СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007 року колегія суддів Судової палати
у цивільних справах апеляційного суду Одеської
області в складі:

Ткачук О.О., Косогор Г.О., Ісаєвої Н.В.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 (треті особи - Камснсько-Днінровська державна нотаріальна контора,
Запорізьке бюро технічної інвентаризації, Водянська
сільська рада) про визнання частково недійсним свідоцтва про право па спадщину
за законом, про визнання права власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (треті особи Каменсько-Дніпровська державна нотаріальна контора, Запорізьке бюро технічної інвентаризації, Водянська сільська рада) про
визнання частково дійсним свідоцтва про право на спадщину за
законом, про визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 15 листопада
2004 року,

встановила:

ОСОБА_2 звернулась до Верховного
Суду України з касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 15 листопада 2004 року, якою було скасовано
рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 04 серпня 2004 року, справу
направлено на новий розгляд.

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_2 посилається на необґрунтованість та невідповідність нормам
закону ухвали апеляційного суду Запорізької
області від 15 листопада 2004 року, в зв'язку з чим ставить питання про скасування даної ухвали та залишення у силі рішення
Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 04 серпня 2004 року.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для
перегляду судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції від 04 серпня 2004 року та направляючи справу на новий розгляд, апеляційний суд Запорізької області
виходив з того, що суд першої інстанції не витребував з державної нотаріальної
контори спадкові справи спадкодавців, хоча обидві
сторони по справі оспорюють законність

Справа №33ц-243/07

оформлення спадщини, крім того, приймаючи до провадження зустрічний позов
ОСОБА_2, суд не обговорив питання про
доцільність розгляду о одному провадженні не пов'язаних між собою вимог, тоді як в одному провадженні розглядаються
тільки однорідні позовні вимоги.

Таким чином, апеляційний суд зробив
вірний висновок про незаконність та необґрунтованість рішення суду
першої інстанції.

Відповідно до ч. 2
ст. 324 ЦПК
України, підставами касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що
ухвала суду апеляційної інстанції
постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а також
відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновок суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області:

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 15 листопада 2004 року -залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не піддягає.