Справа № 22-ц- 3828                                       Головуючий у 1 інстанції Міхієнкова Т.Л.
Категорія  44                                                                                        Доповідач Лащенко В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2007 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у
складі: головуючого - Лащенка В.Д. суддів - Корзаченко І.Ф., Червінко К.С. при
секретарі - Зозулі Н.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Броварського міськрайонного суду від 11 жовтня 2006 року у справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_4,
Броварська державна нотаріальна контора про надання додаткового строку для
прийняття спадщини та позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа
відділ реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління
юстиції Київської області про встановлення факту реєстрації шлюбу, прийняття
спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за
законом, визнання права власності на 16/20 частини домоволодіння в порядку
спадкування,

встановила:

У квітні 2006
року ОСОБА_2., ОСОБА_5 звернулися
в суд з позовом до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_4.,
Броварська державна нотаріальна контора про надання додаткового строку для
прийняття спадщини. Свої вимоги мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 при пожежі
помер їх батько,ОСОБА_6. Після його смерті відкрилася спадщина на жилий будинок
з господарськими спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1.

Спадкоємцями
першої черги на спадкове майно крім позивачів є: відповідачка, дружина батька
ОСОБА_1., неповнолітній син померлого ОСОБА_7 та ОСОБА_4., мати померлого.

ОСОБА_6. належав
будинок на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті
батька, їх діда, ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вважають, що
строк на прийняття спадщини після смерті батька вони пропустили з поважних причин, оскільки ОСОБА_4. їх запевнила, що вона є

2

єдиним власником будинку, а крім
того відповідачка навмисно відтягувала дату і час їх спільного звернення до
нотаріуса, щодо оформлення спадщини.

У червні 2006
року ОСОБА_4.
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_7,ОСОБА_2., ОСОБА_3 про
встановлення факту реєстрації шлюбу, прийняття спадщини, визнання права
власності на 16/20 частини домоволодіння в порядку спадкування. В позовній
заяві зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік, ОСОБА_8. Після його смерті
відкрилася спадщина, яка складається з жилого будинку з відповідними надвірними
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1.
Вказаний жилий будинок належав її чоловіку на праві власності на підставі
запису в погосподарській книзі виконкому Заворицької сільської ради за НОМЕР_1, що підтверджується довідкою виконкому від
ІНФОРМАЦІЯ_4.

З померлим
ОСОБА_8 вона перебувала в шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованому Заворицькою
сільською радою. Оскільки жилий будинок було побудовано під час шлюбу з
померлим, він є спільною сумісною власністю і вона мала право отримати
свідоцтво про право власності на 12 частину будинку на підставі ст. 22 КЗпШС
України, на іншу 12 частину будинку відкрилася спадщина.

На день смерті
ОСОБА_8. спадкоємцями за законом на 12 частину спадкового будинку були вона,
дружина померлого, дочка ОСОБА_9. та син - ОСОБА_6. їхня з померлим чоловіком
дочка ОСОБА_8 на день смерті спадкодавця в будинку не проживала, фактично
спадщину не прийняла, із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом
шестимісячний строк до державної нотаріальної контори не зверталася.

Вона з сином на
день смерті спадкодавця проживали та були прописані разом із спадкодавцем та
фактично прийняли спадщину на 12 частину житлового будинку. З урахуванням
зазначеного вважала, що їй повинно належати 34 частини домоволодіння, а сину
ОСОБА_6. - 14 частина.

Після смерті чоловіка оформленням спадщини займався син, ОСОБА_6., який
завірив її, що спадщину оформив на її ім'я. Вона не могла перевірити
достовірність його слів, оскільки мала поганий зір і крім того довіряла сину.

ІНФОРМАЦІЯ_1
помер її син, ОСОБА_6., після чого з'ясувалося, що син ІНФОРМАЦІЯ_6 отримав
свідоцтво про право на спадщину за законом на своє ім'я після смерті її чоловіка.
Ним було приховано той факт, що вона є співвласницею та спадкоємницею будинку.

Просила визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом
в частині права на 34 частини і визнати за нею право власності на 1620 частин
домоволодіння.

Оскільки вона не
може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в держнотконторі через
відсутність свідоцтва про реєстрацію шлюбу, просила встановити факт реєстрації
шлюбу між нею та померлим ОСОБА_8.

Рішенням
Броварського міськрайонного суду від 11 жовтня 2006 року встановлено додатковий
строк для прийняття спадщини ОСОБА_2., ОСОБА_3
після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на один місяць з дня
набрання чинності рішення суду.

Встановлено факт
реєстрації шлюбу між ОСОБА_8, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7,
ІНФОРМАЦІЯ_9 Заворицькою сільською радою Броварського району Київської області.

Визнано право
власності на 12 частину будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті
ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на
домоволодіння АДРЕСА_1, визнано право власності на 12 частину вказаного
будинку за ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду скасувати, посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування
норм матеріального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом
встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належав на праві власності ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_4. та
ОСОБА_8. ІНФОРМАЦІЯ_9 уклали шлюб, який було зареєстровано Заворицькою
сільською радою Броварського району. Від шлюбу мали сина, ОСОБА_6. Оскільки
запису про реєстрацію шлюбу не збереглося, а від встановлення такого факту
залежить можливість отримання спадщини, суд з урахуванням наданих доказів
обґрунтовано і відповідно до вимог глави 6 ЦПК України встановив факт
реєстрації шлюбу між ОСОБА_8, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7,
ІНФОРМАЦІЯ_9 Заворицькою сільською радою Броварського району Київської області.

В судовому
засіданні також встановлено, що після смерті ОСОБА_8. спадкоємцями були син
померлого, ОСОБА_6. та дружина померлого, ОСОБА_4. , які
проживали з померлим. Проте свідоцтво про право власності в порядку спадкування
на будинок було видано тільки ОСОБА_6., незважаючи на те, що ОСОБА_4. успадковує
після ОСОБА_8. як подружжя, яка його пережила. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (1963)
визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим майном. Матеріали справи свідчать про те, що
вона фактично вступила в управління і володіння спадковим майном після смерті
чоловіка, ОСОБА_8.

В заяві про
прийняття спадщини, яку подав ОСОБА_6. до нотаріальної контори, зазначив, що
інших спадкоємців до майна немає, пережившої дружини померлого немає. Як
вказувала в позовній заяві ОСОБА_4., про
отримання свідоцтва про право на спадщинуОСОБА_6 її не повідомляв.

4

За таких
обставин суд першої інстанції правомірно визнав свідоцтво про право на спадщину
за законом, видане ОСОБА_6., недійсним.

З урахуванням
обставин, за яких позивачами пропущено строк для прийняття спадщини, суд першої
інстанції відповідно до вимог ст. 1272 ЦК
України визначив їм додатковий строк. При цьому судом враховані обставини
за яких було пропущено строк і судом вони визнані поважними.

Оскільки судом
повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, спір вирішено з
дотриманням норм матеріального і процесуального права, ухвалене рішення повинно
залишатися без змін.

Доводи
апеляційної скарги не можуть бути враховані, оскільки спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія

суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Броварського міськрайонного суду від 11
жовтня 2006 року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.