УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12 червня 2007 року                                                                                                  м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Рівненської області в складі суддів:

Демянчук С.В., Собіни І.М., Шимківа С.С.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору дарування за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського
суду від 18 листопада 2004 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської
області від 09 березня 2005 року,-

встановила:

В березні 2003 року ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору
дарування квартири від 31.01.2003 року. Вказувала, що укладаючи оспорювану угоду батько перебував у важкому стані
здоров"я і не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, що і
використала відповідачка у своїх цілях. Просила визнати договір
дарування квартири недійсним.

Рішенням Івано-Франківського
міського суду від 18 листопада 2004 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області
від 09 березня 2005 року, в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору
дарування квартири -відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати постановлені судові рішення, посилаючись на порушення судами
норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті та справедливе рішення з одних лише формальних
міркувань.

№ ЗЗ-ц-275                                                         Категорія № 27

Головуючий у 1 інстанції суддя: Попович С.С. Доповідач: суддя Шимків С.С.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими. Касаційний суд перевіряє законність
судових рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення
ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи,
що судові рішення ухвалено з додержанням судом норм
матеріального та процесуального права, і доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Керуючись підпунктом 2 пункту 3 розділу VII "Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій
України" ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 18 листопада 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 09 березня 2005 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.