Справа
№22-ц-127  2007р.                           Головуючий у 1-й інстанції     Опімах Л.М.
Категорія 21                                                      Суддя-доповідач                            Смирнова
УХВАЛА

іменем    України

15 лютого 2007 року колегія судців судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Смирнової Т.В.

суддів - Ведмедь Н.І., Данильченко Л.О.

з участю секретаря судового
засідання - Рой Я.М.

та осіб, які беруть участь у справі - представника апелянта, позивача,

представника позивача

розглянула у
відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України в м. Суми на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 вересня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Суми, ВАТ «Сумське МНВО ім. М.В.
Фрунзе» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 вересня 2006 року
позов частково задоволено, стягнуто з Фонду
соцстрахування на користь ОСОБА_1 3000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі Фонд соцстрахування просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення про відмову в позові,
посилаючись на неповне з'ясування судом наявності підстав для відшкодування
моральної шкоди, недостатню оцінку судом характеру і обсягу моральних
страждань, необґрунтування розміру відшкодування моральної шкоди, неврахування
вини позивача у настанні страхового випадку.

Перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника
апелянта, який підтримав доводи скарги, заперечення проти скарги позивача та
його представника, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, виходячи з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_1 з 10 грудня 1985 року по 19
жовтня 2005 року працював ІНФОРМАЦІЯ_1 ВАТ «СМНВО
ім. Фрунзе»,
а з 19 грудня 2005 року переведений на посаду ІНФОРМАЦІЯ_2 цього ж
цеху.

Внаслідок роботи в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, запиленості, локальної вібрації позивач отримав професійне
захворювання у вигляді хронічного обструктивного бронхіту 2 ступеню пилової етіології, нейросенсорної туговухості професійного
характеру.

Причиною профзахворювання, згідно акту розслідування профзахворювання, є довготривалий вплив шкідливих виробничих факторів, що
значно перевищували допустимі

2

норми, у зв'язку з чим актом огляду МСЕК від ЗО грудня 2005 року позивачу
було встановлено 40% втрати
професійної працездатності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо
необхідності відшкодування позивачу моральної шкоди з наступних
підстав.

Факт професійного захворювання ОСОБА_1 підтверджується наявними в справі доказами, не оспорюється апелянтом. Висновком МСЕК
від 30 грудня 2005 року позивачу встановлено 40% втрати працездатності.

Судом вірно дана оцінка зібраним у справі доказам, в тому числі і висновку Сумського обласного центру медико-соціальної експертизи
(а.с.29-30) щодо відсутності медичних ознак заподіяння позивачу моральної
шкоди, оскільки відсутність медичних показників не
свідчить про відсутність самої моральної шкоди, а позивач надав суду докази, які свідчать про його фізичні та душевні страждання та
додаткові труднощі по організації свого життя у зв'язку з отриманим захворюванням.

Суд прийшов до правильного висновку, що позивачу внаслідок професійного захворювання спричинені не тільки фізичні, а й моральні
страждання, в зв'язку з чим він має право на відшкодування моральної
шкоди на підставі ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта стосовно того, що судом
не врахована вина позивача у настанні страхового випадку, оскільки суд
задовольнив позов частково, врахувавши ту обставину,
що позивач продовжує працювати і по теперішній час.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що розмір відшкодування
відповідає принципам розумності та
справедливості при даних обставинах справи, а тому не вбачає підстав
для зміни чи скасування судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Суми відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 вересня 2006 року в даній справі залишити
без зміни.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня.його проголошення.