Справа №
22ц -560   2007 рік Категорія 19
в 1-й інстан.Куція Є.М. Доповідач
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27 лютого 2007 року                         Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого судді
Пономарьової О.М.,

суддів                         Бабенка П.М., Бондаренко Л.І.,

при секретарі             Баклановій Ю.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1, представника відповідача
Бударіної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Донецьку

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної
виконавчої служби у м. Єнакієве, Управління Державного казначейства у м.
Єнакієве Головного управління державного казначейства України у Донецькій
області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

У вересні 2005 року позивачка
ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідачів і посилалися на
те, що рішенням Єнакіївського міського суду від 8 червня 2004
року задоволені її позовні вимоги і з Єнакіївського заводу залізобетонних
напірних труб стягнуто на її користь заборгованість по заробітній платі її
померлого чоловіка ОСОБА_2. в сумі 3106,74
грн. та компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати у сумі 36,66 грн.. На
підставі рішення суду видано два виконавчих листа, на підставі яких 16 липня 2004 року державним
виконавцем Мелещенко Л.В. відкрито виконавче провадження . 20 липня 2004 року виконавче
провадження закрито на підставі ст. 37
Закону України „Про виконавче провадження". Вважає що постанови від 20 липня 2004 року незаконні,
державний виконавець безпідставно направив виконавчі листи для виконання у
ліквідаційну комісію Єнакіївського заводу залізобетонних напірних труб , оскільки
фактично за вказаною у супровідному листі адресою нічого немає, будівля заводу
зруйнована і це призвело до втрати виконавчих листів.

Вважає, що
вищевказаними діями державної виконавчої служби їй завдано матеріальну шкоду в
розмірі 3143,40 грн.,
просила стягнути цю суму за рахунок держави з державної виконавчої служби у м.
Єнакієве, через відділ державного казначейства України у м. Єнакієве, та 775,18 грн. розмір
збільшення основного боргу на індекс інфляції за період 2004 року по вересень
2006року, 212,18 грн. - суму нарахування
3% річних за 27 місяців, 3000 грн. на
відшкодування нанесеної їй моральної шкоди та 1426 ,15 грн. -
майбутніх витрат на оплату допомоги представникові.

Судовими
інстанціями справа розглядалась неодноразово, останнім рішенням Єнакіївського
міського суду Донецької області від 13
листопада 2006 року
позов ОСОБА_1 задоволений частково. Стягнуто з Державного казначейства України
у м. Єнакієве на користь ОСОБА_1 3143,40
грн. та компенсацію в розмірі 775,18
грн.. В іншій частині позову - відмовлено.

Не погодившись з
вказаним рішенням, відділення Державного казначейства у м. Єнакієве звернулося
до Апеляційного суду Донецької області з апеляційною скаргою, в якій просило
скасувати рішення суду в частині стягнення з відділення Державного казначейства
у м. Єнакієве     суми матеріальної шкоди
та   компенсації, оскільки суд

помилково ототожнив кошти
Державного бюджету з коштами конкретної бюджетної установи, які виділені
державою на її утримання, неправильно застосував норми матеріального права,
допустив порушення норм процесуального законодавства .

В судовому
засіданні представник апелянта підтримала доводи апеляційної скарги, просила її
задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1
заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила погодитись з рішенням
суду і відхилити апеляційну скаргу.

Інші учасники
процесу в судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду
повідомлені належним чином.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивачки, представника
відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за
таких підстав.

В судовому
засіданні встановлено, що рішенням Єнакіївського міського суду від 8 червня 2004 року на користь
ОСОБА_1 з Єнакіївського заводу залізобетонних напірних труб стягнуто
заборгованість по заробітній платі її померлого чоловіка в сумі 3106,74 грн. та
компенсацію у сумі 36,66
грн..

16 липня 2004 року на підставі
особистої заяви ОСОБА_1 державним виконавцем відкрито виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчих листів про стягнення вищезазначених сум з
Єнакіївського заводу залізобетонних напірних труб .

Згідно зі ст. 65 Закону України
„Про виконавче провадження" у випадку ліквідації боржника - юридичної особи,
у тому числі внаслідок визнання боржника банкрутом, виконавчий документ
передається до ліквідаційної комісії або арбітражного керуючого для вирішення
питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законодавством
порядку. При направленні виконавчого документа до ліквідаційної комісії або
арбітражного керуючого виконавче провадження підлягає закінченню , про що
виноситься постанова.

