Справа № 22ц - 112/07                  Суддя суду 1 -ої інстанції
Суддя-доповідач апеляційного суду Вовненко Г.Ю.
УХВАЛА

Іменем   України

24 січня 2007 року колегія судців судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої
Вовненко Г.Ю., суддів Галущенка О.І., Колосовського С.Ю., при секретарі
судового засідання Фірсовій Т.В., за участю прокурора Пасічніченко В.М,

позивачки
ОСОБА_1. та її представників ОСОБА_2. і ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4. і його
представникаОСОБА_5,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20
жовтня 2006 року, постановлене за позовом прокурора Центрального району м.
Миколаєва в інтересах ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання
рішення неправомірним,

встановила:

В грудні 2005 року прокурор Центрального району м.
Миколаєва звернувся в суд з позовом в інтересах ОСОБА_1.

Прокурор зазначав в позовній заяві, що рішеннями
Тернівської селищної ради ІНФОРМАЦІЯ_1
громадянину ОСОБА_4. було передано в тимчасове користування до
виникнення в них потреби громадянину ОСОБА_4., який мешкає по АДРЕСА_1,
земельні ділянки площею 26 кв.м кожна.

Посилаючись на те, що зазначені рішення постановлені з
порушенням законодавства, оскільки під час їх винесення не було з'ясовано, чи
не порушуються при цьому права інших осіб, а саме ОСОБА_1., яка проживає по
АДРЕСА_2, прокурор просив визнати їх незаконними.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2006 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1., посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить
рішення суду скасувати.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників, які з'явились в судове
засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали
справи, колегія судців вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, права та обов'язки сторін,
суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання рішення
селищної ради, яке оспорюється, незаконним. Суд правильно виходив з того, що
зазначене рішення носить тимчасовий характер і прийнято до виникнення потреби в
земельній ділянці у належного землевласника. Крім того, позивачем не доведено,
що рішенням селищної ради, яке оспорюються, земельну ділянку виділено в
користування ОСОБА_4. за рахунок земельної ділянки, яка знаходиться в
користуванні позивачки.

Як свідчать матеріали справи, суд відповідно до положень
ч. 4 ст. 10 ЦПК України роз'яснював позивачу право на уточнення предмету та
підстав позову для врегулювання спірних відносин між нею та ОСОБА_4. щодо
суміжного землекористування.

Що стосується доводів щодо прийняття селищною радою двох
рішень про виділення в тимчасове користування ОСОБА_4. двох земельних ділянок
площею 26

кв. м, то суд дійшов правильного висновку, що
надані суду документи є копіями одного й того ж рішення селищної ради, а
розбіжності в нумерації цих рішень (№ 91 та № 92) є наслідком технічної
помилки.

Зважаючи на те, що спір пов'язаний із захистом прав, що виникають із
земельних відносин, суд правильно згідно с
положеннями ст. 15 ЦПК України розглянув позов в порядку цивільного
судочинства, як того і просив позивач в позовній заяві. Тому доводи щодо цього,
викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу.

Оскільки рішення суду постановлене відповідно до норм
матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не
спростовують обґрунтованість висновків суду, підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 308,314,315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення
Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення, але з цього часу протягом двох місяців може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.