Справа №2-2078/07/124
РІШЕННЯ

ІМЕНЕНЕМ    УКРАЇНИ

29 січня 2007 року                                   Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Шишкіна О.В.,

при секретарі - Макушенко К.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у
приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської
міської ради.

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Харківської міської ради про
визнання за ним права власності на нерухоме майно,
а саме: на нежилі приміщення (літ. А) № НОМЕР_1-1, № НОМЕР_1-2, № НОМЕР_1-3 (колишньої квартири № НОМЕР_1) під салон-магазин,
офіс з улаштуванням відокремленого входу загальною площею 79.1 кв.м, по ІНФОРМАЦІЯ_1, у місті Харкові.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 22.11.2006 р. завіреного приватним нотаріусом ОСОБА_2 №
бланка НОМЕР_2 і зареєстрованого в реєстрі правочинів під № НОМЕР_3, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно
(№ НОМЕР_4, реєстраційний № НОМЕР_5), а також
Технічному паспорту на комунальну квартиру № НОМЕР_1 в житловому будинку ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний № НОМЕР_6), виданому Харківським міським бюро технічної інвентаризації за станом на 17.10.2006 та 25.10.2006, квартира № НОМЕР_1 в б. ІНФОРМАЦІЯ_1 належить
ОСОБА_1 на праві приватної власності.

ОСОБА_1 була проведена реконструкція нежилого приміщення (літ. А), яке
пов'язано фундаментом з землею, № НОМЕР_1.1, № НОМЕР_1.2, № НОМЕР_1.3 (колишньої квартири № НОМЕР_1) під салон-магазин, офіс з окремим входом по ІНФОРМАЦІЯ_1, про що є Технічний висновок про стан будівельних конструкцій та можливості експлуатації самовільно
реконструйованих нежилих приміщень по ІНФОРМАЦІЯ_1 літ. "А", квартири № НОМЕР_1.1, №НОМЕР_1.2, №НОМЕР_1.3 в м.
Харкові, підготовлене НПФ ТОВ "ЛЕВЕЛ" (ліцензія № 109928
серія АВ) і що відображене в Технічному паспорті на громадський будинок ІНФОРМАЦІЯ_1 приміщення (літ. А) № НОМЕР_1-1, №
НОМЕР_1-2, № НОМЕР_1-3 , виданому Харківським міським бюро технічної інвентаризації.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і
просить визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, а саме: на нежиле
приміщення (літ. А) № НОМЕР_1-1, НОМЕР_1-2, НОМЕР_1-3 (колишньої квартири № НОМЕР_1) під салон-магазин, офіс з окремим
входом загальною площею 79,1 кв. м. по ІНФОРМАЦІЯ_1, та зобов'язати КП «Харківське МіськБТІ» провести
реєстрацію зазначених приміщень у встановленому законодавством
порядку.

В судовому засіданні представник
Харківської міської ради проти позову заперечує.

Суд перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення і доводи позивача,
вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та
підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що скарг відносно самовільного
будівництва та реконструкції і обмежень прав інших громадян не
надходило.

Згідно ч. 1 ст. 331 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зазначені будівлі відносяться до новоствореного майна. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що зазначені приміщення не були прийняті до експлуатації у
встановленому чинним законодавством України
порядку, вони вважаються самовільно збудованими (реконструйованими).

Згідно ст. 376 ЦК України будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважається самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного дозволу чи належно
створеного проекту. Відповідно до частини 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво
(реконструкцію) нерухомого майна, не набуває право власності на
нього. Відповідно до положень ЦК та ЦПК України право власності на самовільно збудоване (реконструйоване) нерухоме майно
визнається у судовому порядку.

Оскільки ОСОБА_1 своєю працею та за
рахунок власних коштів провів реконструкцію

нежилого приміщення (літ. А) № НОМЕР_1-1,
НОМЕР_1-2, № НОМЕР_1-3 (колишньої квартири № НОМЕР_1) під салон-магазин, офіс з окремим входом по ІНФОРМАЦІЯ_1,
і даний об'єкт відповідає вимогам ст. 41 Конституції України, а саме: не
спричиняє шкоди, правам, свободам і честі громадян, інтересам суспільства, не погіршує екологічну ситуацію та природні якості землі, то
згідно договору купівлі-продажу за ОСОБА_1 необхідно визнати право
власності на ці будівлі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 12 Закону України "Про
власність", ст. ст. З, 10,
15, 27, 31, 60, 88, 118, 119, 209, 212, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та ст. ст. 16, 319, 331, 376 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежилі приміщення (літ. А), які пов'язані фундаментом з землею, № НОМЕР_1-1
(площею 60,3 кв.м.), № НОМЕР_1-2 (площею 3,4 кв.м.), № НОМЕР_1-3 (площею 15,4 кв.м.) (колишньої квартири № НОМЕР_1) під салон - магазин, офіс з окремим входом по
ІНФОРМАЦІЯ_1, загальною площею 79,1 кв.м.

Зобов'язати КП «Харківське МіськБТІ» зареєструвати право власності на
нежилі приміщення (літ. А), які пов'язані фундаментом з землею, № НОМЕР_1-1
(площею 60,3 кв.м.), № НОМЕР_1-2 (площею 3,4 кв.м.), № НОМЕР_1-3 (площею 15,4 кв.м.) (колишньої квартири № НОМЕР_1) під салон - магазин, офіс з окремим входом по
ІНФОРМАЦІЯ_1, загальною площею 79,1 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.