у 1-й ін ст. Білінська Н.Б.
Справа
№22-1353
ЗО                                                       Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

20 серпня 2007
року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Львівської області в складі:

Головуючого:
Петричка П.Ф.

Суддів:
Зубарєвої К.П.,  Кіт І.Н.

при секретарі:
Жовнір 0.3.

з участю ОСОБА_1,  ОСОБА_2

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною

скаргою ОСОБА_1 на рішення    Шевченківського    районного
суду

м. Львова від 04
квітня 2007 року

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Шевченківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2007 року задоволено
позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення
перешкод у користуванні квартирою і вселення та відмовлено в зустрічному позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
такою,  що втратила право користування
житлом.  Зобов"язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 перешкод у
користуванні квартирою АДРЕСА_1 і вселено в зазначену квартири. У задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
такою,  що втратила право користування
зазначеною квартирою відмовлено.

Рішення
суду оскаржив ОСОБА_1 В
апеляційній скарзі просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення про
задоволення його позовних вимог та відмову у позові ОСОБА_3,  оскільки воно не відповідає фактичним
обставинам справи,  зібраним доказам та
прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема суд не
дав належної оцінки заявам позивачки про добровільне залишення нею спірної
квартири і не проживання понад встановлений законом термін а також показанням
свідків і складеним актам.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги,  колегія
суддів вважає,  що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Встановлено,  що сторони та їх двоє неповнолітніх дітей
зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1,  яка
складається із трьох кімнат,  кухні та
комунальних вигод,  загальною площею 66,
6 кв.м. ,  наймачем її є відповідач
ОСОБА_1 Шлюб між сторонами розірвано 29.09.2005 року. Задовольняючи позовні
вимоги про усунення перешкод у користуванні позивачкою житловим приміщенням та
відмовляючи у зустрічному позові про визнання її такою,  що втратила право користування цим житлом з
підстав  ст. .71 ЖК України суд вірно виходив з
того,  що факт не проживання позивачки у
спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин не знайшов свого
підтвердження матеріалами   справи   та
представленими   сторонами   доказами.      Матеріалами   справи

встановлено,  що позивачка у спірній квартирі не проживає з
червня 2005 року і з приводу чинення відповідачем перешкод у її проживанні в
квартирі неодноразово у липні 2005 року зверталася в органи міліції та з
позовом до суду звернулася в жовтні 2005 року,
тобто до спливу шестимісячного строку,
протягом якого відповідно до ч.1  ст. 71 ЖК України за тимчасово відсутнім
зберігається житлове приміщення. Факт непроживання позивачки у квартирі з
червня 2005 року стверджує відповідач у зустрічній позовній заяві про визнання
позивачки такою,  що втратила право
користування квартирою з підстав  ст. 71
ЖК України ( а.с. 15-16). За таких обставин суд обґрунтовано задовольнив
позовні вимоги позивачки та відмовив у задоволенні зустрічного позову. Рішення
суду відповідає матеріалам справи,
доказам та вимогам матеріального і процесуального права,  доводи апеляційної скарги не спростовують
висновків суду,  підстав для задоволення
апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись  ст. хт. 307 ч.1 п.1,  308,
313,  314 ч.1 п.1,  315 ЦПК України  колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну    скаргу
ОСОБА_1    відхилити,     а
рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2007 року
залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  може бути оскарженою в касаційному порядку
протягом двох місяців з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.