Справа №-
22-ц-848/07                                            Головуючий 1 інст. Проценко Л.Г.
Категорія - трудові.                                                   Доповідач
УХВАЛА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 лютого 2007 року судова
колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

Головуючого - Міненкової Н.О.

Суддів-Ларенка В.І., Гальянової І.Г.

При секретарі - Набоки О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства „СМП-166"
Товариства з обмеженою відповідальністю „СМП-166" треті особи:
директор Дочірнього підприємства „СМП-166"
- ОСОБА_2, Ленінське районне відділення виконавчої дирекції Харківського
обласного фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу, оплати листків непрацездатності та відшкодування
моральної шкоди, -

В серпні 2006 року до суду
звернувся позивач і просив стягнути з відповідача на його користь заробітну
плату за час вимушеного прогулу з 17
вересня 2005 року, виходячи з мінімальної заробітної плати, суму за
листками непрацездатності в розмірі 300 грн. та у
відшкодування моральної шкоди 3000
грн.

Позивач
посилався на те, що за висновками ЛКК Міської поліклініки №-5 йому були
встановлені обмеження по виконанню роботи прибиральника виробничих приміщень з 17 09. по 17.10 2005 року. У зв'язку
з тим, що стан здоров'я у нього не покращився
він знову був направлений на ЛКК і за висновками цієї комісії йому були встановленні обмеження по роботі прибиральника
строком на один рік. Але дане питання вирішене не було.

За період з 31 серпня 2005 року по 16 вересня 2005 року був наданий листок непрацездатності,
який не був оплачений.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, посилаючись на безпідставність
позовних вимог.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2006 року позовні вимоги
задоволені в частині стягнення суми за листками непрацездатності. В решті
позовних вимог позивачу відмовлено.

Не погодився з
рішенням ОСОБА_1. й у апеляційній скарзі просить його скасувати і задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони судова колегія не знаходить
підстав для її задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу суд першої інстанції,
дослідивши надані сторонами докази, давши належну оцінку доводам сторін,
прийшов до правильного висновку і судова колегія з цим висновком суду
погоджується.

Судовим
розглядом було встановлено, що позивач інвалідом не визнаний. Наказом від НОМЕР_1 позивачу
відповідно до ст. 170 КЗпП
України надано легкий труд, згідно з медичною рекомендацією строком на один
рік, про що він був ознайомлений під розпис.( а.с. 12).
За невихід на роботу позивачу оголошувалися догани ( а.с. 84-85). Відповідність
роботи, яка була запропонована позивачу підтверджується медичними довідками та
відповідає медичним рекомендаціям, що в судовому засіданні підтвердили свідки.

Доводи позивача про те, що надана йому
легка робота не відповідає медичним рекомендаціям не були ним обґрунтовані та
підтверджені належними доказами.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції постановив законне і обгрунтоване рішення і підстав для його скасування судова
колегія не вбачає. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої інстанції вимог процесуального та матеріального
права.

Керуючись ст. ст.
303,304,307,308,313,317,319 ЦПК України судова колегія,

УХВАЛИЛА

В задоволенні
апеляційної скарги ОСОБА_1відмовити, рішення Ленінського
районного суду м. Харкова від 27 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та
може бути оскаржена

протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного

Суду України.