РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

19
лютого 2007 року
Лисичанський міський суд Луганської області

у складі:
головуючої судді                                Чернобривко
Л.Б.

при секретарі                                                     Семікіній
К.А.

з участю
позивача                                             ОСОБА_1

представника
позивача                                    ОСОБА_2

відповідачівОСОБА_3        ОСОБА_4,
ОСОБА_5,ОСОБА_5    З особи
представника  № 3         Калашнік
Д.А.

З  особи представника відділу приватизації  Перепелиці Т.Д.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання приватизації частково недійсною та зустрічній позов
ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про
усунення перешкод у здійсненні права користування власністю та стягнення
матеріальної та моральної шкоди,

встановив: позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому після
уточнення позовних вимог посилається на те, що йому на склад сім'ї 2 чоловіка
Лисичанським заводом залізобетонних виробів був виданий ордер НОМЕР_1 на жилу площу у
гуртожитку в будинкуАДРЕСА_1 ,
яка входила у житловий блокІНФОРМАЦІЯ_1. В блок входили приміщення міст загального користування:
дві кухні, кімната для сушки речей, туалет та коридор. Йому належала квартира НОМЕР_2, в яку входили
дві жилі кімнати площею 30,1
м2, а також частини приміщення міст загального користування. Кухня, це
приміщення НОМЕР_6 відповідно до плану БТІ, знаходилась у користуванні його та
жильців квартириНОМЕР_3, там знаходилась газова плита та кухонні меблі
ПриміщенняНОМЕР_5, відповідно до плану БТІ кімната для сушки речей , було в
користуванні жильців всіх трьох квартир. Тимчасово, йому та його дочці,
прийшлося проживати за іншою адресою з 01.08.по 20.09.2005 року. При повернені додому йому стало відомо, що жильці
квартир НОМЕР_3 таНОМЕР_4 приватизували
свої квартири, а також місця загального користування по 1/3 частині
кімнатиНОМЕР_5 та НОМЕР_6, відповідно до
плану БТІ. Без його згоди ОСОБА_6 та ОСОБА_4 обмінялись частинами місць
загального користування, а іменно: ОСОБА_6 дала згоду на приватизацію ОСОБА_4
своєї 1/2 частини кухні та його 1/2 частини кухні кімната НОМЕР_6, яка знаходилась
в їх загальному користуванні, а ОСОБА_4 дав згоду ОСОБА_6 на приватизацію
приміщення НОМЕР_5повністю,
включаючи 1/3 частину
кімнати, яка знаходилась у користуванні ОСОБА_4 та 1/3 частини кімнати,
яка знаходилась в його користуванні. Він проживав в своїй

квартирі і користувався місцями загального користування: кухнею, кімнатою
для сушки

речей, за користування якими вносив плату. Вважає, що міста загального
користування

кімнатиНОМЕР_5
та НОМЕР_6 , які
знаходяться в блоці квартир НОМЕР_3,
НОМЕР_2, НОМЕР_4 приватизовані з

порушенням Закону України "Про приватизацію державного житлового
фонду", тому

просив визнати приватизацію цих кімнат недійсною та внести зміни у
свідоцтва про право

власності на житло.