20 липня 2004 року виконавче
провадження у відповідності до вимог ст.65 Закону України „Про виконавче
провадження" закрито і виконавчі листи направлені до ліквідаційної комісії
боржника Єнакіївського заводу залізобетонних напірних труб, який постановою
Арбітражного суду Донецької області від 29
вересня 1997 року
визнаний банкрутом.

Таким чином,
державна виконавча служба діяла у відповідності з законом, і до цього висновку
дійшов суд першої інстанції.

В той же час,
задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 і стягуючи на її користь з
Державного казначейства України у м. Єнакієве 3143,40 грн. та компенсацію в розмірі 775,18 грн., суд першої
інстанції, пославшись на ст.11
ч.З Закону України „Про державну виконавчу службу" та ст. 86 Закону України
„Про виконавче провадження", виходив з того, що відсутні данні про те, що
державна виконавча служба направила до ліквідаційної комісії або арбітражного
керуючого виконавчі документи про стягнення на користь позивачки сум.

Між тим, з таким
висновком суду погодитись не можна, оскільки судом першої інстанції неправильно
застосовані норми матеріального права, що у відповідності до вимог ст. 309 ч.1 п.4 ЦПК України
є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно зі ст. 11 ч.З Закону
України „Про державну виконавчу службу" шкода, завдана державним
виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає
відшкодуванню у порядку, передбаченому законом за рахунок держави.

Стаття 86 ч.2 Закону
України „Про виконавче провадження" передбачає, що збитки,   заподіяні
державним   виконавцем   громадянам
чи   юридичним   особам
при

здійсненні    виконавчого    провадження,    підлягають    відшкодуванню    в
порядку, передбаченому законом.

Суми, які суд
стягнув на користь позивачки не можна визнати шкодою, або збитками, які
заподіяні державним виконавцем ОСОБА_1 при здійсненні виконавчого провадження,
а тому і не можуть бути стягнуті на підставі вказаних вимог закону.

Переконливих
доказів, що виконавчі листи державною виконавчою службою не були направлені до
ліквідаційної комісії підприємства боржника, суду не надано.

Як вбачається з
матеріалів справи, ліквідатори підприємства боржника призначались неодноразово,
відносно ліквідатора ОСОБА_3. порушувалась кримінальна справа, позивачка
неодноразово - 21 липня 2004 року, 21 серпня 2004 року
повідомлялась про надіслання виконавчого листа до ліквідаційної комісії для
подальшого виконання, а з лютого 2005
року їй стало відомо, що виконавчі листи втрачені, оскільки у арбітражного
керуючого ОСОБА_4 вони були відсутні .
З вказаного часу позивачка мала можливість звернутись до суду з заявою про
видачу дублікату виконавчих листів.

Крім того, судом
встановлено, що Державне підприємство Єнакіївський завод залізобетонних
напірних труб не виключений з Єдиного державного реєстру підприємств та
організацій України, ліквідаційна процедура по цьому підприємству ще не
закінчена, а тому позивачкою не втрачена можливість звернутись до ліквідатора з
вимогами про виконання виконавчих листів про стягнення на її користь певних сум.

За вказаних
обставин рішення Єнакіївського міського суду Донецької області від 13 листопада 2006 року в частині
задоволення позову ОСОБА_1 і стягнення з Державного казначейства України у м.
Єнакієве на її користь 3143,40
грн. та компенсації в розмірі 775,18
грн. підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в
задоволенні позову.

В іншій частині
зазначене рішення суду не оскаржувалось, а тому підлягає залишенню без змін.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 303,
307, 309, 316 ЦПК України, апеляційний суд, -

вирішив:

Апеляційну
скаргу частково задовольнити.

Рішення
Єнакіївського міського суду Донецької області від 13 листопада 2006 року в частині
задоволення позову ОСОБА_1 і стягнення з Державного казначейства України у м.
Єнакієве на її користь 3143,40
грн. та компенсації в розмірі 775,18
грн. скасувати.

ОСОБА_1
відмовити в задоволенні позовних вимог до Державної виконавчої служби у м.
Єнакієве, Управління Державного казначейства у м. Єнакієве Головного управління
державного казначейства України у Донецькій області про відшкодування
матеріальної шкоди.

В решті
зазначене рішення залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з дня його проголошення, але може бути

оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом

двох місяців з
дня набрання ним законної сили.