РІШЕННЯ

Іменем      України

08 лютого 2007
року             Луцький міськрайонний суд
Волинської області

у складі
головуючого судді                          Івасюти
Л.В.

при секретарі                                                Палій
Т.С.

за участю
позивачів                                     ОСОБА_1,
ОСОБА_2.,

ОСОБА_3,

представника Луцької міської ради                                                               Ольховського
М.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до Луцької міської ради про встановлення права
власності на самочинно збудоване нерухоме майно,

встановив:

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про встановлення права
власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Свої вимоги мотивують тим, що
вони є власниками квартири №АДРЕСА_1 в м. Луцьку яка складається з трьох
житлових кімнат. Для розширення загальної площі квартири вони здійснили до
своєї квартири добудову яка складається з коридору, ванної кімнати та
вбиральні. Оскільки зазначена добудова була збудована без оформленої належним
чином проектної документації, правовстановлюючий документ на дане майно отримати
не можуть. Згідно заключения
ТАМП "Волиньархпроект" дана добудова відповідає дійсним державним
будівельним, санітарно гігієнічним та протипожежним нормам. Враховуючи
викладене просять визнати за ними право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно, а саме на прибудований коридор (на плані 1), вбиральні (на
плані 7), ванної кімнати (на плані 8), що знаходяться за адресою: м. Луцьк
поАДРЕСА_1.

В
судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3. позовні вимоги підтримав
з підстав зазначених у заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, оскільки в
позивача є всі документи про відповідність самочинного будівництва будівельним
нормам міськвиконком ж заперечує проти задоволення позову.

Позивач ОСОБА_2. в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином
повідомлена про час та місце слухання справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд
прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло, ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності квартира
№АДРЕСА_1 в м. Луцьку.

Згідно технічного паспорту приміщення коридору (на плані 1), вбиральні (на
плані 7), ванної кімнати (на плані 8) є самочинно збудованими.

Відповідно до ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цій мети, або без
належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.

Судом встановлено, що самочинна добудова до квартири №АДРЕСА_1 в м, Луцьку
була проведено позивачами. Відповідно до заключения
ТАМП "Волиньархпроект" про відповідність дійсним державним
будівельним, санітарно-гігієнічним та протипожежним нормам самовільного
будівництва, конструктивні елементи самочинного будівництва квартири №АДРЕСА_1
в м. Луцьку відповідають діючим нормам.

А тому суд прийшов до висновку, що за позивачами слід визнати право
власності на самочинно збудоване нерухоме майно квартири №АДРЕСА_1 в м. Луцьку.

Керуючись ст.ст.
6, 10, 11, 58, 60, 212-215 ЦПК України, ст.317, 328,376 ЦК України, суд

вирішив:

Позов
задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на
самочинно збудоване нерухоме майно, а саме: коридор (на плані 1), вбиральню (на
плані 7), ванну кімнату (на плані 8) загальною площею 11,1 кв. м., що
знаходяться за адресою: м. Луцьк поАДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через
Луцький міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення
протягом десяти днів з дня його проголошення та подачі апеляційної скарги на
рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.