Справа
№ 2-1573/2007 р.
РІШЕННЯ

Іменем  України

22 червня 2007 року    Індустріальний районний суд м.

Дніпропетровська

у
складі:

головуючого

судді
Чебикіна

В.П.

при

секретарі

Гасінбергер М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.

Дніпропетровську
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про
стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ІНФОРМАЦІЯ_5 року
звернулася до суду з позовом про

стягнення
аліментів на утримання дитини, де вказує, що з відповідачем по справі

вона
знаходилась у зареєстрованому шлюбі. У період сумісного життя у них

народилася
донька - ОСОБА_3, яка проживає з нею та знаходиться на її

утриманні.

Вона вказує, що відповідач
матеріальну допомогу на дитину не надає

тому,
вона вимушена була звернутися до суду з
позовом. Просила стягнути з

відповідача
? частину з усіх видів заробітку у вигляді аліментів. Також просила

стягнути
з відповідача на її користь витрати за надання юридичної допомоги у

розмірі
150 грн.

У попередньому судовому засіданні
позивачка підтримала свої позовні

вимоги  та просила суд їх задовольнити.

Відповідач будучи допитаним
начальником Дніпропетровського СІЗО НОМЕР_1

позовні
вимоги визнав, заперечень не має.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухав пояснення позивачки,

вважає,
що позов необхідно задовольнити  з
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
знаходились у зареєстрованому шлюбі з

ІНФОРМАЦІЯ_2
року, шлюб розірвано ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Сторони мають неповнолітню

дитину:
доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження.

Відповідач матеріальну допомогу на
дитину не надає  у розмірі,

передбаченому
Законом, що підтверджується поясненнями позивача та відсутніми

письмовими
запереченнями відповідача.

У відповідності зі ст. ст. 180, 183
СК України батьки зобов'язані

утримувати
та надавати матеріальну допомогу дитині, при цьому розмір аліментів

на
дитину  може бути не менш ніж
неоподаткований мінімум доходів громадян.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку про необхідність

стягнути
з відповідача аліментів на дитину у судовому порядку, починаючи

стягнення
з моменту звернення позивача до суду, та до повноліття дитини,

оскільки
відповідач є батьком дитини зобов'язаний його матеріально утримувати.

Окрім
цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної

допомоги
щомісячно та у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має

можливість
надавати, оскільки є працездатним.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 183 СК
України, ст. ст. 3, 7, 14, 57,

58,
88, 169, 197, 208, 212, 214, 215, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягувати щомісяця аліменти з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, уродженця м. Дніпропетровськ, який  мешкає за адресою: АДРЕСА_1, але на даний
момент  находиться у СІЗО НОМЕР_1, на
утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження  до повноліття на користь матері ОСОБА_1 у
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з
ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на

користь
держави у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне

забезпечення
розгляду справи у суді у розмірі 30 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 витрати за надання юридичної допомоги у розмірі 150 грн.

Допустити негайне виконання рішення
суду у частині стягнення платежу

за
один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до Апеляційного суду

Дніпропетровської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -

денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і

подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя:
В.П.

Чебикін