Справа № 22-ц-76-2007                                 Головуючий
у 1 інстанції Лівочка Л.І.
Категорія 21                                                                          Доповідач     Молчанов
РІШЕННЯ

Іменем України

2007 року
лютого   " 5 " дня Апеляційний
суд Донецької області

у складі:    Головуючого   Молчанова
С.І.

Суддів                  Стратіло В.І.

Звягінцевої О.М.
при секретарі Андрусь B.C.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою директора підприємства на рішення Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 29.08.2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до КП „
Донелектроавтотранс „ треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної і
моральної шкоди.

Заслухавши
доповідача, пояснення представника відповідача Шаровченко М.А., яка просила
задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду, що постановлено з
порушенням вимог матеріального закону, пояснення позивача ОСОБА_1, третьої
особи ОСОБА_2, які просили залишити рішення суду без змін, перевіривши доводи
апеляційної скарги за матеріалами справи

ВСТАНОВИВ

В апеляційній
скарзі директор підприємства ставить питання про скасування рішення
Ворошиловського районного суду м. Донецька від 29.08.2006 року, з урахуванням
тих обставин, що позивач не доказав свої вимоги, суд прийшов до помилкового
висновку про розмір спричиненої позивачеві матеріальної і моральної шкоди,
судові витрати суд визначив помилково.

Доводи
апеляційної скарги зводяться до того, що суд неповно з,ясував обставини справи.
Суд не провів автотехнічної експертизи, спеціаліст, який давав пояснення суду
про вартість спричиненої позивачеві матеріальної шкоди, не прийняв до уваги
фактичні пошкодження автомобіля позивача, що призвело до незаконного збільшення
розміру шкоди стягнутої з відповідача. Крім того, позивач не доказав у суді про
розмір спричиненої йому моральної шкоди. Просив скасувати рішення суду,
направити справу на новий розгляд.

2

Судом першої інстанції встановлено, що у липні 2005 року
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом де вказував, що 21.02.2005
року біля 11 годин 15 хвилин , ОСОБА_2 керував автомобілем позивача „ БМВ „ ,
рухався по вул. Університетська у м. Донецьку, у попутному напрямку рухався
тролейбус під керуванням водія ОСОБА_3, яка не справилася з керуванням
тролейбусом, порушила напрямок руху, зненацька змінила рух, та зробила маневр
уліво, тролейбус зіткнувся з автомобілем „ БМВ ,„ при цьому автомобілю
спричинені механічні пошкодження, а власнику і водію автомобіля спричинена
шкода матеріальна і моральна.

Рішенням
Ворошиловського районного суду м. Донецька від 29.08.2006 року позов
задоволено, з підприємства на користь позивача власника ОСОБА_1 стягнута
матеріальна шкода 8798 гривен, моральна шкода 400 гривен, судові витрати, а
усього 9985 гривен.

Апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення, яким слід у задоволені позову відмовити
з таких підстав:

Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Суд першої
інстанції встановив, що ОСОБА_3 водій тролейбуса порушила ПДР, скоїла ДТП, за що постановою
суду від 21.03.2005 року притягнута до адміністративної відповідальності. \
а.с. 7 . За висновками суду водій тролейбусу неправильно керував транспортним
засобом, порушив ПДР, при вказаних обставинах сталася ДТП, у результаті якої
було пошкоджено автомобіль під керуванням позивача, який рухався по своїй смузі
руху, водій відповідача не зумів зупинити своєчасно тролейбус, сталося
зіткнення, автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Вартість ремонту
автомобіля є для потерпілого матеріальною шкодою, яку суд стягнув на його
користь.

При цьому суд
першої інстанції неповно з,ясував обставини, що мають значення для справи,
прийшов до помилкового висновку про провину
водія тролейбуса у ДТП, безпідставно стягнув матеріальну
шкоду на користь позивача. Суд першої інстанції поспішно вирішив питання про
стягнення вартості матеріальної шкоди на користь власника.

Відповідно до
вимог ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд має право скасувати рішення суду
першої інстанції і ухвалити нове рішення по

3

суті спору у випадках передбачених
ст. 309 ЦПК, а саме при неповному з,ясуванні судом обставин, що мають значення
для справи.

