СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05 червня 2007
року

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду

Одеської області в складі:

Плавич Н.Д.,
Галушко Л.А., Кварталової А.М.

Розглянувши у попередньому судовому засіданні, у відповідності до ст. 1 Закону України
"Про внесення змін до Закону України „Про судоустрій України" щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року №697-У,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання заповіту та
свідоцтва про право власності недійсними за касаційною
скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 На рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 05.06.2003
року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 09.09.2003 року.

ВСТАНОВИЛА:

18.08.1997 року
ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом в якому зазначала, що 02.03.1997 році ОСОБА_4
оформила заповіт на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_5, котрі 25.09.1999 року отримали
свідоцтво про право власності за заповітом. Позивачка зазначає, що на день
укладення заповіту 02.03.1997
року ОСОБА_4 перебувала в такому стані, що не могла розуміла значення своїх
дій та керувати ними.

Рішенням місцевого Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 05.06.2003
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 09.09.2003 року, позов
задоволений. Визнано недійсним заповіт від 02.03.1997 року під реєстраційним номером НОМЕР_1, оформлений
приватним нотаріусом ОСОБА_6 від імені ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_5

Справа №33ц-540-07
Головуючий 1 -ї інстанції- Махіборода H.A.

Дрповідач-Галушко
Л.А.

У поданій касаційній скарзі відповідачі просять зазначені судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд, посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового рішення може бути лише неправильне застосування
судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог ст.335 ч.1 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може встановлювати або(та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів
над іншими.

Задовольняючи вимоги суд виходив з того, що
відповідно до акту повторної заочно посмертної
експертизи Харьковської міської клінічної психіатричної лікарні від 23.02.2000 року у ОСОБА_4 при житті встановлений
церебральний атеросклероз, гіпертонічної хвороби з синдромом порушення свідомості, в зв'язку з чим, по своєму психічному стані 02.03.1997 року вона не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. За таких підстав суд відповідності до ст.55 ЦК України (в редакції 1963 року) визнав такий заповіт
недійсним з скасуванням наступних правових документів.

Оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Наведені у скарзі доводи висновок суду апеляційної
інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст.332,336 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -відхилити.

Рішення  місцевого
Ленінського районного суду м. Запоріжжя та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 09.09.2003 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.