Справа № 22-ц-658-2007                                    Головуючий
Категорія 21                                                                                  Доповідач     Молчанов
УХВАЛА Іменем України

2007 року   лютого    "12"     дня   Апеляційний суд Донецької області

у складі: Головуючого Денисенко Л.Л.

Суддів    Лоленко А.В.

Молчанова СІ.

при секретарі
Андрусь B.C.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою начальника виконавчої дирекції Фонду соціального страхування на рішення
Кіровського міського суду Донецької області від 23.11.2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ВВД Фонду
соціального страхування про відшкодування моральної шкоди спричиненої втратою
здоров'я.

Заслухавши
доповідача, пояснення представника відділення ВД ФСС Пронської С.Л., яка
просила задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду, відхилити
позовні вимоги, пояснення позивача ОСОБА_1, який просив рішення суду залишити
без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи

ВСТАНОВИВ

У апеляційній
скарзі відділення ВД ФСС ставить питання про скасування рішення Кіровського
міського суду від 23.11.2006
року, яким задоволені вимоги позивача, стягнуто з відділення ВД ФСС на
користь потерпілого моральну шкоду у розмірі 19000 гривень.

Доводи скарги
зводяться до того, що моральна шкода, яка заподіяна потерпілому ушкодженням
здоров'я повина бути підтверджена відповідними доказами, які є підставою для
задоволення вимог позивача. Суд не виконав вимоги матеріального права,
встановив наявність моральної шкоди у потерпілого без належних доказів, без
зарахування тих виплат, які відповідач проводить потерпілому щомісячно, розмір
моральної шкоди встановлений потерпілому не відповідає його фактичним моральним
стражданням, тому просили рішення суду скасувати, справу переглянути.
Письмового пояснення на апеляційну скаргу позивач не надав.

Судом першої
інстанції встановлено, що 24.10.2006року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом де
вказував, що працював на підземних роботах в об'єднанні. 27.10.2004 року він отримав
травму на виробництві, згідно висновку МСЕК від 16.12.2004 року він втратив 15
% працездатності.

У зв'язку з
важкими умовами праці, він захворів професійним захворюванням, згідно висновку
МСЕК від 31.08.2006 року
втратив 50 % працездатності,
у сукупності 65 %. Він
звернувся до адміністрації Фонду з заявою про відшкодування спричиненої йому
моральної шкоди, але заява залишилася без задоволення. Просив стягнути на його
користь з відповідача моральну шкоду за втрату здоров'я у розмірі 65000 гривень.

2

Рішенням
Кіровського міського суду від 23.11.2006
року позов задоволено, суд стягнув на користь позивача з відділення Фонду
моральну шкоду у розмірі 19000
гривень.

Апеляційний суд
вважає, що скарга відділення Фонду підлягає задоволенню. Відповідно до вимог п.
З ст. 34 Закону
України від 23.09.1999 року
"Про загальнообов,язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві" моральна шкода, заподіяна умовами виробництва,
відшкодовується Фондом соціального страхування за заявою потерпілого. Сума
страхової виплати за моральну шкоду визначається у судовому порядку.

Задовольняючи
вимоги позивача, суд першої інстанції стягнув на його користь розмір
відшкодування спричиненої моральної шкоди 19000
гривень. Так сума не відповідає фактичним обставинам справи, зроблена без
заліку інших виплат, пов'язаних з виконанням вимог названого Закона, має бути
зменьшена.

Відповідно до
вимог ст. 6 міжнародної
Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожен при вирішенні спору
щодо його цивільних прав та обов,язків має право на справедливий і видкрити
розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим
законом. При цьому слід застосувати практику Європейського суду з прав людини в
національному судочинстві, як інструменту функціювання Конвенції, що є частиною
національного законодавства.

Відповідно до
матеріалів справи "
Бурдов проти Росії " Розгляд по суті і справедлива сатисфакція,
Страсбург, 7 травня 2002 року,
Европейський суд прийшов до висновку, що внаслідок виявлених порушень, які не
можна вважати виправленими лише завдяки визнанню судом наявності порушення,
заявник зазнав певної моральної шкоди. Однако
зазначена у вимозі конкретна сума є надмірною. Керуючись при визначенні
суми компенсації принципом справедливості, як того вимагає ст. 41 Конвенції, суд
зменьшив суму моральної шкоди.

Суд встановив,
що позивач отримує від держави необхідні платежі по щомісячним страховим
виплатам, по відшкодуванню витрат на ліки та інші платежі, які випливають з
Закону України " Про
загальнообов,язкове страхування" тому приймаючи до уваги вказані обставини
та конкретну справу Європейського суду, при визначенні суми компенсації слід
керуватися принципом справедливості, та зменьшити суму стягнуту на користь
позивача до 5000 гривень.

Суд встановив,
що позивач працював на шахті на підземних роботах, отримав у 2004 році травму на
виробництві, втратив працездатність на 15
%, потім захворів професійним захворюванням, у результаті якого він втратив
працездатність на 50 %, у
сукупності на 65 %. Закон
України „ Про
державний бюджет України на 2006
рік „ призупинив
дію ст. 34 Закону
України „ Про
загальнообов,язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві „ тому суд
може приймати втрату працездатності позивача лише на 2004 рік.

Доводи
апеляційної скарги про повне скасування рішення суду і про відмову у позові, не
дають підстав для висновку про задоволення скарги. Ухвалене   у справі

3

судове  рішення
є  законним та обгрунтованим.  Підстав для задоволення  скарги апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ч 1 п 1 ст.307, ст. 313, 314 ЦПК України

УХВАЛИВ

Апеляційну
скаргу начальника ВВД Фонду відхилити.

Рішення
Кіровського міського суду від 23.11.2006
змінити. Стягнути на користь ОСОБА_1 з відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в м. Кіровське
п,ять тисяч гривень. У іншій частині рішення суду залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили
ухвалою суду.