до ч.І ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Згідно з квитанцією НОМЕР_4 від 10.08.2006 року, виданої юридичною
консультацією Дергачівського району Харківської обласної колегії адвокатів
/а.с. 76/, ОСОБА_2 сплачено 15000 грн. за ведення цивільної справи про захист
прав споживача на автомобіль MAZDA 6, яка підлягає стягненню на його користь з ВАТ „Завод
ім. Фрунзе".

Також суд стягує ВАТ „Завод ім. Фрунзе" судовий збір в сумі 1700 грн.,
від сплати якого позивач звільнений на підставі ч.З ст. 22 Закону України „Про
захист справ споживачів".

Керуючись ст.ст. 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 708, 709 ЦК
України, ст. 8 Закону України "Про внесення змін до Закону України
"Про захист прав споживачів"" № 3161-IV від
01.12.2005 p., Порядком гарантійного ремонту (обслуговування) або
гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів, затвердженого наказ
Міністерства промислової політики України від 29 грудня 2004 року N721, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Завод ім. Фрунзе" () на користь ОСОБА_2 неустойку за прострочення усунення недоліку
товару в сумі 335 635 /триста тридцять п'ять тисяч шістсот тридцять п'ять/ грн.
62 коп. та судові витрати в сумі 15000 /п'ятнадцять тисяч/ грн., а всього
стягнути 350635 /триста п'ятдесят тисяч шістсот тридцять п'ять/ грн. 62 коп.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Завод ім.. Фрунзе" () в доход держави судовий збір в сумі 1700 /одна тисяча сімсот/ грн.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до дочірнього підприємства „АВТО
Інтернешнл" про захист прав споживачів, стягнення неустойки за затримку
усунення недоліків товару понад встановлений строк - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через
районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 10
днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги на рішення суду
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення, з
подачею її копії до апеляційного суду.