УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
січня місяця 29 дня                                        Колегія
суддів судової палати у циві-

льних справах Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим у складі:

Головуючого -
судді   Курської А.Г., суддів:
Горбань, В .В.,

Шаповалової О.А., при секретарі   Войциховській Е.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Сімферополі цивільну справу за по­зовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення майна
зі спадку і визнання права власності на будинок, за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 16.06.2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

30.01.2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про ви­ключення майна
зі спадщини і визнання права власності на будинок. Позовні вимоги мо­тивовані
тим, що відповідач ОСОБА_2, який є його рідним братом, після смерті матері
ОСОБА_3, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1, нехтував її усним запові­том, не зважаючи на
те, що він вже отримав під час життя матері у порядку спадкування будинок АДРЕСА_1,
подав заяву в нотаріальну контору про бажання прийняти у спадщину другий
будинок АДРЕСА_2. Вважає, що брат не має права на вказаний будинок, оскільки
він придбаний за його власні кошти. Мати ОСОБА_3 усно заповіла будинок йому, і
він утримував його як за життя матері, так і після її смерті, оплачував всі
комунальні послуги та за власні гроші упорядкував його, провів газ, воду,
телефонізував, з дозволу матері у дворі почав самовільне будівництво ще одного
будинку з підвалом.

Рішенням Євпаторійського міського суду Автономної
Республіки Крим від 16.06.2006 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.
Доводи апелянта зводяться до того, що висновки суду не відповідають дійсним
обставинам справи, а ухвалене рішення є неза­конним та необгрунтованим. Суд не
дав належної оцінки наданим ним доказам щодо його матеріальної спроможності на
придбання та утримання домоволодіння АДРЕСА_2 і будівництва нової забудови, не
розглянув клопотання позивача про приєднання до справи документів, що
підтверджують факт придбання спірного домоволодіння за його власні кошти, та не
прийняв до уваги показання свідків, які підтвердили волю спадкодав­ця ОСОБА_3
про розпорядження вказаним майном на його користь ще за її життя. У доповненнях
до апеляційної скарги апелянт просить дослідити та оцінити додаткові дока­зи,
які не були з поважних причин подані до суду першої інстанції, а саме -
письмові по­яснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та документи про зайняття
підприємницькою дія­льністю ним та його дружиною ОСОБА_6.

Справа № 22-ц-173/2007р.

Доповідач Шаповалові О.А.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача ОСОБА_1 г його
представника ОСОБА_7, перевіривши
матеріали справи та обговоривши па води апеляційної скарги, вважає, що вона не
підлягає задоволенню з наступних підстав

Відмовляючії у
задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що частки позивача та
відповідача у спадщині, що залишилася після смерті їх матері, є рівними - по­зивач
не довів, що спірний будинок він придбав за власні кошти та що відповідач ще за
часів життя матері одержав свою частку спадщини.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується
колегія суддів, оскільки вони відповідають обставинам справи і вимогам
матеріального та процесуального права

Згідно зі ст. І218 ЦК України до складу спадщини входять
усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і
не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1258,
1261 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на
спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти
спадкодавця. При цьому частки спадщини кожного із спадкоємців за законом є рів­ними.

При розгляді справи судом першої інстанції було
встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_2 на час відкриття спадщини належало
спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 3.03.1995 року,
зареєстрованому в Євпаторійському МБРТІ (а.с. 9, 17). За часів життя матері
позивач питання про визнан­ня договору купівлі-продажу в частині оскарження
покупця або про визнання за ним пра­ва власності на спірний будинок не
пред'являв. Ним також не заявлялось вимог матеріа­льного характеру до матері ОСОБА_3
у зв'язку з поліпшенням стану домоволодіння. За таких обставин доводи апелянта
про оплату ним комунальних послуг, утримання і впо­рядкування будинку, зайняття
підприємницькою діяльністю ним та його дружиною не є самостійною підставою для
визнання за ним права власності на домоволодіння АДРЕСА_2 після смерті його
матері.

Посилання апелянта на те, що мати усно заповіла йому
будинок АДРЕСА_2 і це підтвердили свідки, тому у нього виникло право на цей
будинок у порядку спадкування за заповітом, є безпідставними. Відповідно до ч. 1 ст. 1247 ЦК України
заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу йо­го
складання. Таким чином, розпорядження спадковим майном з боку спадкодавця в
усній формі не породжує виникнення юридичних прав та обов'язків.

Згідно зч. 1
ст. 303 ЦПК
України апеляційний суд перевіряє законність і обгрунто­ваність рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляції та вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ч. 1
ст. 60 ЦПК
України кожна із сторін зобов'язана довести ті обста­вини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак позивачем ці вимоги
закону виконані не були.

Суд в межах заявлених вимог повно та всебічно дослідив
обставини справи, дав на­лежну оцінку доказам, які надали сторони, і дійшов
вірного висновку про те, що будинок АДРЕСА_2 є спадковим майном, спадкоємцями
якого за зако­ном є ОСОБА_2. та ОСОБА_1 - обидва сини після смерті їх матері -
ОСОБА_3, частки у спадщині яких є рівними.

По справі також не встановлено, що між спадкоємцями
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у порядку, передбаченому ч. З ст. 1267 ЦК України,
укладалась письмова угода, по­свідчена нотаріусом, щодо зміни розміру частки у
спадщині когось із них.

Доводи апеляційної скарги, у тому числі щодо дослідження
письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 колегія суддів не приймає до уваги,
оскільки вони не міс­тять підстав для скасування рішення.

За
таких, обставин колегія суддів вважає, що при розгляді справи
вимоги матеріаль­ного і процесуального права судом першої інстанції додержано, підстав для
скасування рішення немає.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну ска­ргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,
304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 325 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Євпаторій­ського
міського суду Автономної Республіки Крим від 16.06.2006 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення, од­нак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги
протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

суддя