Справа
№2-2461/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
лютого 2007 року                 Дзержинський районний суд м.
Харкова у складі:

Головуючого: судді
Грищенко І.О.

при секретарі
Сусловій
В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «ДІОНІС» до ОСОБА_1, третя особа - виконавчий комітет Харківської міської ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача збитки, завдані
простроченням виконання зобов'язання за договором підряду щодо проведення
реконструкції, ремонту та облаштування нежитлових приміщень поАДРЕСА_1, а саме
упущену вигоду в розмірі 57
730 гривень (п'ятдесят сім тисяч сімсот тридцять гривень).

09
лютого 2007 року позивач у порядку
ст.31 Цивільного процесуального кодексу України подав до суду заяву про доповнення
позовних вимог в якій просить суд також зобов'язати відповідача звільнити
належні позивачу нежитлові приміщення поАДРЕСА_1 в м. Харкові від усього
належного відповідачу майна, у тому числі обладнання, визнати за позивачем
право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху
№15-:-18, 20,
21, 24-:-26, 29, 31-:-42, 45, 47, 34а, 37а та мезоніну №
1,3,4 в літ.„А-1" загальною площею 762,6 м2
поАДРЕСА_1 у м. Харкові та зобов'язати КП «Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» зареєструвати за позивачем право власності на нежитлові
приміщення 1-го поверху №15-:-18, 20, 21, 24-:-26, 29, 31-:-42, 45, 47, 34а,
37а та мезоніну № 1,3,4 в літ.„А-1" загальною площею 762,6 м2 поАДРЕСА_1 у м. Харкові.

Свої позовні вимоги ТОВ «ДЮНЇС»
обґрунтовує наступним.

На підставі свідоцтва про право
власності позивач набув право власності на нежитлові приміщення розташовані в
м. Харкові поАДРЕСА_1.

27.07.2006р. позивач уклав договір
підряду з відповідачем, відповідно до якого останній зобов'язався виконати
роботи з реконструкції нежитлових приміщень, провести їх косметичний ремонт та
облаштувати ці приміщення. Відповідно до умов цього договору відповідач мав
виконати обумовлені договором роботи у термін до 01.12.2006р., але фактично
відповідач виконав роботу з реконструкції, ремонту та облаштування приміщень
10.01.2007р.

Згідно попереднього договору
укладеного між позивачем з іншою особою позивач мав з 01.01.2007р. передати
нежитлові приміщення по АДРЕСА_1у платне користування цій особі та місячна
плата за користування цими приміщеннями мала складати 57 730 грн. Внаслідок того, що відповідач у встановлений у договорі термін не
виконав роботу позивач не уклав з контрагентом основний договір оренди
приміщень та, як наслідок не передав це майно. В результаті цього контрагент
позивача погодився укласти договір оренди цього майна лише з 01.02.2007р.
Посилаючись на норми ст.ст.22,530,612 Цивільного кодексу України та вказуючи,
що в результаті винних дій відповідача щодо прострочення виконання зобов'язання
позивачу було завдано суттєвих збитків - упущеної вигоди у вигляді не отриманої
місячної орендної плати за період часу з 01.01.2007р. по 01.02.2007р., яку він
мав отримати на підставі Договору оренди з власним контрагентом у сумі 57 730
грн., позивач просить суд стягнути з відповідача цю суму збитків.

Позивач також вказує, що по
закінченні робіт відповідач відмовився звільнити належні позивачу на праві
власності нежитлові приміщення по проїздуАДРЕСА_1 від майна та обладнання, чим
фактично позбавив позивача права користування та розпорядження даними
приміщеннями. Відповідач також вимагає від позивача зробити його співвласником
зазначених нежитлових приміщень, чим оспорює право власності позивача на
нежитлові приміщення.

В судовому засіданні представник
позивача, який діє на підставі довіреності позовні вимоги підтримав, просив суд
задовольнити їх у повному обсязі, виходячи з обставин справи, враховуючи надані
сторонами докази, з зазначених у позові підстав та керуючись приведеними
позивачем нормами діючого законодавства України.

Відповідач проти позову заперечував
вказуючи на те, що позивачем не доведено підстав для стягнення збитків, не
доведено наявність договорів оренди нежитлових приміщень з будь-якими особами,
як наслідок не доведено події завдання позивачем збитків, не доведено факту наявності
майнової шкоди, не обгрунтовано та не доведено розміру цієї шкоди.

Представник третьої особи, який діє
на підставі довіреності, не заперечував проти заявлених позовних вимог,
зазначив, що даний спір має бути вирішено судом відповідно до закону, з урахуванням
усіх фактичних обставин справи, на підставі наданих сторонами доказів.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав:

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право власності від 20 травня 2003р.
(виданого на підставі розпорядження міського голови від НОМЕР_1), та
зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 04.06.2003р.
номер витягу НОМЕР_2товариство з обмеженою відповідальністю фірма „ДІОНІС"
набуло право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху №15-:-18, 20, 21,
24-:-26, 29, 31-:-42, 45, 47, 26а, 32а, 34а, 35а, 37а, І; мезоніна № 1-:-4 в
літ.„А-1", розташовані в м. Харкові поАДРЕСА_1.

