ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
Справа №2-240/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

(повний текст)

13 лютого 2007 року Ленінський
районний суд М.Севастополя в складі:

головуючого
судді - Проценко О.І.,

при секретарях -
Дерепаско Л.В., Приходько К.С., Дусь Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Севастополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди та зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1,
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди у розмірі 4
150 грн., свої вимоги мотивував тим, що діями відповідача, які виразилися у
проведенні ремонтно-будівельних робіт у результаті яких його квартира стала
непридатною для проживання, йому спричинена матеріальна шкода у зазначеному
вище розмірі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала у повному
обсязі, вважала їх необгрунтованими, а тому не підлягаючими задоволенню,
представник відповідача пред'явив зустрічний позов, в якому просив стягнути з
ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

У судовому засіданні, вимоги зустрічного позову представник позивача
обґрунтовував тим, що несумлінними діями відповідача, які виразилися спочатку у
відмові у продажу квартири, за яку позивачкою був внесений завдаток і ремонт
якої був часткова здійснений за її рахунок, а потім зверненні до суду із
позовом про стягнення з неї матеріальної шкоди, позичці була заподіяна моральна
шкода, значно погіршився стан її здоров'я, у зв'язку з чим, вона вимушена два
рази на рік проходити стаціонарне лікування, порушився звичайний уклад її
життя, до того ж представник звертав увагу суду на те, що ОСОБА_1 до даного
часу не виконав рішення суду щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_2 суми
завдатку, що також спричиняє додаткові душевні страждання та хвилювання.

Ухвалою суду від 12.02.2007 року первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди залишений судом без розгляду у зв'язку з
неодноразовою неявкою позивача до судового засідання, на розгляді зустрічного
позову представник позивача наполягав, відповідач про дату час та місце
судового засідання повідомлявся через оголошення у пресі, що відповідає вимогам
ч.9 ст.74 ЦПК України.

Вислухавши думку представника позивача по зустрічного позову, дослідував
матеріали цивільної справи, суд знаходить, що вимоги зустрічного позову не
підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні судом встановлено, що 02.10.2003
року між позивачам по зустрічного позову ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 був
укладений договір про завдаток, згідно якому вона передала відповідачу грошову
суму у розмірі 5 340 грн. у рахунок придбання належної йому квартири, при цьому
відповідач зобов'язався укласти угоду купівлі-продажу квартири 15.11.2003 року
та надав можливість позивачу здійснювати ремонт квартири до її придбання, з
метою можливості вселення після її придбання.

Проте на підписання угоди відповідач не з'явився, від її укладання
відмовився, рішенням Ленінського райсуду м.Севастополя від 23.06.2004 року з
відповідача на користь позивача була стягнути сума завдатку у розмірі 5 340
грн. та 500 грн. у відшкодування суми моральної шкоди, зазначення рішення
ухвалою Апеляційного суду М.Севастополя від 10.11.2005 року було залишено без
змін, проте до даного часу відповідач рішення суду не виконав суму
відшкодування позивачу не сплатив.

Водночас
06.01.2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної йому діями позивачки, пов'язаними з проведенням
у його квартирі ремонтних робіт, при таких обставинах позивач вважає, що діями
відповідача їй спричинені значні моральні страждання та хвилювання, які
відобразилися на стані їх здоров'я і значно погіршили його, винні дії
відповідача на її думку, полягають у тому, що він спочатку зірвав укладання
угоди купівлі-продажу його квартири, на ремонт якої нею були витрачені значні
кошті та фізичні зусилля, а потім ще звернувся до суду з позовом про стягнення
матеріальної шкоди, тоді як насправді шкода була спричинена саме їй. Проте суд
не може погодитись з такими висновками позивача, тому що відповідно до вимог
ст.1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як
встановлено у судовому засіданні, вимоги позивача, щодо відшкодування на її
користь суми моральної шкоди, спричиненої відповідачем у результаті зриву
укладання угоди по купівлі-продажу його квартири, були предметом розгляду справи
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми завдатку та суми моральної
шкоди, рішення по якій постановлено Ленінським райсудом М.Севастополя 23.06.2004 року (арк.с.46), а тому не
можуть бути розглянуті вдруге, що стосується спричинення моральної шкоди діями
відповідача, пов'язаними із його зверненням з позовом до суду, то відповідно до
діючого законодавства кожна особа має право не звернення до суду з метою
захисту свого порушеного права або інтересу, а тому суд не може розцінювати ці
дії, як такі що є противоправним чи неправомірними.

При таких обставинах суд вважає, що вимоги зустрічного позову про
відшкодування моральної шкоди не засновані на законі, а тому не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного 1167 ЦК
України, керуючись ст.ст. ст.ст.10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
суми моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду
міста Севастополя через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.