' Справа 22ц - 1862                                                                    Судця
1 інстанції Папоян В.В.
Категорія 21                                                                              Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем
України

19
лютого  2007 року Апеляційний суд
Донецької області у складі Головуючого Бугрим
Л.М. Судців Зінов"євої В.Г.

Рецебуринського
Ю.Й.. При секретарі Іванові В.М.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Донецьку апеляційні скарги ОСОБА_1,
відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та профзахворювання України у м Селидове на рішення
Селидівського міського суду Донецької області від 19 грудня 2006 року постановленного по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчої дирекції фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та профзахворювання України у м.
Селидове  про відшкодування моральної
шкоди

Заслухавши  доповідь
судці  Бугрим   Л.М.,     вислухавши
пояснення  ОСОБА_1 представника
фонду Кудрова А.С., перевіривши матеріали справи, апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1 . звернувся до суду з
позовом до виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та профзахворювання України у м. Селидове / далі фонд/
про відшкодування моральної шкоди В обгрунтування позову він посилався на те,
що знаходився у трудових відносинах з ДП „ ІНФОРМАЦІЯ_1". 16 грудня 2005
року року з ним на виробництві стався нещасний випадок унаслідок чого отримав
травму : перелом кісток правого предпліччя.Висновком МСЕК від 19 липня 2006
року у нього встановлено втрату 25% професійної працездатносі з данною травмою
.У відшкодування моральної шкоди просив стягнути 35 тисяч грн Рішенням
Селидівського міського суду Донецької області від 19 грудня 2006 року позовні
вимоги були задоволені частково. На користь позивача у відшкодування моральної
шкоди було стягнуто 11 тисяч грн.

На
вказане рішення суду позивачем та фондом були подані апеляційні скарги. У
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду в частині розміру моральної
шкоди змінити та стягнути на його користь моральну шкоду у сумі 35 тисяч грн.В обгрунтування
доводів скарги позивач посилався на те, що судом не враховані його моральні
страждання у повній мірі.

У апеляційній скарзі фонд просить скасувати судове рішення оскільки позивач
не довів факту спричинення моральної шкоди, в матеріалах справи відсутній
відповідний висновок МСЕК. Окрім того, суд не врахував, що дія закону, який
передбачає стягнення моральної шкоди була зупинена.

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
представник фонду Кудров А.С. підтримували доводи апеляційних скарг у
повному обсязі.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача
підлягає відхиленню, апеляційна скарга фонду підлягає задоволенню частково, а
рішення суду в частині стягнення моральної шкоди - зміні з наступних підстав.

Зокрема, судом встановлено, що дійсно 16 грудня 2005 року з позивачем на
виробництві стався нещасний випадок унаслідок чого він отримав травму ,що
підтверджено актом про нещасний випадок на виробництві від 19 грудня 2005 року
складеного за формою Н-1 .У позивача встановлено перелом кісток правого
предштіччя, у зв"язку з чим він тривалий час лікувався.Висновком МСЕК від
19 липня 2006 року у позивача встановлено 25% втрати професійної працездатності
у зв"язку з данним нещасним випадком / а.с. 23/

Обґрунтовуючи наявність моральної шкоди позивач посилався
на те, що внаслідок нещасного випадку він отримав стрес, фізичний біль ,
вимушений тривалий час лікуватись,обмежений у працездатності.

Представник відповідача вказані факти не спростував. Таким, чином , суд
першої інстанції встановивши, що позивач внаслідок нещасного випадка на
виробництві вимушений змінити привичний спосіб життя та докладати зусиль для
його організації, прийшов до обгрунтованного висновку про те ,що у позивача у
відповідності з вимогами ст ст. 21, 28 Закону України „ Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
профзахворювання, які спричинили втрату працездатності" виникло право на
відшкодування моральної шкоди.

Разом з тим, розмір моральної шкоди визначенний судом є завищенним.
Приведені судом доводи в його обґрунтування не давали підстав для стягнення
його у такому розмірі ,тому у відповідності з вимогами ст. 309 ч.І п. 3 ЦПК
України апеляційний суд вважає можливим у цієї частині рішення суду змінити та
визначити позивачеві у відшкодування моральної шкоди 8 тисяч гривень . які слід
стягнути з фонду. В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надав доказів з приводу
спричинення йому моральної шкоди , є непереконливими .Спеціального висновку
МСЕК у данному випадку
не потрібно.

.Не є підставою для відмови у задоволенні позову посилка фонду на ст.77
п.27 Закону України „Про державний бюджет України на 2006 рік" яким
зупинена дія абз 4 ст.1,пдп „є" п.1 ч.І ст.21,ч.3 ст.28 та ч. 3 ст. 34 Закону
України „ Про загальнообов'язкове державне соціальне страхуваня від нещасного
випадку на виробництві та профзахворювання України, які спричинили втрату
працездатності",оскільки фонд є самодостаточною юридичною організацією ,яка сплачує
страхові виплати потерпілим за рахунок страхових внесків підриємств., а не за
рахунок коштів держбюджету, окрім того профзахворювання встановлено  до зупинення дії вказаних норм закону.

Керуючись ст.
307 ч.І п.3, 309 ч.
1 п.. 3 , 313,
314 ч. 2,316     ЦПК України, апеляційний

суд

В ИРІШИВ:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції фонду
Соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювання України у м Селидове задовольнити частково

Ріішення
Селидівського міського суду Донецької області від 19 грудня 2006 року постановленного по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчої дирекції фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та профзахворювання України у м.
Селидове   про відшкодування моральної
шкоди змінити.

Стягнути,
з. відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та профзахворювання України у м. Селидове на користь
ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 8 тисяч / вісім / грн.

Апеляційну
скаргу     ОСОБА_1
відхилити.  В  іншій частині рішення суду залишити без
зміни.

Рішення
суду набирає законної сили після його проголошення та може бути оскаржене до
Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня набрання ним чинності.