У зустрічному позові ОСОБА_4 ставить питання про усунення перешкод у
здійсненні права користування власністю та стягнення матеріальної та моральної
шкоди з ОСОБА_1, посилаючись
на те, що після зняття статусу гуртожитку у січні 2003 року   з будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_1,
він та сім'я ОСОБА_6 приватизували свої квартири НОМЕР_2 та НОМЕР_3,
було видано свідоцтво про право власності. Квартира ОСОБА_1  НОМЕР_2 залишилась у
державній власності. Проведеною приватизацією квартири, він не порушив житлових
прав ОСОБА_1. З часу отримання
ордера на квартиру ОСОБА_1
в квартирі не проживав, квартира знаходилась у запущеному
санітарно-технічному стані, ним не додержано
правила експлуатації водяних та опалювальних систем, внаслідок чого
відбувся порив на опалювальному регістрі, житлова секція була затоплена водою,
яка проникла у підвальне приміщення, з приводу чого його квартира знаходилась
більше 7 днів у
водяних парах та не опалювалась. Із-за підвищеної вологості у холодний час в
квартирі відсиріли стіни, почорніла штукатурка, містами відпала від стін,
відпали шпалери зі стін, частково постраждали меблі. Завдана йому матеріальна
шкода становить 2400грн.: 1400грн витрати пов'язані з придбанням будівельних
матеріалів, ремонт в квартирі проводили своїми силами і оцінює його в 1000грн. Йому
також завдано моральну шкоду, з січня 2006 року його неодноразово викликали у
правоохоронні органи з приводу заяви ОСОБА_1, він є інвалідом 3 групи, переніс
тяжке захворювання, йому протипоказання хвилювання. Тривалий час він проживав в
антисанітарних умовах, що усугубило його здоров'я, тому він вимушений був
проходити повторний курс лікування. Моральну шкоду оцінює у 2000грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, підтримав
уточнюючий позов, просив його задовольнити визнавши приватизацію кімнат
загального користування НОМЕР_5НОМЕР_6відповідно
до плану БТІ недійсною та внести відповідно зміни до свідоцтво про право
власності на житло на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовити як не
обґрунтованому.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позов не визнав, зустрічний позов
просив задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що йому було видано
ордер на сім'ю з 3 чоловік
на право заняття жилої площі у гуртожитку 29,
3 м2, яка складається з 2
кімнат та загальною площею 56, 4 м2 на підставі рішення адміністрації та
профспілкового комітету "Лисичанського заводу залізобетонних виробів"
від 20.05.2002 року протокол НОМЕР_6. Статус гуртожитку було знято рішенням
виконкомуНОМЕР_7. 20 жовтня 2005 року йому було
видане свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_8, яке свідчить, що квартира, яка знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 квартира НОМЕР_4
( № 7,8,9,10, 11, 13) і площа загального користування 1/3 частина (№ 1 ) згідно
тех.паспорту належить йому та членам його сім'ї на праві спільної сумісної
власності в рівних долях. Між ним та ОСОБА_6 була усна домовленість про обмін
приміщеннямиНОМЕР_5
та НОМЕР_6. Він
займе приміщення НОМЕР_6,
а ОСОБА_6 приміщенняНОМЕР_5.
В ордері ОСОБА_1 вказано
жила площа 30, І м2, не
була визначена загальна площа, тому він не має права на кімнати 4 таНОМЕР_6, які розташовані
на жилому блоку. Він в квартирі не проживає, квартира знаходиться в
антисанітарійному стані, не слідкує за водяною та опалювальною системою, яка
знаходиться в його квартирі, про що свідчить порив на опалювальному регістру,
який стався в його квартирі 23.01.2006
року, внаслідок чого була залита водою жила секція. Частина води була
прибрана жильцями житлового блоку, а частині пішла у підвал, над яким
знаходиться його квартира. В результаті, в його квартирі почорніли стіни,
відпали шпалери, відслоїлась містами штукатурка, квартира стало вологою, через
що погіршався стан його здоров'я. Він переніс тяжке захворювання, пройшов курс
лікування, але через те що сталось, стан здоров'я в нього знову погіршався, він
вимушений був повторно проходити курс лікування. Йому завдано моральну шкоду,
яку він оцінює на суму 2000грн. Своїми силами почали знову робити ремонт в
квартирі, штукатурили стіни, купували будівельні матеріали, на що було
витрачено 2400грн. Він вважає позов ОСОБА_1
незаконним та таким, що не підлягає задоволенню, зустрічний позов просить
задовольнити в повному обсязі.

Представник
відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що його
дружині ОСОБА_6 відповідно ордера була виділена квартира 5-6 у гуртожитку за
адресою АДРЕСА_1 загальною площею 53.8
м2 , жила
площа ЗО, 4 м2.
Відповідно до вказівки коменданта гуртожитку, їм було виділено у користування
кухня, якою вони користувались разом з ОСОБА_1.
Дружина дозволяла ОСОБА_1
користуватися кухнею, доки він не створить сім'ю. На кухні стояла одна
газова плита. Речей ОСОБА_1
на кухні не було. Він користувався їхнім посудом. Після зняття з будинку АДРЕСА_1статусу
гуртожитку у 2003 році, у 2005 році вони
приватизували у спільну сумісну власність 2
свої кімнати, кімнатуНОМЕР_5
та 1/3 частину
коридору. При проведенні переобладнання на житловому блоці, він пропонував ОСОБА_1 провести
переобладнання кімнати для сушки речей під кухню, але останній не захотів це
робити. Ніяких перешкод жильцями блоку ОСОБА_1
не чиниться, ключ від блоку в нього є, до всіх міст загального користування є
доступ. Вважає, що приватизація ними проведена у відповідності до Закону
України, порушень немає ,
тому в позові просив позивачу відмовити. Що стосується позову ОСОБА_4, то 23.01.2006 року в кімнаті,
де проживав ОСОБА_1 прорвало
опалювальну секцію, водою було залито весь блок житлового приміщення. Жильці
блоку всі разом прибирали воду, викликали представників аварійної служби. В
зв'язку з тим, що ОСОБА_1
тривалий час не проживав у своїй квартирі, місце його знаходження їм не
було відомо, було вирішено зламати замок на його двері, щоб аварійні служби
могли усунути порив на опалювальній секції. У при сутності працівника ЖЕК № З , дільничного була
зламано замок на двері квартири ОСОБА_1,
що дало змогу працівникам аварійної служби усунути порив, про що було
складено акт. Після цього затоплення він бачив, що в квартирі ОСОБА_4 була
сирою стіна зі сторони квартири ОСОБА_1, містами почорніли, а потім відпали
шпалери.

Відповідачка ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що
її брату ОСОБА_1 "Лисичанським
заводом залізобетонних виробів" на якому вона працюють, були надані
кімнати у гуртожитку за адресоюАДРЕСА_1 вказівкою коменданту гуртожитку їй у користування
була виділена кухня, якою вона дозволила також користуватись ОСОБА_1 та його дочці, доки
він не створить сім'ю. Потім вона уїхала в м. Киів.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що 20.05.2002 року вона
отримала ордер на кімнати 1-2
в будинку АДРЕСА_1 загальною площею 56,
4 м2 . Проживають
вони разом з сім'єю ОСОБА_6 в одному житловому блоці. ОСОБА_1 в квартирі не
проживав і не проживає. Іноді він приходив в квартиру в нетверезому стані і їй
стало відомо, що це брат ОСОБА_6. Разом з ОСОБА_6 вони робили ремонт в
загальному коридорі ОСОБА_1
участі в цьому не брав. Після зняття з будинку статусу гуртожитку у 2003 році, в
листопаді 2005 року
вона приватизувала квартиру. ОСОБА_1
почав пред'являти претензії спочатку на кімнатуНОМЕР_9, потім на кімнати
НОМЕР_6 та 4. Оскільки він не
проживав у своїй квартирі, не слідкував за станом опалювальної системи у січні 2006 року у його
квартирі стався порив секції опалювальної системи, було залито гарячою водою
весь жилий блок. Прийшлось викликати представника ЖЕК 3 для того, щоб в
його присутності відкрити квартиру ОСОБА_1,
для усунення пориву , про що
було складено акт. Оскільки це сталося зимою, опалення в продовж тижня було
слабким, підвищена вологість, в квартирі почали відпадати шпалери, штукатурка,
почорніли кути та стеля її квартири. Прийшлося робити ремонт у всіх
приміщеннях, на що витрачено 2400грн, погіршався стан здоров'я її чоловіка
ОСОБА_4. він пережив стрес і прийшлося повторно проходити курс лікування.
Вважає приватизацію проведено правильно без порушень закону, в позові ОСОБА_1 відмовити, а
зустрічний позов свого чоловіка задовольнити в повному обсязі.

Відповідач
ОСОБА_6 в судовому
засіданні позов ОСОБА_1
не визнав, зустрічний позов підтримав, пояснивши, що вселився в квартиру
відповідно наданого його батькам ордеру в квартиру НОМЕР_4 будинок
АДРЕСА_1. ОСОБА_1 появлявся
в своїй квартирі рідко, у нетверезому стані. Ніяких перешкод йому не чинилося.
Приватизацію вони провели на законних підставах, тому в позові позивачу слід
відмовити.

