У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 липня 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,   Пшонки М.П.,   Романюка Я.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом
Малого підприємства “Інформграніт” до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної шкоди, за зустрічним позовом
ОСОБА_1 до Малого підприємства “Інформграніт”, ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Апеляційного суду Житомирської області від 8 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2001 р. МП “Інформграніт”
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_1. позов не визнав та пред'явив зустрічний позов до  МП “Інформграніт” та  ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної й
моральної шкоди.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 9.10.2006 р. первісний
та зустрічний позови задоволені частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь МП
“Інформграніт” 10662 грн.19 коп. матеріальної шкоди, 207 грн. 36 коп. витрат на
проведення автотоварознавчого дослідження та судові витрати; а на користь
ОСОБА_1 - 1461 грн. 59 коп. матеріальної шкоди, 4000 грн. моральної шкоди, 765
грн. 12 коп. витрат на проведення експертизи, судові витрати, а в решті вимог
відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 8.12.2006 р. рішення
місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у первісному та
зустрічному позовах відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення апеляційного суду скасувати та
залишити в силі рішення місцевого суду, посилаючись на неправильне застосування
судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду рішення
апеляційного суду відсутні, виходячи з наступного.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову в
позовах, апеляційний суд дійшов висновку, що вина жодного з водіїв у спричинені
дорожньо-транспортної пригоди належними й допустимими доказами не доведена, а
тому правові підстави для задоволення позовів відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням судом апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права, а також відсутні
передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336  ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Житомирської області від 8 грудня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

М.П. Пшонка

Я.М. Романюк