Справа № 22ц-1516                                                 Головуючий
Категорія 23                                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

08 лютого 2007 року                             Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого               Висоцької
B.C.,

судців                           Біляєвої
О.М., Осипчук О.В.,

при секретарі               Пометун
СМ.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Будьоннівського районного суду м. Донецька від 29 листопада 2006
року позов задоволений частково, на користь позивача з ОСОБА_2 стягнуто в
відшкодування матеріальної шкоди 6541
гр. 16 коп.,
моральної шкоди 1500 гр.,
судові витрати 130 гр. 80 коп.; на користь
держави судовий збір 51 гр.

ОСОБА_1, не
погодившись із рішенням в частині визначення розміру моральної шкоди, звернувся
до Апеляційного суду Донецької області з апеляційною скаргою, в якій просить
рішення суду в цій частині змінити, посилаючись на невідповідність висновків
суду обставинам справи, та стягнути на його користь в відшкодування моральної
шкоди 10000 гр.

В обгрунтування
скарги ОСОБА_1 зазначив, що розмір компенсації, визначеної судом, не відповідає
його моральним стражданням. Суд при визначенні розміру моральної шкоди не
врахував, що внаслідок протиправних дій відповідача він отримав тілесні
ушкодження, звертався з цього приводу за медичною допомогою. Крім цього,
вважає, що при визначенні розміру моральної шкоди слід було врахувати поведінку
відповідача, який ухиляється від відшкодування шкоди.

В судовому засіданні
апеляційної інстанції апелянт підтримав скаргу з наведених в ній мотивів,
просив її задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2 та його представник -
адвокат ОСОБА_3 просили
відхилити апеляційну скаргу, судове рішення залишити без змін.

Суд першої
інстанції встановив, що відповідач винен в дорожньо-транспортній пригоді, що
мала місто 26.03.2006 року і
під час якої був пошкоджений автомобіль ОСОБА_1 і останній отримав забої, тому
ОСОБА_2 несе відповідальність на підставі ст.ст. 1166,1167 ЦК України.

2

Заслухавши суддю-доповідача,
осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали цивільної справи та
доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

Згідно статті 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи, визначив закон, яким
регулюються спірні правовідносини.

Відповідно до
частини 1 статті 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї
статті.

Висновок суду
першої інстанції про те, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу
моральну шкоду, завдану пошкодженням автомобіля та забоями, що спричинили
фізичний біль, є правильним і відповідає матеріалам справи.

Вина ОСОБА_2
підтверджується матеріалами справи: вироком Будьоннівського районного суду м.
Донецька від 24.07.2006 року,
який набрав чинності; висновком спеціаліста; записами в амбулаторній картці
(ас. 3-5,6-7, 29-30).

ОСОБА_1 в
зв'язку з неправомірними діями відповідача відчував фізичний біль, звертався до
медичного закладу, не мав змоги користуватися пошкодженим автомобілем, через що
зазнав моральних страждань.

Судом при
визначенні розміру моральної шкоди враховані конкретні обставини справи,
характер та обсяг страждань позивача, характер немайнових втрат, вимушені зміни
у його життєвих стосунках.

Суд першої
інстанції дійшов висновку, що компенсація моральної шкоди в розмірі 1500 гр. відповідає
характеру та тривалості моральних страждань позивача.

Апеляційний суд
вважає, що 1500 гр. є
справедливою сатисфакцією за заподіяну моральну шкоду, підстави для збільшення
розміру компенсації судом не встановлені.

В іншій частині
рішення не оскаржується.

Суд першої
інстанції повно та всебічно встановив обставини справи, дослідив надані сторонами
докази, дав їм належну правову оцінку. Рішення суду є законним і обґрунтованим.
Наведені в апеляційній скарзі доводи не належать до тих підстав, із якими
процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Апеляційний суд
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права, тому згідно статті 308 ЦПК України,
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись
ст.ст.307 ч.І п.1, ст.308, 313-315
ЦПК України, апеляційний суд

3

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Будьоннівського районного суду м. Донецька від 29 листопада 2006
року залишити без змін.

Ухвала набирає
чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом двох місяців з часу набрання законної сили.

Головуючий

Судді