3-я особа
представник відділу приватизації Перепелиця Т.Д. в судовому засіданні пояснила, що при приватизація житла
вони керуються Законом України "Про приватизацію державного житлового
фонду ", відповідно
до поданих заяв та довідки про склад сім'ї наймача, площі, якою вони
користуються. При подачі заяви ,
надається технічний паспорт на квартиру, довідка заповнена та завірена
паспортною службою, де вказані наймач та всі члени його сім'ї, підсобні
приміщення , які
відносяться до квартири. Ці данні беруться з технічного паспорту на квартиру.
При прийму документів проводиться звіряння довідки паспортної служби з
технічним паспортом. На підставі цих документів приймається рішення органа
приватизації, на підставі якого видається свідоцтво про право власності на
житло. При приватизації квартир потрібна згода тільки членів сім'ї особи, яка
приватизує квартиру. Приватизація квартир проводилась за заявами ОСОБА_6 від 06.09.2005 року , розпорядження
про приватизаціюНОМЕР_10 та ОСОБА_4, заява від 26.09.2005 року, розпорядження
НОМЕР_11.

3-я особа
представник ЖЕК № 3 Калашнік
Д.А. в судовому засіданні пояснив, що будинокАДРЕСА_1 прийнятий на баланс ЖЕК № 3 01.10.2003 року. На початку
2003 року з
будинку було знято статус гуртожитку. При передачі на баланс ЖЕК № 3 підприємство
"Лисичанський завод залізобетонних виробів" передавав список жильців
будинку, вказавши розмір займаних ними площа дів. З 2003 року всі данні
по жильцям беруться з бази даних паспортної служби м. Лисичанська. Дозвіл на
приватизацію квартир ЖЕК № 3 не видає. Розмір плати за житло був встановлений
відповідно до наданих списків жильців гуртожитку підприємством
"Лисичанського заводу залізобетонних виробів", де вказано розмір
жилої площі, займаної жильцями. У січні 2006
року дійсно було затоплено квартиру ОСОБА_1.
Квартиру відкривали в присутності майстра ЖЕК № 3., що передбачено
ст. 20 Закону
України " Про
житлово-комунальні послуги". Розмір завданої шкоди залиттям квартири
проводиться відповідно до Методики розрахунку. При складенні таких актів
вказується які конкретно завдана шкода залиття квартири, розміри пошкодженої
площі. За систему опалення, яка знаходиться в квартира жильців, несуть
відповідальність самі жильці. У позові ОСОБА_4 просив відмовити.

Свідок ОСОБА_8судовому засіданні пояснив, що у 2003 році він приїхав
у м. Лисичанськ і прописався у квартирі сестри ОСОБА_6. Коли вона почала
приватизувати квартиру, попросила його виписатись з квартири і він прописався у
ОСОБА_1. Постійно
в квартирі він не жив, бо кухня була сестри і він не міг там готувати , тому проживав в
селі Шепилівка. Про те, що квартира була затоплена узнав у лютому 2006 року
відОСОБА_4та ОСОБА_6. Оскільки квартира після усунення аварійної ситуації була
опечатана він туди не заходив. Зі слів ОСОБА_1
йому відомо, що в квартирі все нормально.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що у січні 2006 року надійшла
заявка від диспетчера про порив теплоносія за адресоюАДРЕСА_1 , квартира НОМЕР_2. Разом з черговим
слюсарем. Вони прийшли на квартиру. Там вже були майстер ЖЕК № 3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_6. Квартиру було відкрито, про що складено акт, було відремонтовано порив
на регістрі, забито чоп, щоб не відключати систему у всьому будинку. При
запуску системи опалення у жовтні 2006
року знов надійшла заявка про порив опалювальної система в цій же квартирі,
квартиру відкривав ОСОБА_1.
Порив було усунуто. Коли приїжджали перший раз , ця квартира мала
вигляд, що в ній ніхто не

живе.
Під час першого затоплення постраждала стіна сміжна з квартирою ОСОБА_1, відстали від
стін шпалери, стіна була вогка.

