Справа № 22-ц-347/07                                     Суддя   по І інстанції Коспоченко Г. С
апеляційного суду  Шолох З.Л.
УХВАЛА

16 березня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області  у складі:

головуючого   -
Паліюка В.П.,

суддів.    Шолох
З.Л., Лівійського  І.В.,

при секретарі судового засідання -   Негрун І.О., розглянувши     у
відкритому  судовому засіданні  в м.
Миколаєві  матеріали позовної
заяви   за апеляційною скаргою

ОСОБА_1на   ухвалу
Ленінського   районного суду   м. Миколаєва   від
11 грудня 2006 року у справі за

позовом ОСОБА_1до    ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4про визнання недійсними
договорів    довічного утримання    та купівлі продажу квартири,   визнання права власності в порядку
спадкування за законом,

встановила:

В листопаді 2006
року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
ОСОБА_4. про визнання недійсними договорів довічного утримання та купівлі
продажу квартири, а також визнання за нею права власності в порядку спадкування
за законом.

Позивачка
вказувала, що є рідною дочкою ОСОБА_5., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1року. Йому на
праві приватної власності належала квартира № АДРЕСА_1.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 грудня 2001 року ОСОБА_5. був
визнаний недієздатним, а тому ОСОБА_4. була
призначена його опікуном.

18 жовтня 2002
року ОСОБА_4, діючи в інтересах ОСОБА_5., уклала договір довічного утримання з
ОСОБА_2. За його умовами спірна квартира передана у власність ОСОБА_2., взамін чого він
зобов'язався забезпечувати ОСОБА_5. утриманням.

Після смерті
ОСОБА_5., ОСОБА_2. продав
спірну квартиру ОСОБА_3.,
уклавши 17 липня 2005 року договір в нотаріальній конторі.

Посилаючись на
те, що зазначений договір довічного утримання був укладений внаслідок
зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, ОСОБА_1.
просила визнати цей договір недійсним на підставі ст. 232 ЦК України та
визнати недійсним і договір купівлі продажу квартири, укладений між ОСОБА_2. та
ОСОБА_3., визнавши
за нею право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом.

Ухвалою
Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2006 року  відмовлено
у відкритті  провадження по справі
за цим позовом.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1., посилаючись
на незаконність ухвали місцевого суду, просила її скасувати та відкрити
провадження по справі.

2

Заслухавши суддю
- доповідача, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали місцевого суду в
межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи у
відкритті провадження по справі на підставі п.2 ч.2 ст. 122 ЦПК України, суд
виходив з того, що є таке, що набрало законної сили рішення суду, постановлене
між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

При цьому
місцевий суд послався на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18
вересня 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської
області від 5 грудня 2006 року, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1.
до ОСОБА_4., ОСОБА_2., ОСОБА_3., адміністрації
Ленінського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання
недійсними договорів довічного утримання та купівлі продажу квартири, визнання
рішень незаконними.

Між тим,
місцевий суд не звернув належної уваги на те, що вищезазначеним рішенням
вирішувалося питання недійсності договорів з підстав невідповідності їх вимогам
закону та фіктивності. Тоді як, ОСОБА_1.,
звертаючись до тих же осіб з зазначеним позовом, в обгрунтування позовних
вимог вказала інші підстави, ніж ті, з яких уже постановлено судове рішення.
Тому, він помилково застосував п.2 ч,2 ст. 122 ЦПК України.

Виходячи з
вищенаведеного та на підставі ч.3 ст. 312 ЦПК України, ухвала районного суду
підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального
права, і направленню на новий розгляд для вирішення питання про відкриття
провадження по справі.

Керуючись ст. ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Ухвалу
Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2006 року скасувати та
матеріали позовної заяви направити до того ж суду для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Ухвала
оскарженню не підлягає.