Справа № 22ц-323/2007 рік                                                Головуючий у першій інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 лютого 2007 року
м. Чернігів

Апеляційний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого-судді:
Хромець Н.С.

суддів:                     Острянського В.І., Смаглюк Р.І.

при                           Мехед Т.О.

секретарі:

за участю:               ОСОБА_1, представників ТОВ
„Злагода" Коновала С.Ф. і

Скорини Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Куликівського районного суду від 25 грудня 2006 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ТОВ „Злагода" АДРЕСА_1 про відшкодування збитків та
моральної шкоди,

встановив:

У червні 2006
року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що у травні
2001 року при розпаюванні майна колишнього КСП „Україна" АДРЕСА_1, власникам
майнових паїв було передано у спільну власність майно колишнього КСП. Що у
зв'язку з відсутністю окремого приміщення для зберігання не витребуваного майна
і відсутністю охорони та з метою недопущення його розкрадання, за усною
домовленістю між керівництвом СВК „У країна", як правонаступника КСП
„Україна", та довіреними особами груп співвласників, останнім під їх
відповідальність вказане майно було передано в тимчасове володіння. Що на таких
умовах позивач разом з гр-м ОСОБА_2 отримали в тимчасове володіння таке майно,
в т. ч. і зерноочисну машину СМ-4, 1982 року випуску, балансовою вартістю 1000
грн. і протягом п'яти років позивач разом з ОСОБА_2. добросовісно володіли
чужим майном і володіють ним дотепер, окрім зерноочисної машини.

2

Що зерноочисна
машина в кінці липня 2005 року була надана в тимчасове безоплатне користування
ТОВ „Злагода" на прохання колишнього директора товариства ОСОБА_3  і до цього часу остання не була повернута
володільцям.

Тому позивач,
враховуючи, що ОСОБА_2 не бажає
звертатися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного
володіння, одноосібно заявив вимоги до відповідача про відшкодування збитків в
розмірі 1000 грн. та моральної шкоди в розмірі 12 тис. грн., посилаючись на те,
що він зазнав моральних страждань через порушення його майнових прав.

У судовому
засіданні позивач уточнив вимоги і просив суд зобов'язати відповідача повернути
йому зерноочисну машину СМ-4, 1982 року випуску, і стягнути з ТОВ
„Злагода" в його користь 20 тис. грн. моральної шкоди.

Рішенням суду
від 25 грудня 2006 року в позові ОСОБА_1 до ТОВ „Злагода" про повернення
зерноочисної машини СМ-4 і про стягнення 20 тис. грн. моральної шкоди було
відмовлено.

У апеляційній
скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення місцевого супу та про постановления нового
рішення про задоволення його вимог, посилаючись на те, що оскаржуване рішення
суду не може бути законним і обґрунтованим, оскільки, на думку апелянта, не
позивачем мають бути підтверджені факти щодо домовленості з керівництвом СВК
„Україна" про зберігання позивачем спірного майна (зерноочисної машини) та
набуття ним права володіння щодо цього майна, а рішенням суду, прийнятим в
порядку кримінального судочинства; що місцевий суд 18 серпня 2006 року зупинив
провадження по даній справі, а ухвалою від 28 вересня 2006 року відновив його
(а.с. 35 і 38), не дивлячись на те, що в матеріалах справи відсутнє рішення в
порядку кримінального судочинства за результатами дослідчої перевірки.

Заслухавши
доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що остання підлягає
відхиленню з таких підстав.

Постановивши
рішення, місцевий суд виходив з того, що згідно з актом приймання-передачі
основних фондів і товарно-матеріальних цінностей СВК „Україна" від 22
травня 2001 року (а.с. 7) зерноочисна машина СМ-4, яка належана колишньому КСП
„Україна", після розпаювання майна господарства в рахунок майнового паю
будь-кому з колишніх членів КСП, в т ч. і ОСОБА_1, не передавалась, як і не
передавалась нікому на зберігання і числиться за СВК „Україна", яке ліквідоване.

Суд також
врахував, що частина власників майнових паїв у 2001 році не отримували майно в
натурі і мають право в даний час звернутись до комісії по врегулюванню майнових
відносин щодо його виділення та що ні позивач, ні відповідач до вказаної
комісії не звертались з питання про виділення зерноочисної машини СМ-4
відповідно: чи в рахунок майнового паю, чи то як об'єкта оренди. Тому і прийшов
до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних

3

вимог, оскільки відповідних прав щодо спірного майна ні
позивач, ні відповідач не мають

Доводи
апеляційної скарги про те, що рішення місцевого суду є незаконним через те, що
в матеріалах справи відсутнє рішення, прийняте в порядку кримінального
судочинства щодо спірної зерноочисної машини СМ-4 та що місцевий суд не мав
права відновлювати провадження в праві без наявності такого рішення, не можуть
бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду і висновків місцевого
суду не спростовують.

За таких
обставин суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України
суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
Куликівського районного суду від 25 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набуває
чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України впродовж двох місяців з дня вступу її в законну силу.