УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2007 року Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

Головуючого - Міщзія О.Я.

Суддів - Ткач O.І, Бахметової В.Х.

при секретарі -Танцюрі О.В. з
участю -ОСОБА_1.ОСОБА_2., представників ПП
"Фаворит2-1", КЖЕП "Фаворит",
управління житлово-комунального господарства, екології і транспорту Тернопільської
міської ради,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайсуду
від 13 листопада 2006 року в справі за її позовом до приватного підпремства
"Фаворит-1", ОСОБА_2, управління житлово-комунального
господарства, екології і транспорту Тернопільської міської ради, комунального
житлово-експлуатаційного підприємства "Фаворит" про виконання та
зміну умов договору,

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2005 року
позивачка звернулась до суду з позовом до ПП "Фаворит-1", ОСОБА_2 про
зобов"язання ПП "Фаворит-Г'виконати умови угоди, яка була укладена
між ними 13 жовтня 2001 року.

Позивачка зазначила, що даною
угодою про переобладнання нежитлового приміщення під гуртожиток за
адресою АДРЕСА_1 було передбачено, що вона як працівниця підприємства, яка
перебувала на черзі для покращання житлових умов, взяла на себе зобов'язання з
виготовлення проектної документації та фінансування на переобладнання 54-х
квадратних метри в нежилому приміщення під
майбутню однокімнатну квартиру; роботи повинна закінчити до 31 грудня 2004 року, а
ПП"Фаворит-1" повинно було здати в експлуатацію . Однак з вини
ПП"Фаворит-і" не змогла своєчасно завершити ремонтні роботи, оскільки
їй було заборонено продовжувати роботи ,
тому і

Справа №22 а-75                                            Головуючий в 1-й інстанції-Щавурська Н.Б.

Доповідач - Ткач О.І.

звернулась з позовом про спонукання іншої сторони до виконання взятих на
себе зобов'язань: дозволити продовжувати роботи з
переобладнання" та та продрвжити термін дії договору.

В процесі розгляду справи, позивачка зазначені вимоги
пред'явила і до управління
житлово-комунального господарства, екології і транспорту Тернопільської міської ради, комунального
житлово-експлуатаційного підприємства"Фаворит" .

Рішенням Тернопільського
міськрайсуду від 13 листопада 2006 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати
рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її
вимоги., посилаючись на те, що суд невірно трактуав норми
матеріального права,.

В суді апеляційної інстанції
ОСОБА_1 свої вимоги підтримала. Крім того, апелянтка пояснила, що їй відомо , що займане її сім'єю житло
перевищує норми, які дають підставки на отримання житла в Тернополі, але
оскільки укладено договір, який є чинним, просить зобов'язати іншу сторону до
належного виконання взятих на себе зобов'язань.

Представник ПП"Фаворит-1" заперечила
доводи апеляційної скарги і суду пояснила, що заборинили проводити
роботи апелянтці, оскільки міська рада , як власник спірного приміщення , при перевірці з'ясувала, що апелянтка не мала права на
покращання житлових умов.

Про дані обставини суду пояснила і представник
управління житлово-комунального господарства, екології
і транспорту Тернопільської міської ради.

ОСОБА_2 просить рішення залишити в силі.

Представник КЖЕП"Фаворит" суду
пояснив,що в даний час ОСОБА_1 працює у них двірником. Спірне
приміщення є власністю міської ради, і рішення , яким нежитлове
приміщення надано ПП"Фаворит-1" під реконструкцію не змінено і не
скасовано.

Суд апеляційної інстанції,
заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників
процесу ,  перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами

справи, приходить до висновку, що скарга до задоволення не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні вимог
ОСОБА_1 суд першої інстанцій виходив з того, що позивачка не мала права на
перебування в черзі на отримання житла, і відповідно не мала права на укладення угоди про переобладнання спірного приміщення.                                                                  З даним висновком погоджується і суд апеляційної
інстанції.                                                               Так, з матеріалів справи вбачається , що рішенням виконкому Тернопільської міської
ради    НОМЕР_1 від 26
вересня 2001  року    дозволено
ПП"Фаворит-1" провесити
реконструкцію нежитлового приміщення під гуртожиток, загальною площею 258,5 кв.метри в будинку АДРЕСА_1.

13 жовтня 2001 року між ПП"Фаворит-1 в особі ОСОБА_2. , з однієї сторони, та ОСОБА_1, з другої
сторони, укладено договір про участь останньої в проведенні реконструкції приміщень в у вищеназваному нежитловому приміщенні
з наступним поселенням її сім'ї в кількості 4-ох
осіб в приміщення загальною площею 54 кв.метри, якому буде надано статус гуртожитку. При цьому,
ОСОБА_1 бере на себе зобов'язання за власні кошти виготовити технічну
документацію на переобладнання та переобладнати це приміщення і пред'явити
переобладнане приміщення державній комісії для
прийняття його в експлуатацію.

З наявного в справі вироку стосовно ОСОБА_2..
вбачається, що останнього визнано
винним в отриманні хабарів за незаконне надання житла громадянам, в тому числі, і ОСОБА_1, оскільки остання не мала права на перебування на квартобліку, як потребуюча покращання житлових умов.

Крім того ,з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що
станом на жовтень 2001 року вона не перебувала у трудових
стосунках з ПП"Фаворит-1".

Згідно ст. 203 ЦК -" Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним
засадам суспільства."

Відмовляючи в задоволенні вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не мала права, на
перебування в черзі на отримання житла, і відповідно не мала права на
укладення угоди про переобладнання спірного приміщення, оскільки дана угода
суперечить вимогам Цивільного Кодексу і тим самим особа не має права на судовий
захист.

З даним висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Керуючись
ст.ст. 307,308 ЦПК України, суд апеляційної
інстанції

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайсуду від 13 листопада 2006 року залишити без змін.              Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, але може
бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців.