У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

12 вересня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Берднік І.С., Лихути Л.М., Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Державної
інспекції охорони, відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства
про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У червні 2006 року ОСОБА_1
звернувся в суд із позовом до Державної інспекції охорони, відтворення водних
живих ресурсів та регулювання рибальства про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Зазначав, що з 1 липня 2005 року
працював на посаді державного інспектора у Генічеському територіальному відділі
Азовського басейнового управління.

Наказом від 4 травня 2006 року його
було звільнено з роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Посилаючись на незаконність
звільнення, просив поновити його на роботі, стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу, 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди

Заочним рішенням Генічеського
районного суду Херсонської області від 31 липня 2006 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволені частково: поновлено його на посаді державного інспектора
Генічеського територіального відділу Азовського басейнового управління,
стягнуто з Державної інспекції охорони, відтворення водних живих ресурсів та
регулювання рибальства на його користь 1 807 грн. 34 коп. середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, 2 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду
Херсонської області від 25 грудня 2006 року, заочне рішення Генічеського
районного суду Херсонської області від 31 липня 2006 року скасовано, а
провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1              ст. 205 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції залишити в
силі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи заочне рішення суду
першої інстанції та закриваючи провадження у справі суд апеляційної інстанції
виходив з того, що зазначений спір має вирішуватися у порядку адміністративного
судочинства.

Проте з такими висновками суду
апеляційної інстанції погодитися не можна,
оскільки вони ґрунтуються на неправильному застосуванні норм процесуального
права.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою
закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 КАС
України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної
служби.

Публічна служба - діяльність на
державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів,
військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша
державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування (п. 15 ст. 3 КАС України).

Із матеріалів справи вбачається, що
професійна діяльність особи на посаді державного інспектора Генічеського
територіального відділу Азовського басейнового управління не відноситься до
державної служби.

А тому, апеляційний суд
безпідставно скасував рішення суду першої інстанції та закрив провадження у
справі.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, а справа - передачі на
новий апеляційний розгляд.

Керуючись статтями 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду
Херсончької області від 25 грудня 2006 року скасувати, а справу передати на
новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

І.С. Берднік

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін