№ 2-о-29 2007 рік
РІШЕННЯ і

менем України

7 березня 2007 року                                                                                             м. Зміїв

Зміївський
районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В. при секретареві Черепаха В.В.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою
ОСОБА_1про встановлення факту родинних відносин, зацікавлена особа Зміївська
державна нотаріальна контора Харківської області,

встановив:

У лютому 2007 року ОСОБА_1 звернувся з
заявою, в якій просив встановити, що він є рідним сином ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 73 роки.

В  обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказав, що його
мати ОСОБА_2 заповіла

йому все
майно. Після смерті матері, під час звернення до державної нотаріальної контори
з заявою про прийняття спадщини з'ясувалося, що відсутні документи про зміну
прізвища матері з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 Таким чином, оскільки в його свідоцтві про
народження прізвище матері зазначено ОСОБА_1, він не має документів, що
підтверджують факт родинних відносин з його матір'ю ОСОБА_2 тому він змушений
звертатися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав і просив задовольнити свою заяву.

Завідуючий
Зміївської державної нотаріальної контори Чернолясова Т.В. в судове засідання
не з'явилася, у листі на адресу суду від 01.03.2007
року проти заяви не заперечувала, просила розглянути справу за відсутністю
представника нотаріальної контори.

Вислухавши
учасників судового розгляду, оцінивши належність, допустимість, достовірність
кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі
доказів у їх сукупності, допитавши свідків, суд дійшов наступного:

З копії
свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 7).

З копії заповіту,
посвідченого держаним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори 23.05.2005 року,
вбачається, що ОСОБА_2 заповіла все своє майно своєму сину ОСОБА_1. (а.с. 10). Таким чином,
сама ОСОБА_2 у своєму заповіті вказала, що ОСОБА_1 є її сином.

З копії
військового білету ОСОБА_1.
серії НОМЕР_2
від 16.05.1975 року
вбачається, що в графі члени сім'ї зазначено матір - ОСОБА_2 (а.с. 13-14).

З копії трудової
книжки ОСОБА_2 вбачається, що первісно трудова книжна була виписана на прізвище
ОСОБА_2, потім було змінено прізвище на ОСОБА_1, а потім прізвище ОСОБА_1 знову
змінено на ОСОБА_2 У графі "підпис володільця трудової книжки" стоїть
підпис ОСОБА_2-ОСОБА_1 (а.с.
8).

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 73 роки, про що в книзі реєстрації смертей 3 липня 2006 року зроблено відповідний запис №НОМЕР_1. (а.с. 11).

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 показали, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2, яка померла у
липні 2006 року.

У відповідністю з ч. 4 ст. НОМЕР_1 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку,
встановленому ст. 174 ЦПК
України.

У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

У відповідністю до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи
про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом достовірно встановленио, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, цей факт
має для заявника юридичне значення і іншим порядком підтвердити факт родинних
відносин він не має можливості, тому заява ОСОБА_1. є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, ч. 4 ст. НОМЕР_1, 169, ч. 4 ст. 174, 209,212,213,214,215,234,235,
п. 1 ч. 1 ст. 256,259 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
є рідним сином ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд
шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом двадцяти днів
апеляційної скарги, або в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК України.