СУД  ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц
-536/2007 р.                                                      Головуючий по першій інстанції
договорів купівлі-продажу                                   Поліщук
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

5
березня 2007 року                                       Колегія
суддів судової палати в цивільних

справах
апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого                     Ювшина В.І.

суддів                                Корнієнко Н.В.,
Качана О.В.

при
секретарі                   Пономаренко
Ю.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу голови
правління КБ «Західінкомбанк»
ТзОВ на рішення Звенигородського районного суду від 12 грудня 2006 року по
справі за позовом КБ «Західінкомбанк»
ТзОВ до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля
недійсним, -

встановила:

Позивач КБ «Західінкомбанк» ТзОВ звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля
недійсним, мотивуючи тим, що згідно договору застави, укладеного 9.04.2004 року
між Комерційним банком «Західінкомбанк» ТзОВ та ОСОБА_3, останнім в
забезпечення належного виконання всіх зобов'язань, що виникають із кредитного
договору, надано в заставу автомобіль FORD TRANSIT,
НОМЕР_1, 1997 року випуску, колір білий, дизель, шасі НОМЕР_2, вантажний
фургон, що йому належав на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3, виданого
7 квітня 2004 року Луцьким МРЕВ Волинської області.

Згідно договору купівлі - продажу від 6.01.2005 року ОСОБА_3 продав даний
автомобіль ОСОБА_1 через довірену особу ОСОБА_4.

Проте даний договір по рішенню Луцького міськрайонного суду Волинської
області від 19 січня 2006 року визнаний недійсним і зобов'язано ОСОБА_3
передати спірний автомобіль банку в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором.

30.11.2005 року вказаний автомобіль відповідачкою ОСОБА_2 проданий
відповідачу ОСОБА_2.

Вважаючи, що ОСОБА_4 набула та відчужила даний автомобіль
незаконно, позивач просив визнати договір купівлі - продажу автомобіля
недійсним та зобов'язати ОСОБА_2 передати вказаний автомобіль КБ «Західінкомбанк»
ТзОВ. Просив також стягнути з відповідачки ОСОБА_4 на їх користь судові витрати
в сумі 455,71 грн. та 30 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

2

Рішенням Звенигородського районного суду від 12 грудня 2006 року в
задоволенні позову відмовлено.

В своїй апеляційній скарзі голова правління КБ «Західінкомбанк» ТзОВ вказує на незаконність винесеного
судом першої інстанції рішення, просить його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача повністю.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи
апеляції, колегія судців вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору застави, укладеного
9.04.2004 року між Комерційним банком «Західінкомбанк» ТзОВ та ОСОБА_3,
останнім в забезпечення належного виконання всіх зобов'язань, що виникають із
кредитного договору, надано в заставу автомобіль FORD TRANSIT, НОМЕР_1, 1997 року
випуску.

6.01.2005 року ОСОБА_3 продав даний автомобіль ОСОБА_1 через довірену особу
ОСОБА_4. згідно договору купівлі-продажу.

30.11.2005 року вказаний автомобіль відповідачкою ОСОБА_2 проданий
відповідачу ОСОБА_2.

По рішенню Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 січня
2006 року договір купівлі-продажу автомобіля від 6.01.2005 року визнаний
недійсним і зобов'язаноОСОБА_3 передати спірний автомобіль банку в рахунок
погашення заборгованості за кредитним договором.

При винесенні
рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції послався на ті
обставини, що ОСОБА_4, як продавець автомобіля по договору від 30.11.2005 року,
не знала про заборону на даний автомобіль, так як докази щодо цього відсутні.
Тобто, в справі відсутні докази щодо фіктивності даного договору. На думку
колегії така позиція суду є невірною з наступних підстав. З матеріалів справи
видно, що 21 листопада 2005 року Луцьким міськрайонним судом винесена ухвала
про забезпечення позову по справі КБ «Західінкомбанк» ТзОВ доОСОБА_3, ОСОБА_4 і
ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Даною ухвалою
накладено арешт на автомобіль марки FORD TRANSIT, НОМЕР_1, 1997 року
випуску. Копію ухвали 21.11.2005 року направлено всім учасникам судового
розгляду, в тому числі і відповідачці ОСОБА_4

При цьому розгляд справи продовжувався і закінчився 19
січня 2006 року винесенням рішення про визнання договору купівлі-продажу
автомобіля, укладеного міжОСОБА_3 і ОСОБА_4 недійсним, зобов'язавши при цьому
ОСОБА_4 передати даний автомобіль позивачу.

Проте в цей час - в період розгляду справи, відповідачка
ОСОБА_4 повторно продала автомобіль відповідачу ОСОБА_2.

Оскільки даний автомобіль на законних підставах перебував
у заставі позивача - ТОВ Комерційний банк «Західінкомбанк», по рішенню суду від
19.01.2006 року він повинен бути переданий останньому. Про це стверджує і такий
доказ, як витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, згідно якого на
автомобіль вантажний НОМЕР_2, модель FORD TRANSIT, НОМЕР_1, 1997
року випуску, зареєстровано приватне обтяження - застава рухомого майна
обтяжувачем КБ «Західінкомбанк» ТзОВ, боржник - ОСОБА_3.

І хоча апелянт у скарзі не вказує на дану обставину, як
на підставу скасування оскаржуваного рішення суду, апеляційний суд не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення (ч.3
ст. 303 ЦПК).

Так, дана обставина є обов'язковою підставою для
скасування рішення, оскільки відповідно до п.1 ст. 21 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію

3

обтяжень»
від 18.11.2003 року, до забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого
майна, що виникає на підставі договору.

Відповідно до ст. 12 даного Закону, реєстрація обтяження надає відповідному
обтяженню чинності у відносинах з третіми особами. На підставі реєстрації
встановлюється пріоритет обтяження.

З зазначеного випливає, що позивачем КБ «Західінкомбанк» ТзОВ при укладанні
договору застави від 9.04.2004 року з відповідачем ОСОБА_3 виконані всі вимоги
щодо реєстрації обтяження - рухомого майна.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що банк має
пріоритет - переважне право відносно права іншої особи - відповідачів на те
саме рухоме майно.

Крім того, слід зазначити, що лише обтяжував може
відступити іншій особі права за правочином, на підставі якого виникло обтяження
(ст. 20 Закону). Відчуження майна може проводитися лише за погодженням з
обтяжувачем.

Тому колегія вважає, що договір купівлі-продажу від
30.11.2006 року, укладеного між відповідачами, є нечинним і підлягає
скасуванню, а позов з цих підстав підлягає до задоволення.

Так як рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм
матеріального та процесуального права, воно підлягає скасуванню з винесенням
нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.
З03,307,309,314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ТОВ КБ «Західінкомбанк»,
задовольнити

Рішення Звенигородського районного суду від 12 грудня
2006 року по справі за позовом ТОВ КБ
«Західінкомбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу
автомобіля недійсним, скасувати.

Позов
задовольнити.

Визнати недійсним з моменту вчинення договір купівлі-продажу транспортного
засобу від 30.11.2005 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Зобов'язати ОСОБА_2 передати автомобіль марки - FORD TRANSIT, НОМЕР_1, 1997
року випуску, колір білий, дизель, шасі НОМЕР_2, вантажний фургон, КБ
«Західінкомбанк» ТзОВ.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь КБ
«Західінкомбанк» ТзОВ судові витрати в розмірі 455,71 грн. державного мита
та 30 грн. витрати на оплату ІТЗ розгляду справи.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення та може
бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі двох
місяців з дня його проголошення.