У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

1 серпня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого          Патрюка М.В.,

суддів:                    Барсукової
В.М.,         Балюка М.І.,

Григор'євої Л.І.,         Лященко
Н.П., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Рівненський молодіжний жилий комплекс" (далі - ТОВ
"Рівненський МЖК") до ОСОБА_1про розірвання договору про дольову участь у будівництві та за позовом ОСОБА_1до ТОВ
"Рівненський МЖК" про виконання зобов'язань по договору,
усуненні перешкод у користуванні житлом та проведенні ремонтних робіт,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2002 року ТОВ
"Рівненський МЖК", звернувшись до суду з указаним позовом, зазначало, що 28 грудня 1998 року між товариством
та ОСОБА_1. був укладений договір НОМЕР_1 про
дольову участь у будівництві квартири в жилому АДРЕСА_1

Згідно
умов договору ОСОБА_1 зобов'язувався виконати
власними силами комплекс робіт в АДРЕСА_2,
перерахувати на поточні витрати, пов'язані з будівництвом
будинку, 2000 грн. та після здачі будинку в експлуатацію
відшкодувати товариству фактичні витрати, понесені на будівництво
квартири. ТОВ "Рівненський МЖК" зобов'язувалось після здачі будинку в
експлуатацію та повного відшкодування витрат, пов'язаних з будівництвом АДРЕСА_2ОСОБА_1.,
передати йому цю квартиру у власність. Товариство
свої зобов'язання виконало, 27 вересня 2002 року будинок
був зданий робочій комісії та представлений Державній приймальній
комісії для прийняття в експлуатацію. Проте ОСОБА_1, який
виконував
роботи в АДРЕСА_3, а не у АДРЕСА_2, не в повному обсязі виконав комплекс робіт, передбачених договором, та
відмовляється відшкодовувати
витрати, понесені товариством на будівництво квартири.

У
листопаді 2002 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ТОВ "Рівненський
МЖК" про зобов'язання виконати умови договору та передати йому у власність
АДРЕСА_3. Під час судового
розгляду ОСОБА_1 змінив позовні вимоги і просив
зобов'язати ТОВ "Рівненський МЖК" передати йому АДРЕСА_3 у
користування та усунути перешкоди у користуванні цією квартирою шляхом
забезпечення вільного доступу у квартиру для виконання зобов'язань по договору НОМЕР_1. В
обґрунтування позову посилався на те, що всі умови договору НОМЕР_1
від              28 грудня 1998 року він
виконав, однак ТОВ "Рівненський МЖК" в
односторонньому порядку відмовляється від виконання
взятих зобов'язань. Товариство направило на його адресу повідомлення
від 18 жовтня 2002 року, яким пропонує внести зміни та доповнення
до договору, зокрема, доповнити договір пунктом 2.7, який би передбачав,
що відшкодування витрат, понесених забудовником по будівництву
квартири проводиться дольовиком до 30 жовтня 2002 року в сумі
29783 грн., а решту суми повинен сплатити протягом 10 днів з дня введення
в експлуатацію будинку, орієнтовно в сумі 21960 грн., яка буде уточнена після
здачі будинку в експлуатацію. На такі умови він погодитись не може, оскільки
строк дії договору закінчився 31 грудня 2000 року і він не має коштів. Товариство
виставило охорону біля спірної квартири, на
дверях поставило свої замки, чим перешкоджає доступу до квартири.

Рішенням
Рівненського міського суду від 26 листопада 2003 року позов ТОВ
"Рівненський МЖК" задоволено. Договір НОМЕР_1 від 28
грудня 1998 року
про дольову участь у будівництві, укладений між сторонами, розірвано. У задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Рівненської області від 9 червня 2004 року зазначене
судове рішення скасовано. Постановлено нове, яким в позові ТОВ "Рівненський
МЖК" та ОСОБА_1 в частині передачі
квартири в користування відмовлено. Зобов'язано ТОВ "Рівненський МЖК"
не чинити ОСОБА_1 перешкод у доступі до АДРЕСА_3 для
виконання в ній опоряджувальних робіт.

У
поданих касаційних скаргах ОСОБА_2 та
ТОВ "Рівненський МЖК" просять рішення
апеляційного суду Рівненської області від 9 червня 2004 року
скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційні скарги підлягають
частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому
засіданні.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
міського суду та постановляючи нове рішення, виходив з того, що суд першої
інстанції помилково керувався ст.ст. 332, 345 ЦК України (1963р.) і не
врахував, що ТОВ своїми діями перешкоджало ОСОБА_1 виконувати умови договору в
повному обсязі.

Проте з таким висновком
апеляційного суду погодитися не можна.

З матеріалів справи убачається, що
28 грудня 1998 року між товариством та ОСОБА_1. був укладений договір НОМЕР_1
про дольову участь у будівництві АДРЕСА_2в жилому АДРЕСА_1

Апеляційний суд, задовольняючи
вимоги ОСОБА_1, у 2004 році, щодо усунення перешкод у доступі до АДРЕСА_3 для
виконання в ній опоряджувальних робіт, в порушення вимог ст. 213 ЦПК України не
перевірив, чи здан будинок в експлуатацію і хто є власником АДРЕСА_3.

З доданої до касаційної скарги
ОСОБА_2 довідки БТІ вбачається, що власником АДРЕСА_3 є вона, квартира
упорядкована, будинок здан в експлуатацію.

Оскільки  суд постановив рішення про права та обов'язки
осіб, які не брали участь у справі, колегія суддів вважає за необхідне
касаційні скарги задовольнити частково, рішення міського та апеляційного суду
скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_2та товариства з обмеженою
відповідальністю “Рівненський молодіжний жилий комплекс” задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду
Рівненської області від 9 червня 2004 року
та рішення Рівненського міського суду від 26 листопада 2003 року
скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                          М.В.Патрюк

Судді:                                                                                      М.І.Балюк

В.М.Барсукова

Л.І.Григор'єва

Н.П.Лященко