Справа №2-615/07/04
РІШЕННЯ

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2007
року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді             Донець
О.В.

при секретарі                                     Муленко
К.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну: справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення суми за договором позики, та зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідачів 13689
грн. за договором позики, посилаючись на наступне. 2.12.2002 р. відповідачі ОСОБА_3
та ОСОБА_2 позичили у нього 2700 доларів США, зобов'язавшись повернути всю суму
до 1.09.2003 р. При цьому гроші отримав ОСОБА_3, а ОСОБА_2 підписав договір
позики, оскільки у ОСОБА_3 не було при собі документів. Вподальшому між ОСОБА_3
та ОСОБА_2 був підписаний договір позики на зазначену суму. До теперішнього
часу гроші йому не повернуті, що змушує його звертатися до суду. Також просить
стягнути з відповідачів понесені ним витрати по оплаті держмита в розмірі
136,89 грн. та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі ЗО
грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином оповіщеним
про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнав, звернувся з зустрічним
позовом до ОСОБА_3 по стягнення суми боргу в розмірі 13689 грн. та відсотків за
прострочку виплати боргу в сумі 49670 грн. При цьому посилається на те, що
2.12.2002 р. відповідач отримав у борг 2700 доларів США, зобов'язавшись
повернути її до 1.09.2003 p.,
про що ними був укладений відповідний договір позики. Однак, до
теперішнього часу борг він не повернув. Відповідно до п.4 договору в разі
неповернення суми позики у встановлений термін відповідач зобов'язаний також
виплатити 10% за кожний місяць затримки розрахунку, яка на 1.09.2006 р. складає
49670 грн. і яку також просить стягнути з відповідача. Крім того, просить
стягнути з відповідача понесені ним витрати по оплаті держмита в розмірі 496,7
грн. та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Відповідач ОСОБА_3
в судове засідання не з'явився, будучи належним чином оповіщеним про день та
час слухання справи, про що свідчать розписки про одержання судової повістки.
Причини неявки суду не повідомив. Будучи допитаним в судовому засіданні  16.11.2006 p., позов не визнав,
пояснивши, що з ОСОБА_1 він не знайомий, а у ОСОБА_2 грошей він не позичав. При
цьому не заперечував, що договір заповнений власноручно ним, він його не оспорює.
Розписку він писав за обладнання, гроші за яке зобов'язується повернути.
Оспорити розписку він нічим не може.

Суд, вислухавши відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає позов
законним та обгрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 1046,1047 ЦК
України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики на суму, що
не менш як у д?о?гь р-лзіз перевищує встановлений законом розмір
неоподаткованого мінімуму доходів громадян, укладається в письмовій формі.

В судовому засіданні встановлено, що 2.12.2007 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а
також між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 укладені договори позики на суму 2700 доларам США, що складає 13689
грн. Викладене підтверджується копіями зазначених договорів, відповідно до яких
повернути суму позики відповідачі зобов'язались до 1.09.2003 р.

У встановлені терміни відповідачі позику не повернули, в зв'язку з чим вона
підлягає стягненню в примусовому порядку.

Відповідно до ст. 625 ЦК
України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен
сплатити 3% річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлений
договором або законом. Відповідно до п.4 договору позики, укладеного між
ОСОБА_2 і ОСОБА_3, в разі неповернення суми позики у встановлений термін
боржник зобов'язаний виплатити збитки в розмірі 10% за кожний місяць затримки
розрахунку.

Відповідач ОСОБА_3 , підписавши
договір, прийняв ці умови.

На 1.09.2006 р. затримка розрахунку складає 36 місяців, а сума, що підлягає
до сплати - 49670 грн.

Посилання відповідача ОСОБА_3 на те, що він не брав у борг у ОСОБА_2
грошей, є безпідставними. Відповідач не тільки не надав жодного доказу на підтвердження
своїх тверджень, а й пояснив, що немає відповідних доказів.

Таким чином, доводи позивачів знайшли' своє повне
підтвердження, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 і стягує
з ОСОБА_2 на його користь 13689 грн. за договором позики, а також понесені ним
витрати по оплаті держмита в розмірі 136,89 грн. та інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Суд також задовольняє позовні вимоги ОСОБА_2 в стягує з ОСОБА_3 на його
користь 13689 грн. за договором позики та 49670 грн. за затримку виконання
грошового зобов'язання, а також понесені ним витрати по оплаті держмита в
розмірі 496,7 грн. та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
розмірі 30 грн.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст. 625,1046,1047,1049,1167
ЦК України, суд -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13689 грн. за договором позики, а
також витрати по оплаті держмита в розмірі 136,89 грн. та інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі ЗО грн., а всього 13855,89 грн.

Позов ОСОБА_2
задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 13689 грн. за договором позики, 49670 грн. за
прострочку виплати боргу, а також витрати по оплаті держмита в розмірі 496,70
грн. та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., а всього
63885,7 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку.ч.4 ст. 295 ЦПК
України.