У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 травня 2007 року                                                                                           м.
Київ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у цивільних справах у складі:

головуючого

Патрюка  М.В.,

суддів:

Костенка А.В., Лященко Н.П.,

Прокопчука  Ю.В.,
Пшонки  М.П.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного
товариства (далі - ВАТ) «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго» про
поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного
прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду
Житомирської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року,

в с т а н о в и в:

У ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_1
звернувся в суд із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що наказом від
ІНФОРМАЦІЯ_3 року НОМЕР_1 його звільнено з роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП
України. Оскільки 3, 6, 8, 9 та ІНФОРМАЦІЯ_4 року його було відсторонено від
роботи й прогулів він не вчиняв, то просив поновити його на роботі й стягнути
середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Богунського районного суду
м. Житомира від ІНФОРМАЦІЯ_5 року позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1
на посаді контролера енергозбуту Житомирського РЕМ. Стягнуто з ВАТ «ЕК
«Житомиробленерго» на користь ОСОБА_1 1 674 грн. 90 коп. середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, 85 грн. витрат, пов'язаних з оплатою допомоги адвоката,
та 59 грн. 50 коп. державного мита на користь держави.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року рішення суду першої інстанції
скасовано та постановлено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційні скарзі ОСОБА_1 ставиться
питання про скасування рішення апеляційного суду з підстав порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги
районний суд виходив із того, що звільнення ОСОБА_1 за прогули без поважних
причин з 3 до ІНФОРМАЦІЯ_4 року є незаконним, оскільки в ці дні позивач виходив
на роботу, але виконувати роботу не міг у зв'язку з невиданням завдання на
виконання своїх функцій контролера.

Такий висновок суду ґрунтувався на
показаннях свідків і письмовому доказі (а. с. 46), з яких видно, що інженер
ОСОБА_2. з ІНФОРМАЦІЯ_6 року відсторонила його від роботи й завдання на
виконання роботи він не отримував до 10 жовтня, хоча на роботу виходив.

Скасовуючи таке законне та
обґрунтоване рішення, апеляційний суд виходив тільки з того, що в матеріалах
справи відсутні докази відсторонення позивача відповідно до статті 46 КЗпП
України на законних підставах і повноважною посадовою особою.

Такий висновок є безпідставним,
оскільки з доказів, на яких ґрунтував свій висновок районний суд, убачається,
що позивач не міг виконувати обов'язок у період з ІНФОРМАЦІЯ_6 року у зв'язку з
невидання йому безпосереднім керівником завдання, що не можна розцінювати як
прогул без поважних причин.

За таких обставин, які свідчать про
помилкове скасування апеляційним судом судового рішення, ухваленого згідно із
законом, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням у силі
рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтею 339 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Житомирської
області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року скасувати, а рішення Богунського
районного суду м. Житомира від

ІНФОРМАЦІЯ_5 року залишити в
силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                     М.В.
Патрюк

Судді:                                                                                  А.В.
Костенко

Н.П. Лященко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка