У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

15 серпня 2007 року

м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Барсукової В.М., Лященко Н.П.,               Охрімчук Л.І., Прокопчука Ю.В.
-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
дочірнього підприємства “Санаторій “Ясна Поляна” закритого акціонерного
товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України
“Укрпрофоздоровниця”, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю
“Ковік”, про розірвання договорів про надання послуг та про спільну діяльність,
стягнення майна та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2005 рокуОСОБА_1 звернувся
в суд із позовом до ОСОБА_2, дочірнього підприємства “Санаторій “Ясна Поляна”
закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок
України “Укрпрофоздоровниця” про розірвання договору про спільну діяльність,
визнання за ТОВ “Ковік” права власності на нерухоме майно, зобов'язання укласти договір оренди
земельної ділянки.

Зазначав, що 9 червня 2003 року та
23 липня 2003 року ТОВ “Ковік” та дочірнє підприємство “Санаторій “Ясна Поляна”
уклали договір про спільну діяльність, за умови якого домовилися об'єднати свої вклади та діяти
спільно, без створення юридичної особи, для отримання прибутку.

29 березня 2005 року ТОВ “Ковік”
звернулося до дочірнього підприємства із заявою про припинення спільної
діяльності.

Однак, жодних дій, передбачених
законом, щодо розірвання угоди, відповідач не вчинив, інвестиційні кошти не
повернув.

Посилаючись на те, що своєю
бездіяльністю ТОВ “Ковік” порушує його право як учасника ТОВ “Ковік” на участь
в управлінні товариством, просив про задоволення заявлених ним позовних вимог.

Крім того, просив розірвати договір
про надання послуг, укладений ТОВ “Ковік” з ОСОБА_2, посилаючись на те, що
укладенням зазначеного договору також порушені його права та, що жодних дій,
спрямованих на виконання своїх зобов'язань ОСОБА_2. не вчиняла.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова
від                   2 грудня 2005 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14 лютого
2006 року, яким позовні вимоги   ОСОБА_1. задоволені частково: розірвано договір про надання
послуг від 15 серпня 2005 року, укладений між ТОВ “Ковік”, дочірнім підприємством “Санаторій
“Ясна Поляна” закритого акціонерного
товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України
“Укрпрофоздоровниця” та ОСОБА_2,
стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1 2 000
грн. на відшкодування моральної шкоди, розірвано договір про спільну діяльність
від 23 липня 2003 року, укладений між ТОВ “Ковік” та дочірнім підприємством
“Санаторій “Ясна Поляна” закритого акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця”,
стягнуто з дочірнього підприємства “Санаторій “Ясна Поляна” закритого
акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України
“Укрпрофоздоровниця” на користь ТОВ “Ковік” заподіяну шкоду у розмірі      2 180 900 грн., шляхом передачі у
власність товариства нерухомого майна, розташованого у м. Ялта та смт. Гаспра,
- споруд у вигляді спальних корпусів: за № 3 загальною площею 2 777,56 кв.м.,
за № 4 загальною площею 1602,4 кв.м., за № 6 загальною площею 414,47 кв.м. та
підвалу спального корпусу              №
6 площею 530 кв.м. санаторію та визнано за ТОВ “Ковік” право власності на
нерухоме майно, зобов'язано комунальне підприємство “Ялтинське бюро технічної
інвентаризації” перереєструвати право власності на майно, видати товариству
документи, що засвідчують право власності товариства на нерухоме майно,
стягнуто солідарно з ОСОБА_2. і дочірнього підприємства
“Санаторій “Ясна Поляна” закритого акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця”, ТОВ
“Ковік” державне мито у розмірі 1 649 грн.

У частині зобов'язання укладення з ТОВ “Ковік”
договору оренди земельної ділянки та зобов'язання виконавчого комітету
Гаспринської сільської ради, Ялтинського міського управління земельних ресурсів
зареєструвати зазначений договір - відмовлено.

У касаційній скарзі закрите акціонерне товариство лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” просить скасувати судові рішення та закрити провадження у справі, посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Судом, на підставі матеріалів справи,
встановлено, що 9 червня 2003 року дочірнє підприємство “Санаторій “Ясна
Поляна” закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів
профспілок України “Укрпрофоздоровниця” і ТОВ “Ковік” уклали договір про
спільну діяльність.

23 липня 2003 року договір про
спільну діяльність між зазначеними юридичними особами був укладений в новій
редакції.

Крім того, 15 серпня 2005 року, ТОВ
“Ковік” та дочірнє підприємство “Санаторій “Ясна Поляна” закритого акціонерного
товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України
“Укрпрофоздоровниця” уклали з ОСОБА_2. договір про інформаційно-консультативне
забезпечення діяльності вищезазначених юридичних осіб.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1 про розірвання укладених договорів, суд першої інстанції, з висновками
якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_1, як учасник ТОВ
“Ковік” вправі ставити питання про розірвання договорів про спільну діяльність
та про надання послуг, укладених між дочірнім
підприємством “Санаторій “Ясна Поляна” закритого акціонерного товариства
лікувально-оздоровчих закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” та ТОВ
“Ковік”, оскільки умови зазначених договорів не виконані, чим порушені права
позивача.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Виходячи зі змісту ст. 651 ЦК України, якою врегульовано
правовідносини сторін щодо розірвання договору, право вимагати його розірвання
має одна із сторін.

Однак, ОСОБА_1 стороною в зазначених договорах не був, а суд,
приймаючи рішення про розірвання договорів, укладених між юридичними особами,
та застосовуючи правові наслідки, передбачені ст. 653 ЦК України, щодо
розірвання договору, всупереч вимогам ст. 214 ЦПК України не встановив підстави
для вимог позивача за цією нормою.

При цьому, суд не взяв до уваги, що
ТОВ “Ковік”, учасником якого є позивач, є
юридичною особою, діє на підставі статуту і вимог щодо розірвання зазначених
договорів, не заявляло, повноважень на представництво інтересів ТОВ “Ковік”
позивачу не надавало.

Всупереч вимогам ст. 214 ЦПК
України судом не встановлено у чому саме полягає порушення відповідачами прав
позивача як учасника товариства.

Не взяв суд до уваги і ту
обставину, що позовні вимоги заявлялися в інтересах однієї із юридичних осіб до
іншої юридичної особи та не з'ясував чи зазначені правовідносини можуть розглядатися у
порядку цивільного судочинства.

За таких обставин ухвалені у справі
судові рішення підлягають скасуванню з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК
України, з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих
закладів профспілок України “Укрпрофоздоровниця” задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 2
грудня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14 лютого
2006 року скасувати, а
справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

В.М. Барсукова

Н.П. Лященко

Л.І. Охрімчук

Ю.В. Прокопчук