У Х В А Л А

іменем  україни

30 січня 2007 року                                                             м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки М.П.,                  Прокопчука
Ю.В.,          Романюка Я.М. -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за
касаційною скаргою ОСОБА_2. на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15
червня 2006 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 вересня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2005 року ОСОБА_1. звернулася до суду із зазначеним
позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 26 липня 1991 року по 1 вересня
2005 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу
мають неповнолітню дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час шлюбу вона з відповідачем
придбали нерухоме майно, щодо якого немає згоди про поділ.

Посилаючись на те, що шлюб між
сторонами розірвано, позивачка просила здійснити поділ майна, яке знаходиться у
спільній сумісній власності сторін. В ході розгляду справи сторони уточняли
варіанти розділу майна.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 15 червня 2006 року ОСОБА_1. присуджені та визнані права власності
на наступне нерухоме майно: нежиле приміщення НОМЕР_2, площею 89,00 кв.м., яке  розташоване
в  м. Києві  по  АДРЕСА_2 (літера А) вартістю 400000 гривень,
машиномісце НОМЕР_3 площею 18,0 кв. м. в підземному автопаркінгу на АДРЕСА_2 в м. Києві, вартістю 91800 грн.,
майнове право на 1/2 частину нежилого підсобного приміщення к. 9 загальною площею
24,8 кв. м. блоку соціально-побутового обслуговування (літ. А) в м. Києві по АДРЕСА_2, вартістю 50000 грн.

ОСОБА_2. виділено і визнано право власності на
гаражний бокс НОМЕР_1 у багатоповерховому гаражі площею 22,1 кв. м.,
розташованому на АДРЕСА_1 в м. Києві, вартістю 91800 кв. м.; майнове право на
нежитлове вбудоване приміщення № 2 загальною площею 62,0 кв. м. в житловому
будинку № АДРЕСА_4  в м. Києві,
вартістю 400000 грн. та 1/2 частину нежилого підсобного приміщення № 9
загальною площею 24,8 кв. м. блоку соціально-побутового обслуговування (літ. А)
в м. Києві, АДРЕСА_2 в Дарницькому районі м. Києва, вартістю 50000 грн.
Стягнуто з відповідача на користь позивачки850 грн. судового збору.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
21 вересня 2006 року резолютивну частину рішення суду в частині поділу нежилого
вбудованого приміщення № 2 загальною площею 62,0 кв. м. уточнено і викладено в
такій редакції: Визнати за ОСОБА_2 право власності на нежитлове вбудоване
приміщення № 2 загальною площею 62,0 кв. м. у нежитловому будинку на розі АДРЕСА_3 в м. Києві (АДРЕСА_4) вартістю 400000 грн. та 1/2 частину
нежилого підсобного приміщення № 9 загальною площею 24,8 кв.м. блоку
соціально-побутового обслуговування (літ. А)
за адресою: м. Київ, АДРЕСА_5 в Дарницькому районі м. Києва,
вартістю 50000 грн.

В іншій частині рішення суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_2. ставить питання про скасування
рішення районного суду та ухвалу апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335
ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що ухвала апеляційного суду про залишення рішення районного
суду без зміни, з уточненим текстом викладу резолютивної частини рішення
постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, відсутні
передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі
доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 332, 337 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2. відхилити, а ухвалу апеляційного суду
м. Києва від 21 вересня 2006 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                          Прокопчук Ю.В.
Романюк Я.М.