Свідок
ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що зимою, точну дату не помнить , надійшла заявка , що затопило
квартиру НОМЕР_2 поАДРЕСА_1
в м. Лисичанську. Хазяїна дома не було. Сусіди з квартир НОМЕР_4 таНОМЕР_3 відкрили
квартиру НОМЕР_2, бо там
ніхто не проживав, у присутності представник ЖЕК № 3. Він усунув порив на регістрі, представник ЖЕК №3 склав акт, в
якому він розписався. Вода йшла з квартири НОМЕР_2 , підтікала під стіни інших
кварти.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що
відповідно сумісного рішення адміністрації та профспілкового комітету
"Лисичанського заводу залізобетонних виробів" були виділені кімнати у
гуртожитку по АДРЕСА_1 сім"ям ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6. ОСОБА_6 та ОСОБА_1 брат та
сестра, на момент їх заселення їм виділялась одна кухня на двох., ніяких спорів
між ними не було. У ОСОБА_1
кухні немає. Вона перейшла до ОСОБА_6. Коли у 2003 році стало
питання про передачу будинку на баланс ЖЕК № 3, разом з жильцями квартир проводили обмір займаних ними
квартир, з вказівкою займаної ними жилої та загальної площі. Підприємство
хотіло взяти будинок на свій баланс, переобладнати його під квартири, провести
ремонт, бо на 1 поверсі
все було розбито та розтрощено, але у зв'язку із фінансовим станом не змогло це
зробити. Тому жильці, яким було надано квартирі на 1 поверсі самі
займались ремонтом електропроводки, газової системи, системи опалення,
переобладнання приміщень.

Судом досліджено слідуючи надані докази: Довідка
паспортної служби про реєстрацію ОСОБА_1
, копія ордераНОМЕР_14про надання квартири ОСОБА_1, довідка ЖЕК №
3 про розмір загальної площі квартир НОМЕР_3,
НОМЕР_2, НОМЕР_4 в будинку АДРЕСА_1, заяви БТІ від ОСОБА_6, ОСОБА_4 ( а.с. 11. 15), копія свідоцтва
про право власності на житлоНОМЕР_12 на ім'я ОСОБА_6 ( а.с. 12), копія свідоцтва
про право власності на житло НОМЕР_8
від 20.10.2005 року на
ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_5 ( а.с.16),
копія ордера НОМЕР_13 на ім'я ОСОБА_6 (
а.с.84), довідка Лисичанського заводу "ЗБВ" (а.с.85), акт
обстеження технічного стану жилої квартири  НОМЕР_2 в
будинку АДРЕСА_1 від 23.01.2006
року ( а.с.102),
лист від 05.02.2003 року
Лисичанського заводу "ЗБВ" про пере прописку жильців за адресою
АДРЕСА_1 у зв'язку із зміною нумерації квартир, список жильців , проживаючих за
адресою АДРЕСА_1 для паспортної служба станом на 01.01.2003 року.

Суд, заслухавши пояснення сторін, 3-х
осіб, свідків, перевіривши матеріали справи прийшов до слідуючого.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення сумісного
засідання адміністрації та профспілкового комітету Колективного підприємства
"Лисичанський завод залізобетонних виробів" від 05.06.1998 року було
виділено кімнати 3-4 у
гуртожитку за адресою АДРЕСА_1
а ОСОБА_1 на склад сім'ї з 2
чоловіка , та
кімнати 5-6 ОСОБА_6
на склад сім'ї 3 чоловіка.
Рішенням сумісного засіданні адміністрації та профспілкового комітету КП
Лисичанський завод залізобетонних виробів " від 20.02.2002 року було
перерозподілено кімнати у гуртожитку поАДРЕСА_1 згідно листа Лисичанського
газового господарства і ОСОБА_4 було виділено кімнати 1-2 на склад сім'ї 3 чоловіка.
Відповідно цих рішень, сім'ям було видано ордера на кімнати. У зв'язку із
зміною нумерації кімнат було змінено їх номера : кімнати 1-2 змінено на
номерНОМЕР_4, кімнати 3-4 на номер НОМЕР_2, кімнати 5-6 на номерНОМЕР_3 . У
зв'язку із зняттям з будинку АДРЕСА_1 статусу гуртожитку , жильці почали
приватизувати квартири, в яких вони проживали. Як було встановлено у судовому
засіданні, за усною домовленістю між ОСОБА_4 та ОСОБА_6

вони
обмінялись кімнатами НОМЕР_6
таНОМЕР_5 , які були
кімнатами загального користування, і при приватизації квартир вказали їх як
свої кімнати.

