Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2007 року                                                                                  м.
Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в
складі:

головуючого судді                                                   Лизенко І.В.,

при секретарі судового засідання                           Паршиковій Н.А.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач
звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 грудня
1995 року відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської
області, актовий запис № 884, посилаючись на те, що подружні стосунки з
відповідачем були припинені в серпні 2007 року, сім`я фактично розпалася,
відновлення подружніх стосунків вона не бажає, від спільного подружнього життя
сторони мають малолітніх доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.

Позивач
у попередньому судовому засіданні позов підтримала повністю, просила шлюб
розірвати, на примирення не згодна, оскільки протягом подружнього життя
відсутнє взаєморозуміння між ними, сім'я не може бути збережена.

Відповідач
у попередньому судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не
заперечував, на примирення не згоден категорично, збереження сім'я неможливо
через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя.

Відповідач
попереджений про наслідки визнання позову.

Відповідно до ч.
4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку
встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 23 грудня
1995 року відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської
області, актовий запис № 884, подружні стосунки були припинені в серпні 2007
року, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків сторони не
бажають, сім'я не може бути збережена, від спільного подружнього життя сторони
мають малолітніх доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.

Суд
вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує
права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання
шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти.

На
підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України, керуючись
ст. ст.10, 11, 130, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Прийняти
визнання позову ОСОБА_2.

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб,
зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 23 грудня 1995 року відділом РАЦС
Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №
884, розірвати.

Під
час видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у сумі 17 (сімнадцять) гривень.

ОСОБА_1
від сплати судового збору звільнити.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до
Лисичанського міського суду заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів
з дня його проголошення або подання апеляційної скарги у той самий строк.
Апеляційна скарга подається протягом 20-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до Лисичанського міського суду Луганської області.

Суддя: