АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД
ТЕРНОПІЛЬСКОЇ   ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

22 лютого 2007
року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого -
Дикун С.І.

судців -
Ходоровського М.В., Гурзеля І.В.

при секретарі -
Стець І.В.

з участю
- апелянта ОСОБА_1, позивачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, адвоката
ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бережанського районного суду від 22
листопада 2006 року за позовом ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про
визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, виконавчого комітету Курянівської сільської ради про визнання права власності
на частину у майні колишнього колгоспного двору та права на спадщину за
законом; визнання недійсним рішення Курянівської сільської ради №29 від 26
серпня 2003 року та свідоцтва про право власності ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24 листопада
2003 року; про грошову компенсацію частини вартості будинковолодіння,

Встановила:

В листопаді 2005 року ОСОБА_2, третя особа на стороні
позивача ОСОБА_5 звернулись в суд із позовом до ОСОБА_1 про визнання права на
спадщину за законом - будинковолодіння по АДРЕСА_1, після смерті їх батька
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Позивачка зазначила, що позивачі - діти
від першого шлюбу та відповідачка дружина ОСОБА_1 є спадкоємцями за законом
першої черги і їм належить право на спадщину у рівних частках - по 1/3. ОСОБА_5
відмовляється від спадщини на її користь, а тому позивачка просила визнати за
нею право на 2/3 ідеальних часток у спадковому майні.

Справа № 22а
-211                                      Головуючий
у 1 -й інстанції - Крицак М.Я.

Категорія - 26                                                  Доповідач
- Дикун С.І.

ОСОБА_1 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_2, Курянівської
сільської ради ( далі - ради) про визнання права власності на частку майна
колишнього колгоспного двору та права на спадщину за законом; визнання
недійсним рішення ради №29 від 26 серпня 2003 року та свідоцтва про право власності
ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24 листопада 2003 року; про грошову компенсацію частки
буцинковолодіння.

ОСОБА_1
зазначила, що в 1988 році вона вийшла заміж за ОСОБА_6 і поселилась у
колгоспний двір свекрухи ОСОБА_7 та чоловіка. Брала участь своєю працею і
коштами у веденні спільного господарства двору та набула права на 1/3 частку у
його майні, до якого належала ½  частина спірного
будинковолодіння. ОСОБА_7 померла в 2002 році, після неї спадкував ОСОБА_6,
який фактично вступив в управління спадковим майном матері та став власником
2/6 частин спірного будинковолодіння. Посилаючись, що вона має право власності
на 5/18 частин будинковолодіння, а ОСОБА_2 - на 4/18 частин та вказуючи, що
будинок має значний знос і не підлягає перебудові, а також, що частка ОСОБА_2 є
незначною, просила визнати за нею право власності на ціле будинковолодіння,
зобов'язавши виплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію за її частку. А також
ОСОБА_1 просила визнати недійсними рішення сільської ради №29 від 26.08.2003
року та свідоцтво про право власності на спірне будинковолодіння ІНФОРМАЦІЯ_1
від 26.08.2003 року, оскільки вони видані на померлих ОСОБА_7, ОСОБА_6 та без
врахування її частки як члена колишнього колгоспного двору.

Під час розгляду
справи у суді ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та просила визнати за нею право
власності на 5/18 частин спірного будинковолодіння, з яких 3/18 частини
належать їй як члену колишнього колгоспного двору, а 2/18 - є спадщиною після
смерті чоловіка ОСОБА_6; а за ОСОБА_2 - право власності на спадкове майно -
4/18 частини вказаного будинковолодіння.

Рішенням
Бережанського районного суду від 22 листопада 2006 року визнано за ОСОБА_2
право власності на спадкове майно після смерті її батька ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, у вигляді 2/3 ідеальних частин житлового будинку в АДРЕСА_1.

Суд визнав за
ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті її чоловіка ОСОБА_6 у
вигляді 1/3 ідеальних частин житлового будинку в АДРЕСА_1.

В зустрічному
позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Курянівської сільської ради про визнання права власності
на 1/3 частину майна колгоспного двору, визнання недійсним рішення Курянівської
сільської ради №29 від 26 серпня 2003 року та свідоцтва про право власності
серії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24 листопада 2003 року; грошову компенсацію ОСОБА_2
спадкової частини в будинковолодінні відмовлено за безпідставністю позовних
вимог.

З апеляційною
скаргою на рішення суду звернулась ОСОБА_1 Апелянт просила скасувати рішення
суду та постановити нове рішення про задоволення її вимог.

Зокрема,
зазначила, що суд не дав належної правової оцінки тим фактам, що вона з 1988
року переселилась у колгоспний двір свекрухи ОСОБА_7 та чоловіка ОСОБА_6 і
стала його членом, оскільки брала участь своєю працею і коштами у веденні
спільного господарства двору. А також, що лише Vi частина
спірного будинковолодіння була майном колгоспного двору.

В апеляційному
суді апелянт підтримала апеляційну скаргу. ОСОБА_2 та її представник, а також
Курянівський сільський голова апеляційної скарги не визнали.

Колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду скасувати у
зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням судом
норм матеріального права. По справі слід постановити нове рішення по суті
позовних вимог.

Вирішуючи спір,
суд виходив з тих обставин, що ОСОБА_1 не набула членства в колгоспному дворі
ОСОБА_7 та ОСОБА_6, оскільки радою не приймалось рішення про включення її в
члени зазначеного двору, а також що позивачка не приймала участі у будівництві
будинку.

Зазначений
висновок суду не відповідає обставинам справи та нормам матеріального права.

Відповідно до
роз'яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22
грудня 1995 року №20 (з подальшими змінами та доповненнями) "Про судову
практику у справах за позовами про захист права приватної власності" до
правовідносин, що виникли до введення в дію Закону "Про власність",
застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна
колишнього колгоспного двору, придбаного до 15 квітня 1991 p., мають
вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право
власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після
припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не
втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються
працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали
участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір
частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів,
включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

З матеріалів
справи: пояснень сторін, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, довідок
Курянівської сільської ради від 03.05.2005 p., 13.12.2005 року,
Жуківської сільської ради від 31.01.06 р. вбачається, що ОСОБА_1 після
одруження 05.11.1988 року прибула в колгоспний двір свекрухи ОСОБА_7 та
чоловіка ОСОБА_6 Своєю працею та коштами брала участь у спільному  господарстві двору:   побудувала
господарські

будівлі, провела капітальний ремонт
будинку, зокрема, настилання підлоги, поставила огорожу біля будинку, проводила
обробіток поля та догляд за домашніми тваринами. При цьому ОСОБА_1 не була
зареєстрована у спірному будинку до 06.02.1995 року.

Рішенням
Бережанського районного суду від 29 вересня 2006 року, що набрало законної
сили, за позовом ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до ОСОБА_1 про втрату
членства в колгоспному дворі в с
Жуків Бережанського району, встановлено, що ОСОБА_1 в 1988 році вийшла
заміж, переїхавши на постійне проживання в господарство чоловіка в село Куряни
Бережанського району, де стала членом колгоспного двору.

Колегія суддів
прийшла до висновку, що ОСОБА_1 набула членства в колгоспному дворі ОСОБА_7 та
ОСОБА_6, її частка у майні двору є рівною з частками інших членів. А, отже, вимоги
ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на 1/3 частину майна колишнього
колгоспного двору слід задовольнити.

Підлягають до
задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсними рішення виконавчого
комітету ради №29 від 26 серпня 2003 року та свідоцтва про право власності
серії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24 листопада 2003 року, оскільки вони видані на померлих
власників - ОСОБА_7, ОСОБА_6 та без врахування частки ОСОБА_1 у майні
колгоспного двору.

Однак, посилання
ОСОБА_1, що майном колгоспного двору Лосиків була тільки половина спірного
будинковолодіння. колегія суддів не може прийняти до уваги, як такі, що не
знайшли доведення ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді та
спростовані рішенням ради від 18.05.1988 p., поясненнями
сільського голови, з яких вбачається, що станом на 1988 рік майном колгоспного
двору ОСОБА_7 №466 було ціле будинковолодіння.

Після смерті
ОСОБА_7 27.07.2002 року спадщину у вигляді 1/3 майна колишнього колгоспного
двору прийняв її син ОСОБА_6, фактично вступивши в управління спадковим майном.

Таким чином,
після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на 2/3 майна двору, котру в
установленому порядку прийняли діти від першого шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_16(котра
відмовляється від спадщини на користь сестри ОСОБА_2) та дружина ОСОБА_1 Отже,
ОСОБА_2 має право на 4/9 спадкового майна, а ОСОБА_1 - на 2/9.

Колегія суддів
вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 та визнати за
нею право на 4/9 частини спадкового майна - спірного будинковолодіння, а за
ОСОБА_1 - на 2/9 частини.

Не підлягають до
задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 про виплату ОСОБА_2 грошової компенсації за
її частку в спадковому майні, оскільки підстав, передбачених ст. 36^ ЦК, щодо припинення
права на частку у спільному майні, позивачкою не доведено.

Керуючись ст. ст.307 ч.І п.2;  309 ч.І п.3; 316 ЦПК України, колегія суддів,
-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Бережанського районного суду від 22 листопада 2006 року скасувати.

Постановити нове
рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати за
ОСОБА_2 право власності на 4/9 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 в майні
колишнього колгоспного двору та право власності на 2/9 частини зазначеного
будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка
ОСОБА_4.

Визнати
недійсними рішення виконавчого комітету Курянівської сільської ради від 26
серпня 2003 року за №29 в частині визанання за ОСОБА_7 та ОСОБА_6 право
власності по ½  частині на майно колишнього колгоспного двору
; свідоцтво про право власності ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24 листопада 2003 року.

В задоволенні
решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

В задоволенні
решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене протягом
двох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду
України.