На підставі ст.ст.2,4
Закону України «Про власність», ст.ст.317,319,331 ЦК України позивачем, як власником приміщень, було реалізовано право на
розпорядження майном за власним розсудом було реконструкцію належних йому на
праві власності нежитлових приміщень.

За результатами інвентаризації КП «Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» та відображеної у технічному паспорті на цей час, в результаті
реконструкції, позивач є власником нежитлових приміщень 1-го поверху №15-:-18,20,
21,24-:-26,29, 31-:-42,45,47,26а, 32а, 34а, 35а, 37а, 1; мезоніна № 1,3,4 в літ.„А-1", загальною площею 762,6 м2
розташованих поАДРЕСА_1 у м. Харкові.

Відповідно до ст.383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд
здійснювати зміни у квартирі - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав власників інших квартир та не порушать
санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. В системну зв'язку
наведених норм зі ст.317,319 Цивільного кодексу України визначено право
позивача на проведення змін у нежитлових приміщеннях, що належать йому на праві
власності, шляхом здійснення у даному випадку, реконструкцію та перепланування
цих приміщень.

Суд не має ніяких доказів, які б свідчили про те, що самочинною
реконструкцією по проїздуАДРЕСА_1 в м. Харкові були б порушені права інших
мешканців та охоронювані законом інтереси, а тому доходить до висновку про
можливість часткового задоволення позовних вимог.

27.07.2006р. позивач уклав договір підряду з відповідачем, згідно якого
останній зобов'язався виконати роботи з реконструкції нежитлових приміщень,
проведення їх косметичного ремонту та облаштування цих приміщень. Позивач
зобов'язався прийняти виконані роботи (шляхом оформлення та підписання
сторонами акту прийняття-передачі) та сплатити обумовлену грошову суму.

Відповідно до умов договору відповідач мав виконати обумовлені договором
роботи у термін до 01.12.2006р., але фактично відповідач виконав ці роботу
10.01.2007р. Згідно ст.ст.530,612 Цивільного кодексу України зобов'язання
підлягає виконанню у встановлений в ньому строк та боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк встановлений договором, та
якщо боржник прострочив виконання зобов'язання він несе відповідальність перед
кредитором за завдані цим збитки. Відповідач в ролі боржника по відношенню до
зобов'язання виконати обумовлені роботи у встановлений договором термін
допустив прострочення зобов'язання на 70 днів.

Під час судового розгляду справи позивачем не надано доказів щодо наявності
попереднього договору оренди нежитлових приміщень поАДРЕСА_1 у м. Харкові, на
який він посилається в обгрунтування своїх вимог у частині стягнення з
відповідача завданих ним збитків. З цього витікає що позивачем не доведено
факту наявності збитків відповідачем, їх розміру, а тому позовні вимоги в
частині стягнення с відповідача збитків, завданих простроченням виконання
зобов'язання за договором підряду задоволенню не підлягають.

Після виконання робіт передбачених договором підряду відповідач не
звільняючи приміщення позивача створив перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження цими приміщеннями. Порушуючи права позивача,
відповідач не звільняє нежитлові приміщення поАДРЕСА_1 у м. Харкові від
власного майна, устаткування, обладнання.

Відповідач, апелюючи до положень договору підряду щодо зобов'язання
позивача оплатити виконану роботу та розрахуватися з ним, вимагає у позивача
оформити спільну з відповідачем власність на нежитлові приміщення поАДРЕСА_1. У
сукупності з діями відповідача щодо порушення права користування та
розпорядження приміщеннями, не звільнення цих приміщень, вимоги відповідача
щодо оформлення права спільної власності на ці приміщення розцінюється судом як
оспорювання права власності позивача на нежитлові приміщення

Крім цього, згідно ст.ст.3 87,392 ЦК України власник має право витребувати
своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави
заволоділа ним, а також власник майна може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

У випадку визнання судом права власності на нерухоме майно таке право
згідно з нормами ст. ст. 181,182 ЦКУ, Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" підлягає
державній реєстрації в КП "Харківське міське бюро технічної
інвентаризації".

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 10,11,57-60,209,212,214,215 ЦПК України ст.ст. 16,181,182,328,331,387,392
ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю фірми «ДЮНІС»
задовольнити частково.

Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю фірмою «ДЮНІС» право
власності на нежитлові приміщення 1-го поверху
№15-:-18, 20,
21, 24-:-26, 29, 31-:-42, 45, 47, 34а, 37а та мезоніну №
1,3,4 в літ.„А-1" загальною площею 762,6 м2 поАДРЕСА_1 у м. Харкові.

Зобов'язати ОСОБА_1 звільнити нежитлові приміщення 1-го поверху та мезоніну в літ.„А-1" поАДРЕСА_1 у м. Харкові від усього
належного йому майна, у тому числі обладнання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Головуючий: суддя: