Справа № 2-206/07 РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого - судді Щасливої
О.В., при секретарі Морозової В.М., розглянувши в відкритому судовому засіданні
в залі суду в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (третя
нотаріус Запорізького міського округу ОСОБА_4) про визнання договору дарування
звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування 57/100 частин квартири АДРЕСА_1, який відбувся ІНФОРМАЦІЯ_1 року між
позивачем, з одного боку, і неповнолітньою ОСОБА_2, чиї інтереси представляла ОСОБА_3, - з другого.
Відповідно до зазначеного договору позивач подарував належну йому частку в
квартирі, а відповідачка прийняла її в дар.
позивача просить визнати договір недійсним як укладений під впливом помилки,
оскільки під час його укладення дарувальник вважав, що право власності на
частку в об'єкті нерухомості перейде до відповідачки ОСОБА_2 після його смерті.
Укладення спірного договору було обумовлене необхідністю дотримання житлових
прав неповнолітньої відповідачки, оскільки її мати - інша
відповідачка по справі -
в зазначений час через важку хворобу своєї матері і необхідність отримання
коштів на лікування мала намір продати належний їй та відповідачці ОСОБА_2
будинок АДРЕСА_2. Так як
орган опіки та піклування не давав згоди на укладення цього договору за умови
відсутності житла у неповнолітньої ОСОБА_2, її довіритель за рекомендацією
співробітника агенції по торгівлі нерухомістю, яка надавала їм консультації при
вчиненні згаданих правочинів, дав згоду на укладення спірного договору.
Оскільки саме агент з торгівлі нерухомістю переконала його, що ніяких
негативних правових наслідків за життя для нього від укладення цього договору
не настане, він добросовісно вважав, що з укладенням договору не втрачає права
на належне йому житло. Представник пояснила, що звернення її довірителя з
позовом про захист свого права лише в ІНФОРМАЦІЯ_2 року зумовлене
вчиненням в зазначений час відповідачкою ОСОБА_2 та її чоловіком перешкод
позивачу в користуванні спірною часткою в квартирі.
Відповідачка ОСОБА_3 позов визнала і
підтвердила фактичні обставини укладення спірного договору. Не заперечує проти
визнання оспорюваного правочину недійсним.
ОСОБА_2 позов не визнала та пояснила, що була присутньою при нотаріальному
посвідченні договору дарування, під час якого нотаріус роз'яснила позивачу
наслідки вчинення ним цього правочину, які зводяться к припиненню його
права власності на предмет дарування. Дарувальник перебував в ясному розумі і
повністю усвідомлював зміст договору, добровільно і свідомо підписав його. Вона
фактично отримала дар, оскільки зареєструвала своє право в ОП „ЗМБТІ",
несе витрати з квартирної
по сплаті комунальних послуг, послуг газо-, водо, енергопостачання,
користується житлом.
відповідачки ОСОБА_2 підтримав доводи своєї довірительки. Крім того, просить
при вирішенні спору застосувати строки давності, встановлені ст. 728 ЦК України до вимог про розірвання договору дарування, які обчислюються
одним роком. Звертає увагу на те, що позивачем пропущений не лише
зазначений термін, а й загальні строки позовної давності, і за умови, що ОСОБА_1 не клопочеться
про їх поновлення, просить в задоволенні позову, який є необгрунтованим в
матеріальному сенсі, відмовити ще з мотивів пропуску терміну звернення за
захистом свого права.
суду не з'явилась, надавши письмове звернення, яке містить прохання розглядати
справу в її відсутність.
України, у відсутність повідомлення третьої особи про згоду на участь в справі,
суд знаходить можливим вирішення спору без участі нотаріусу, що посвідчив
пояснення осіб, які беруть участь в справі, свідків ОСОБА_5,  ОСОБА_6., ОСОБА_7, дослідивши письмові
докази, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних
з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивач
подарував, а відповідачка ОСОБА_2, чиї інтереси при укладенні правочину
представляла ОСОБА_3.,
прийняла у дар 57/100 частин
Договір посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 Право власності ОСОБА_2 на зазначену частку в об'єкті
нерухомості зареєстроване в ОП „ЗМБТІ".
Згідно із ст. 56 ЦК України (в
редакції 1963 року),
що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, угода, укладена внаслідок
помилки, що має істотне значення, може бути визнана судом недійсною за позовом
сторони, що діяла під впливом помилки.
України (в редакції 1963
року) за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні
майно у власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна
на користь відповідачки ОСОБА_2, суд вважає, що позивач не довів, що укладаючи
оспорювану угоду, він помилявся відносно її природи та правових наслідків.
Зазначені обставини підтверджують як пояснення відповідачки ОСОБА_2 в
присутності якої укладався правочин, що стосувався її інтересів, так і
показання свідків ОСОБА_6., ОСОБА_7, які вказують на те, що дарувальник і інша
відповідачка повною мірою усвідомлювали зміст вчинюваних позивачем дій.
висновку, суд враховує, що укладення правочину було зумовлене необхідністю
дотримання права неповнолітньої дитини на житло під час відчуження об'єкту
нерухомості, учасником права власності на який вона була. Суд також бере до
уваги, що продажу будинку АДРЕСА_2, який
належав відповідачкам на праві спільної часткової власності, передувало
відчуження квартири, що також належала відповідачкам, з дотриманням права
неповнолітньої дитини, тому суд вважає, що за таких обставин ані дарувальник,
ані законний представник неповнолітнього учасника правочину не могли не
усвідомлювати значення вчинюваних дій.
обов'язок доказування законом покладений на сторони, суд вважає, що позивач не
довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, тоді як
заперечення відповідачки ОСОБА_2 обґрунтовані дослідженими судом фактичними
клопотання представника відповідачки ОСОБА_2 про застосування терміну давності
для пред'явлення вимог про розірвання договору дарування, встановлені ст. 728 ЦК України, суд
не вбачає підстав для його задоволення з таких міркувань.
По-перше, зазначений термін
застосовується саме до вимог про розірвання договору дарування, тоді як позивач
просить суд про визнання договору недійсним, по-друге, строк давності
встановлено законодавством, яке не діяло на момент виникнення спірних
правовідносин, тому з огляду на принцип дії актів цивільного законодавства в
часі він не може бути застосований за інших рівних обставин.
питання про застосування строків давності звернення в суд за захистом
порушеного права, на якому також наполягає представник відповідачки, суд
знаходить переконливими твердження представника позивача, що до ІНФОРМАЦІЯ_3 року, коли
відповідачка ОСОБА_2 почала пред'являти претензії щодо частки в праві власності
на квартиру, право позивача не порушувалось, тому вважає, що термін звернення
до суду ним не пропущений.
України (в редакції 1963
59, 60, 212-215,292,294 ЦПК України, суд
Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через
суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів після
проголошення рішення і подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подання апеляційної скарги
впродовж терміну, встановленого для подання заяви про оскарження.