Апеляційний суд
встановив, що постановою Голови апеляційного суду Донецької області від
13.07.2006 року постанова суду від 21.03.2005 року про притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності скасована, справа направлена на новий розгляд
до суду першої інстанції, який постановою від 25.07.2006 року закрив провадження
у справі у зв,язку із закінченням строку
накладення адміністративного стягнення, але при цьому суд першої
інстанції не займався з,ясуванням вини водія тролейбуса у ДТП.

Апеляційний суд
встановив, що вини водія тролейбуса ОСОБА_3 у ДТП не вбачається з таких обставин:

Відповідно до
висновків судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від
30.11.2005 року а.с. 46-49 вбачається, що експерт не зміг надати повної
відповіді на поставлені питання про відповідність пояснень сторін учасників ДТП про механізм ДТП фактичним
обставинам події, при цьому експерт керувався варіантами пояснень водії
транспортних засобів, тому висновки експерта викладені у двох варіантах, які
суперечать один-одному.

Допитаний у
судовому засіданні експертОСОБА_4 вивчивши додаткові матеріали по адміністративній справі,
роз,яснив свої висновки, та зазначив, що при вказаних обставинах а саме тих
слідах механічних пошкоджень на автомобілі
БМВ, вбачається, що пошкодження автомобілю спричинені у момент руху автомобілю, який зачепився за передню частину бамперу
тролейбуса, який при цьому стояв нерухомо. Якщо припустити, що тролейбус
рухався, то механізм пошкоджень буде інший, характерний для вдавлення маси
металу тролейбусу у автомобіль, при цьому сліди пошкоджень на автомобілі будуть
мати інший характер, а саме не породільні лінії по частині корпусу автомобіля,
а вдавлені, чи рвані пошкодження металу.

Крім того,
механізм ДТП експерт
ув,язав з обов,язковими фізичними властивостями передніх та задніх коліс,
напрям руху який є обов,язковим у даній ситуації, коли радіус повороту передніх
коліс є більшим, чим задніх, що в обов,язковому порядку приводить до повороту
автомобілю уліво при вдавленні тролейбусу на корпус автомобіля, а автомобіль
згідно схеми ДТП з,їхав
управо а.с. 81 , що за висновком експерта свідчить про відповідність з
технічної точки зору пояснень про механізм ДТП водія тролейбусу ОСОБА_3, та невідповідності пояснень
водія автомобіля ОСОБА_2

4

Апеляційний суд
вважає, що при вирішенні питання про відповідальність
відповідача за спричинення шкоди позивачу, суд не надав доказам, які є у
справі, належну оцінку, тому рішення суду першої інстанції про стягнення на
користь потерпілого матеріальної і моральної шкоди рішення суду є незаконним.

Згідно
роз,яснень, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від
27.03.1992 року " Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами
про відшкодування шкоди зі змінами від 24.10.2003 року № 9 розглядаючи позов
про відшкодування шкоди, суд повині мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 440,
450 ЦК України
у редакції 1963 року , заподіяна майну особі шкода підлягає відшкодуванню,
якщо особа, яка її заподіяла діяла неправомірно, між дією та шкодою є зв,язок,
та є вина визначеної особи.

При вказаних у
спорі обставинах для водія автомобіля тролейбус, який не рухався, є перешкодою,
який водій повинен був об,їхати, тому вимоги про відповідальність за шкоду
заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, є безпідставні.

Апеляційний суд
вважає встановленим, що позивач у момент ДТП
сам порушив вимоги 13.3 ПДР, не впевнився у безпеці проїзду мимо
тролейбусу, який не рухався, заціпив автомобілем за передню частину бамперу
тролейбусу, спричинив автомобілю механічні пошкодження, за які відповідач не
може нести відповідальності.

При таких обставинах у задоволені позовних вимог слід відмовити у повному
обсязі.

Керуючись ч 1 п 2 ст.307, ст. 309, 313, 315 ЦПК України

ВИРІШИВ

Апеляційну скаргу директора підприємства задовольнити.

Рішення
Ворошиловського районного суду м. Донецька від 29.08.2006 року скасувати.

Відмовити
ОСОБА_1 до КП „ Донелектроавтотранс ,„ у відшкодування матеріальної і моральної
шкоди.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили негайно і може бути оскаржено
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили рішенням суду.