У Х В А Л А ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

11 липня 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Лихути  Л.М.,

Пшонки М.П.,

Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором позики та відшкодування моральної шкоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від
14 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2006 р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики та відшкодування моральної шкоди.

Зазначав, що 13.12.2002 р. між ним та ОСОБА_2 у письмовій формі було
укладено договір позики, за умовами якого відповідач позичив у нього             126250 грн. та зобов'язався
повернути йому цю суму не пізніше 25.01.2003 р.

У встановлений строк ОСОБА_2  гроші
не повернув, а тому за  умовами
договору  зобов'язаний сплатити йому 24 %
річних за період з 26.01.2003 р. по 10.02.2003 р., а  з 10.02.2003 р. - 36 % річних.

Посилаючись на зазначене, ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача на його
користь 126250 грн. боргу, 134544 грн. 36 коп. - відсотків встановлених
договором,  11200 грн. 02 коп. - 3 %
річних за час прострочення сплати боргу, 38758 грн. 75 коп. - суму індексації,
а також 50000 грн. для відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 5.10.2006 р. позов
задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача 174252 грн. 50 коп.
заборгованості за договором позики з урахуванням індексу інфляції, 11275 грн.
55 коп. - 3 % річних та судові витрати.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 14.12.2006 р. рішення
місцевого суду скасовано, а справу направлено на новий розгляд до того ж суду.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на порушення судом
апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з
чим ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду та залишення в силі
рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню
з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та направляючи справу на новий
розгляд, апеляційний суд виходив з того, що місцевий суд неправильно застосував
норми процесуального права, неповно з'ясував обставини справи, не перевірив
заперечення відповідача, зробив передчасні висновки, а також не обговорив
питання про можливість залучення до справи як третіх осіб ТОВ “Крекіс” та ТОВ
“Крекіс Д”, які не брали участі у розгляді справи.

Проте погодитися з таким висновком апеляційного суду не можна, оскільки він
ґрунтується на неправильному застосуванні норм процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України - під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що спір виник між двома фізичними особами;
позивач ОСОБА_1 визначив предмет та підстави позову, які протягом розгляду
справи не змінював. ОСОБА_2, заперечуючи проти позову, клопотання про залучення
до участі в справі ТОВ “Крекіс” та ТОВ “Крекіс Д” не порушував.

Рішенням місцевого суду питання про права та обов'язки господарських
товариств, не залучених до участі в справі, не вирішувалось.

Підстави для скасування рішення суду в апеляційному порядку і передачі
справи на новий розгляд  визначені ст.
311 ЦПК України. В ухвалі апеляційного суду такі підстави не наведено.

Відповідно до ст. 309 цього Кодексу неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для правильного вирішення справи, визначено як підставу для
скасування рішення й ухвалення нового рішення чи зміну рішення судом
апеляційної інстанції.

Крім того, апеляційний суд в порушення вимог ч. 2 ст. 303 ЦПК України не
врахував, що суд апеляційної інстанції уповноважений досліджувати докази, які
судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання
яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційний суд не виконав
своїх обов'язків, визначених законом, а тому його ухвала підлягає скасуванню з
направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст.ст.
333, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 14 грудня 2006 року
скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

М.П. Пшонка

Я.М. Романюк