СПРАВА  №  2-305
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

12 лютого 2007 року Лозівський
міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Жмуд Н.М., при секретарі Клименко О.В., розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова
Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про
розірвання     шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2007 року позивач
звернувся до суду з заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що з
відповідачкою по справі він знаходиться в шлюбі з 18 жовтня 1980 року, який
зареєстровано міськвідділом ЗАГС м. Лозова Харківської області, актовий запис НОМЕР_1. Від даного шлюбу у них є неповнолітня донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини з відповідачкою припинились у 1997 році, подальше
сумісне життя та збереження сім'ї
позивач вважає неможливим, сумісне життя сторони не ведуть, разом не проживають
більше 8 років,
відповідачка фактично вже має нову сім'ю, тому позивач прохає суд,   даний
шлюб  з  відповідачем
розірвати.

У попередньому
судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і просив задовольнити
його вимоги, а також просив покласти
на  нього  усі
судові   витрати  по
справі.

Відповідач проти
позову не заперечує і погодилась з думкою позивача.

Виходячи з того,
що у досудовому порядку спір між сторонами за даною цивільною справою
врегульовано, позивач наполягає на задоволенні її позовних вимог, а відповідач
позов визнав повністю, відповідно до ч.4
ст.130 ЦПК
України, в порядку встановленого ст.174
цього ж Кодексу та виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що рішення у
справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання за
наявності   для   того
законних  підстав   для
задоволення   позову.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає,   що
позов   підлягає   задоволенню.

У судовому
засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до
свідоцтва проуладення шлюбу (а.с.№4),
дійсно встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, який
зареєстровано       18      жовтня       1980      року,       актовий      запис
НОМЕР_1 міськвідділом  ЗАГС
міста   Лозова   Харківської
області.   Від  шлюбу
є неповнолітня  ОСОБА_3,   ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється   в
наслідок  його   розірвання.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам  одного  з
них,   що  мають
істотне  значення.

Таким чином,
оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що шлюб між
сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім
інтересам.

Витрати при
реєстрації розірвання шлюбу покласти на позивача за його  клопотанням,
а  відповідача   -   звільнити.

Враховуючи
викладене,      керуючись      ст.ст.104      ч.2;                            112      ч.2

Сімейного   Кодексу
України   ст.ст.7,    10,
11,    15,      ч.4   ст.130,    174, 208,
209,   212,   218   ЦПК  України
суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про  розірвання     шлюбу
-   ЗАДОВОЛЬНИТИ.

Шлюб між
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрований 18 жовтня 1980 року
міськвідділом ЗАГС міста Лозова Харківської області,   актовий
запис  НОМЕР_1   -   РОЗІРВАТИ.

При отриманні в органах РАГСУ - свідоцтва про
розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 на користь держави державне мито у розмірі 17 гривень, ОСОБА_2
від сплати  державного  мита
звільнити.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги з подачею її копії до
апеляційної   інстанції   або
в  порядку  ч.4   ст.295   ЦПК
України.