Відповідно
до ст. 1 Закону
України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація
державного житлового фонду це відчуження квартир(будинків), кімнат у квартирах
та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до
них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного
житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ст.. 7 Закону України
"Про приватизацію державного житлового фонду" за громадянами, які не
виявили бажання приватизувати займане ними житло, зберігається чинний порядок
одержання і користування житлом на умовах найму. Відповідно до п.7
"Положення про порядок передачі квартир(будинків) у власність громадян " , затвердженого
Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству 15.0-9.1992 року № 56 загальна площа
квартири (будинку) визначається як сума площ жилих і підсобних приміщень
квартири (Будинку), веранд, вбудованих шаф, а також площ лоджій, балконів і
терас, які враховуються з використанням таких коефіцієнтів : для лоджій - 0,5, для балконів і
терас - 0,3. Розмір
загальної площі, що належить кожному наймачеві у квартирі, де мешкають два і
більше наймачів, визначається як сума площ займаних жилих приміщень з
урахуванням площі балконів, лоджій та терас і площі підсобних приміщень
квартири, яка розділяється між всіма наймачами пропорційно площі заманих ними
жилих кімнат, (додаток №
1). Таким чином суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню.

У судовому засіданні також було встановлено, що 23.01.2006 року було
складено акт обстеження технічного стану жилої квартири НОМЕР_2 в будинку
АДРЕСА_1 з приводу її залиття в результаті пориву опалювального регістра . Для усунення
пориву двері квартири було вскрито у присутності жильців квартир НОМЕР_3,НОМЕР_4. В
квартиріНОМЕР_4 установлено
несення матеріальної шкоди. З наданого акту від 23.-1.2006 року ,
підписаного членами комісії не вбачається, який же розмір матеріальної
шкоди завдано квартирі НОМЕР_4.
Позивачем по зустрічному позову ОСОБА_4 не надано доказів, в чому конкретно
виражається завдана матеріальна шкода, розміри пошкодженої площі. Суд вважає,
що зустрічний позов ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди
задоволенню не підлягає .

На підставі ст. ст. 1166,
1167 ЦК України, ст.. 71 ЖК УРСР,
ст. 7, 8 Закону
України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 року із змінами
та доповненнями від 15.05.2003
року , керуючись
ст. ст. 10, 11, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_6 , ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання приватизації частково недійсною задовольнити.

Визнати частково недійсною приватизацію кімнати 4 в квартирі НОМЕР_3 в будинку
АДРЕСА_1Відділу по обліку, розподілу, обміну та приватизації житлової площі
Лисичанської міської ради внести зміни в свідоцтво про право власності на
житлоНОМЕР_12 на ім'я ОСОБА_6 про приватизацію в квартиріНОМЕР_3
будинкуАДРЕСА_1 кімнати 4

Визнати частково недійсною приватизацію кімнати 10. в
квартиріНОМЕР_4 в
будинкуАДРЕСА_1

Відділу по обліку, розподілу, обміну та приватизації житлової площі
Лисичанської міської ради внести зміни в свідоцтво про право власності на житло
НОМЕР_8 від 20.10.2005 року на ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_5 С.В.  про

приватизацію
в квартиріНОМЕР_4
в будинкуАДРЕСА_1 кімнати   10.

У
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про
усунення перешкод у здійсненні права користування власністю, стягнення
матеріальної та моральної шкоди відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом
подання до Лисичанського міського суду заяви про апеляційне оскарження протягом
10-ти днів з дня після його проголошення або подання апеляційної скарги у той
самий строк. Апеляційна скарга подається протягом 20-ти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження до Лисичанського міського суду.