Справа
№ 2 -265/07
РІШЕННЯ

Іменем      України

01 березня 2007 року                                                                                                               м.
Чернігів

Деснянський районний суд міста
Чернігова у складі: головуючої -
судді Карапута Л.В., при секретарі -
Товстенко Н.М., з участю позивача, представника відповідача - Качерової Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ „Укрнафта" про поновлення
на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної
шкоди,

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_3
року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій з
невиплати заробітної плати за час щорічної відпустки, звільнення з роботи за п.
4 ст. 40 КЗпП України
незаконними, поновити на посаді оператора АЗС ЧВ ВАТ „Укрнафта", стягнути
заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 1312 грн. 00 коп. та
заробітну плату за час щорічної відпустки та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. 00 коп..

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з ІНФОРМАЦІЯ_1 року працював у
відповідача на посаді оператора АЗС Відділення реалізації нафтопродуктів по
Чернігівській області ВАТ „Укрнафта". ІНФОРМАЦІЯ_2 року був звільнений з роботи за
прогул без поважних причин, згідно п. 4
ст. 40 КЗпП
України, при цьому пояснив що не виходив на роботу, тому що вважав, що
знаходиться у відпустці.

У судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги та пояснив
суду, що заробітну плату за невикористану відпустку отримав, а тому просив
стягнути заробітну плату тільки за час вимушеного прогулу, просив поновити
строк звернення до суду.

Представник відповідача позов не визнала і просила відмовити в його
задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Позивач працював у відповідача на посаді оператора АЗС Відділення
реалізації нафтопродуктів по Чернігівській області ВАТ „Укрнафта" і
наказом НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року був
звільнений з роботи за прогул без поважних причин, згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України ( а.с. 14 ).

Згідно акту від ІНФОРМАЦІЯ_5
року ( а.с. 43 ) вбачається, що
позивач з ІНФОРМАЦІЯ_4року був
відсутній на роботі, самовільно відбувши у щорічну відпустку.

Крім
того, повідомленням від ІНФОРМАЦІЯ_6року ( а.с. 42 ) підтверджується,
що заява позивача на щорічну відпустку не була підписана, про що знав позивач і
залишив вказаний факт поза увагою.

Як
встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_7
року позивач надав письмові пояснення з приводу невиходу його на роботу,
однак залишив підприємство, з'явившись на ньому лише ІНФОРМАЦІЯ_8 року про що
подав заяву про допуск до роботи (
а.с. 50 ).

ІНФОРМАЦІЯ_9 року
начальником управління подано службову записку про надання дозволу на
звільнення за прогул ОСОБА_1.

Згідно витягу з протоколу НОМЕР_2
від ІНФОРМАЦІЯ_10 року
засіданням профкому ВАТ „Укрнафта" було надано згоду на звільнення з
роботи ОСОБА_1. відповідно до ст. 40
п. 4 КЗпП
України.

При подачі заяви позивачем про надання відпустки з ІНФОРМАЦІЯ_4року було
відомо, що його заява не була погоджена з керівництвом, відсутній наказ про
надання відпустки з ІНФОРМАЦІЯ_4року,
однак позивач продовжував не виходити на роботу без поважних причин, про що й
не заперечував в судовому засіданні.

Разом з тим, в судовому засіданні позивач пояснив, що
отримав кошти з відповідача за невикористану відпустку при звільненні, тому суд
вважає що відсутність відмови від отримання коштів за невикористану відпустку
позивачем свідчить про його згоду що в ніякій відпустці він не перебував і
погоджується з отриманим розрахунком при звільненні.

За викладених обставин, суд вважає, що в задоволенні
моральної шкоди позивачу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,
11, 60, 208 - 209, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 40
п. 4, 233, 237-1 КЗпП
України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати пов'язані з
розглядом справи віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської
області. Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може
бути подана протягом 10 днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.