Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22- 78        / 2007 р.                          Головуючий у 1-й інстанції: Швайковський А.А.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

« 10» січня 2007 р.                                                                     м. Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:                                      Маловічко С.В.

Суддів:                                                 Краснокутської О.М.

Сапун О.А.

При секретарі:    Тахтаул О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою
Оріхівського міжгосподарського колективного підприємства „Дитячий оздоровчий
заклад „Волна" на рішення Оріхівського районного суду
Запорізької області від «21» березня 2006р. по справі за позовом ОСОБА_1 до
Оріхівського міжгосподарського колективного підприємства „Дитячий оздоровчий
заклад "Волна" про стягнення невиплаченої заробітної плати при
звільненні переднього заробітку,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2005
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Оріхівського міжгосподарського колективного підприємства
„Дитячий оздоровчий заклад "Волна" про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні у
сумі 1200 грн. і середнього заробітку у зв'язку з затримкою розрахунку.

У позовній заяві зазначав, що з ІНФОРМАЦІЯ_1 працював на посаді директора
оздоровчого табору „Волна" Оріхівського
району. З ІНФОРМАЦІЯ_2 був звільнений з посади згідно ст. 38 КЗпП України у зв'язку з виходом на пенсію.

За період з ІНФОРМАЦІЯ_3 по ІНФОРМАЦІЯ_2 йому не виплачена заробітна плата і
не здійснений остаточний розрахунок. Після
проведеної перевірки територіальною державною інспекцією праці складено акт і вручено директору ОСОБА_2 припис
ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно якого , на підставіштатногорозкладу,затвердженогоГоловнимобласнимоб'єднанням„Запоріжсільгоспздравниця" остаточний розрахунок з ним по заробітній платі
належить здійснити з часу утворення заборгованості
в строк до 01.11.2004 року , але відповідач з ним розрахувався по заробітній
платі тільки за два місяці ( 590 грн)
Заборгованість по зарплаті за останні 4 місяці не була виплачена. Тому просив
суд стягнути заборгованість по заробітній платі 1200 грн і середній заробіток за час затримки

розрахунку.
Внаслідок того, що ОСОБА_1 28.01.2005 року помер , 22.02.2005 року
провадження по справі зупинено. , 20 жовтня 2005 року поновлено внаслідок прийняття
спадщини - ОСОБА_3, яка підтримала у судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 21 березня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ДОЗ „Волна" на
користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі - 957 грн 09 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 7017, 78 грн. Стягнуто з ДОЗ „Волна" судовий збір 79,75 грн. В решті частині позову відмовлено.

У скарзі ДОЗ „Волна" просить
рішення суду скасувати , посилаючись на те, що воно ухвалено
з порушенням норм матеріального та процесуального
права та постановити нове рішення , яким відмовити у
позові.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Рішення суду оскаржується в частині стягнутої на користь ОСОБА_1 заборгованості по зарплаті та суми середнього
заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до
ст. 116 КЗпП
України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в
день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного
дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при
звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник
або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в
зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним
суму.

Згідно до ст. 117 КЗпП України , в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки , встановлені ст. 116КЗпП України , підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток . Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування на час затримки зазначає орган, який
виносить рішення по суті спору.

Як вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_1
наказом ІНФОРМАЦІЯ_5 прийнятий на посаду директора оздоровчого табору „Волна" Оріхівського району. З ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно наказу ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 звільнений з посади згідно ст. 38 КЗпП України у зв'язку з виходом на пенсію.(
а.с.4)

Із листа територіальної державної інспекції праці у Запорізькій області ІНФОРМАЦІЯ_7(а.с.5) видно,що за висновками перевірки територіальною
державною інспекцією праці в Запорізькій області складено акт ІНФОРМАЦІЯ_8, які вручено директору ОСОБА_2 згідно до яких остаточний розрахунок з ОСОБА_1 по заробітній платі необхідно здійснити з
часу утворення заборгованості в строк до 01.11.2004 року, на підставі штатного розкладу , затвердженого Головним обласним
об'єднанням „Запоріжсільгоспздравниця .

Судом першої інстанції правильно встановлено , що відповідачем визнана заборгованість по зарплаті ОСОБА_1 за період з жовтня 2003 року по грудень 2003 року . , яка виплачена ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Зазначені обставини сторонами не оспорювалися.
Разом з тим, невиплаченою лишилася сума
заборгованості по зарплаті за січень - березень 2004 року і відповідачем оспорювався факт
наявності такої заборгованості , оскільки відсутні підтверджуючі документи
.

Судом вірно зроблений висновок про те , що відсутність документів у
відповідача не є підставою для відмови або затримки
виплати зарплати. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду про наявність заборгованості по зарплаті
за січень-березень 2004 року та підстав для її
стягнення у відповідності до ст..
116 КЗпП України.

Відповідно до п.20 постанови
Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці „від 24.12.1999 року № 13 , встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку
із затримкою розрахунку при звільненні , що працівникові не були виплачені
належні йому від підприємства , установи , організації суми в

день звільнення , коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок , суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки
розрахунку , а при не проведенні його до розгляду
справи - по день постановления рішення.

За таких обставин та враховуючи зазначені вимоги закону, колегія суддів
погоджується з висновками суду про необхідність
стягнення заборгованості по зарплаті та середньої заробітної плати за
час затримки розрахунку.

Розрахунок
судом проведений на підставі вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету міністрів України
від ІНФОРМАЦІЯ_10( із наступними змінами) і колегія суддів
погоджується з розрахунками суду першої інстанції та вважає , що судом обгрунтовано взято за основу розмір заробітної
плати ОСОБА_1 за місяць згідно штатного розкладу від ІНФОРМАЦІЯ_11, оскільки цей штатний розклад є останніми даними щодо розміру зарплати і він у встановленому порядку
затверджений уповноваженою на це особою -Головним обласним об'єднанням „Запоріжсільгоспздравниця.

Таким чином доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими . До того ж, ДОЗ „Волна" у скарзі
посилається на дописки у штатному розкладі, проте доказу на підтвердження зазначеного
факту суду не надано.

Виходячи із позовних вимог, обставин справи і набутих доказів, суд зробив
правильні висновки про те, що ДОЗ „Волна"
при звільнені з підприємства ОСОБА_1 недоплатила йому заробітну
плату за період з січня по березень 2004 року і обгрунтовано стягнув суму
заборгованості по заробітній платі у сумі 957,06 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку - 7017 грн 78 коп.

Доводи скарги ДОЗ „Волна" є необгрунтованими та не спростовують висновків суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції повно і всебічно з'ясовані обставини справи, що мають для неї
значення, висновки суду відповідають цим обставинам і набутим по справі
доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права при розгляді спору
судом не порушені, застосовані вірно, постановлено законне і обгрунтоване
рішення.

Керуючись ст.ст. 307,308
,313,314,315 ЦПК України , колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Оріхівського міжгосподарського колективного підприємства
„Дитячий оздоровчий заклад „Волна"
відхилити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від «21» березня 2006 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення , проте може бути оскаржена до Верховного
Суду України протягом двох місяців.