Справа
№ 22ц-409
УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23
лютого 2007 року апеляційний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого -
судді Хромець Н.С.

Суддів -
Острянського В.І., Смаглюк Р.І.

При секретарі -
Мехед Т.О.

З участю представника позивача Бабинця СП. Розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Чернігові справу за апеляційною    скаргою
кредитної    спілки    „Діалог"    до
ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22
грудня 2006 року частково задоволено позов кредитної спілки „Діалог" про
стягнення заборгованості за договором позики і з відповідача на користь
позивача стягнуто 34693 грн. 75 коп. заборгованості за договором, яка
складається із суми позики і відсотків за користування позикою, та 376 грн. 93
коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення місцевого
суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному
обсязі. На думку апелянта, суд безпідставно відмовив у задоволенні вимог про
стягнення з відповідача пені в сумі 2401 грн. 25 коп. за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання і штрафних санкцій у розмірі 16250 грн., передбачених
п.7.3 договору позики від 1 вересня 2006 р. Апелянт вважає, що відмовляючи в
задоволенні цієї частини позовних вимог, суд порушив норми ст.ст. 10, 57, 58,
58, 60 ЦПК України та ст.ст. 549, 611, 612, 625 ЦК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний   суд   вважає,
що   рішення   суду
першої   інстанції   ухвалене
з додержанням   вимог  матеріального   і
процесуального  права,   а
підстави  для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відмовляючи в частині позовних вимог, а саме про
стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 16250 грн., суд першої
інстанції послався на умови договору позики між сторонами і прийшов до
правильного висновку про відсутність підстав для застосування п. 7.3 цього договору.
Такий висновок суду ґрунтується на доказах, наданих позивачем. Так, згідно з п.
6.1.1 договору
позики (а.с. 7) на
позичальника покладається обов'язок надати в заставу майно та передати це майно
на відповідальне зберігання у кредитну спілку при відсутності договору застави.
Оскільки сторонами 1 вересня 2006 p., тобто в день
укладення договору позики, укладено і договір застави майна (а.с. 9-10), заставлене майно
арештоване ухвалою суду від 17
листопада 2006 р.,
суд цілком обґрунтовано відмовив у стягненні штрафних санкцій, передбачених п. 7.3 договору позики.

Доводи апелянта щодо безпідставної відмови у задоволенні
вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування позикою
не відповідають змісту рішення суду. t Рішенням
суду першої інстанції стягнуто відсотки за користування позикою ( по 0,15% за 33 дні) і, як
заявлено позов, з 05 по 10 жовтня 2006 р. відсотки за
користування позикою стягнуто в подвійному розмірі ( по 0,3% за 6 днів), як і
передбачено п.3.3 договору позики. Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій
частині є безпідставними.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11
ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу , в межах
заявлених ними вимог. Із змісту позовної заяви кредитної спілки „Діалог"
встановлено, що позивач заявив позов про стягнення з відповідача суми боргу за
договором позики, відсотків до користування кредитом, штрафних санкцій у
розмірі 50% від суми позики і судових витрат. Всі ці вимоги судом розглянуті і
щодо них ухвалене рішення. Інші вимоги позивачем не заявлялись, а тому доводи
апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального і матеріального закону є
безпідставними.

Керуючись ст.ст. 303,
307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу кредитної спілки „Діалог"
відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 грудня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом
двох місяців.