У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня
2007 року                                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

головуючого                  Гнатенка А.В.,

суддів:                           Григор'євої
Л.І.,           Берднік І.С.,

Гуменюка
В.І.,             Костенка А.В., -

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Тернівці (далі - Відділення) про стягнення
недоплаченої страхової виплати одноразової допомоги, за касаційною скаргою  Відділення на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської
області від 7 грудня 2006 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У жовтні 2006
року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з
ІНФОРМАЦІЯ_1 він працював на шахті ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначав, що внаслідок роботи в
шкідливих умовах праці він одержав професійні захворювання.

Висновком МСЕК від ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 встановлено 15 %  втрати професійної працездатності. Також
позивач освідчувався у МСЕК
ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та в 2001 році йому встановлено 30 %  втрати професійної працездатності.

Висновком МСЕК від ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 встановлено втрату професійної
працездатності сукупно в розмірі 60 % безстроково, з них: 20 % - вперше, 40 % -
повторно, та визнано інвалідом третьої групи безстроково.

Постановою Відділення від НОМЕР_1 позивачу було призначено одноразову
допомогу у зв'язку з втратою працездатності в розмірі      41 476 грн. 80 коп. та обмежено до
виплати граничною сумою 16 400 грн.

Посилаючись на те, що відповідно до ст. 34 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”
при повторному пошкодженні здоров'я з урахуванням іншого професійного
захворювання або травми одноразова допомога не повинна обмежуватися
чотирикратною величиною граничної суми заробітної плати (доходу), з якої
справляються внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування,
ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача 25 076 грн. 80 коп. у рахунок
недоплаченої одноразової допомоги.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від         27 жовтня 2006 року позов ОСОБА_1.
задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 грудня 2006 року
апеляційну скаргу Відділення на вказане судове рішення залишено без
розгляду.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі Відділення просить
скасувати ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від          7 грудня 2006 року та постановити ухвалу
про прийняття апеляційної скарги, посилаючись на порушення апеляційним судом
норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 294 ЦПК України встановлено строк десять днів з дня проголошення
рішення для подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції та двадцять днів після подання заяви про апеляційне оскарження для
подання апеляційної скарги на рішення суду.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області ухвалено    27 жовтня 2006 року.

Як убачається з матеріалів справи, Відділення подало заяву про апеляційне
оскарження вказаного судового рішення 3 листопада 2006 року.

Ураховуючи, що відповідно до положень ст. 294 ЦПК України дата подання
заяви про апеляційне оскарження рішення суду має значення для визначення строку
подання апеляційної скарги на рішення Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 27 жовтня 2006 року, з'ясування судом факту
подання цієї заяви та дати її подання має суттєве значення для висновку про
порушення чи дотримання строків оскарження.

Постановляючи ухвалу від 7 грудня 2006 року, згідно з якою апеляційну
скаргу Відділення на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської
області від 27 жовтня 2006 року залишено без розгляду, апеляційний суд виходив
із того, що апеляційна скарга подана Відділенням 20 листопада 2006 року, тобто
після закінчення строків, встановлених ст. 295 ЦПК України, а тому відповідачем
пропущено строк подання апеляційної скарги.

Між тим, з таким висновком не можна погодитися, оскільки апеляційним судом
не враховані доводи відповідача про подання ним заяви про апеляційне оскарження
і її реєстрації судом 3 листопада 2006 року.

За таких обставин відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України ухвала
апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею питання щодо прийняття
апеляційної скарги Відділення на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.
342 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівці задовольнити.

Ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 грудня 2006 року скасувати,
передати питання про прийняття апеляційної скарги відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Тернівці на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                              А.В.
Гнатенко

Судді:                                                        Л.І.
Григор'єва

В.І. Гуменюк

І.С. Берднік

А.В. Костенко