Справа
№22ц-469/07 р.                      Головуючий в
суді 1 інстанції:
УХВАЛА

Іменем України

1
лютого 2007 року
Апеляційний суд Луганської області в складі:

Головуючого:
Карайван Т.Д.

Суддів:
Коротенко Є.В., Дмитрієвої. Л.Д.

При секретарі:
Стехіній Я.В.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в М.Луганську цивільну справу по апеляційній
скарзі ОСОБА_1 на
рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 9 листопада 2006 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, та визнання права власності
в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2005
року позивач звернувся з зазначеним позовом до суду. В обґрунтування
позовних вимог посилався на те, що його матері ОСОБА_3 на праві власності
належали квартира НОМЕР_1
в АДРЕСА_1 і 1/2 квартири НОМЕР_2
в будинку АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 його
мати померла. Після смерті матері він фактично прийняв спадщину втупивши у
володіння належним їй майном, а саме забрав часи матері, 2 комплекти
постільної білизни, рюмки, вазу і т. і. В нотаріальну контору він не звертався
і свідоцтво про право на спадщину не отримував. Його брат ОСОБА_4 отримав
свідоцтво про право на спадщину після смерті матері, але ж без урахування
його-позивача частки.

11 грудня 2004 року брат помер.
Спадкоємцем по закону є його син -відповідач
по справі.

Посилаючись на те, що він також має право на частку в майні померлої матері
як спадкоємець, оскільки фактично прийняв спадщину, позивач просив визнати
частково недійсним свідоцтво про право на спадщину по закону від 13 жовтня 2003 року, яке видане
5-ю Луганською
держнотконторою на ім'я ОСОБА_1 Визнати
за ним право власності на 1/2 частину спадщини.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено в повному обсязі.

Суд визнав частково недійсним свідоцтво про право на
спадкування за

законом виданого 5-ю
Луганською держнотконторою від 13
жовтня 2003 року НОМЕР_3 та

зареєстрованого в МК БТІ м. Луганська в книзі НОМЕР_4 на квартиру за
адресою м. Луганськ,

АДРЕСА_1,
кв.НОМЕР_2та на квартиру за адресою м. Луганськ,АДРЕСА_1 1-6

кв.НОМЕР_1 на визнання права власності в порядку
спадкування на ім'я ОСОБА_1.

Визнав право власності на 1/4 частини квартири за адресою
АДРЕСА_1,   кв.НОМЕР_2     та
на   1/2   частину
квартири   за   адресою
м. Луганськ,

2

кв. АДРЕСА_1, НОМЕР_1  в  порядку спадкування після смерті  ОСОБА_3 за ОСОБА_2.

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду, та ухвалити нове
рішення про відмову позивачеві в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у
справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд не знайшов підстав для її задоволення.

Суд повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини
справи, наданим доказам дав відповідну оцінку, ухвалив законне та обґрунтоване
рішення.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, мала на праві власності квартиру НОМЕР_1 в будинку 1-6
на АДРЕСА_1 та 1/2 квартири НОМЕР_2в б. 1-а на АДРЕСА_1

Спадкоємцями на
відкритий спадок були позивач і його брат ОСОБА_1

Позивач фактично прийняв спадщину, втупивши в управління
та володіння майном померлої, а саме, взяв деякі речі померлої. Але свідоцтво
про право на спадщину в нотаріальній конторі не отримав.

Відповідно до ст..549
ЦК України, яка діяла на час виникнення правовідносин, визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи
володіння спадковим майном.

З огляду на наведене та встановлені факти, суд дійшов
обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду
і не дають підстав для виводу, що судом при розгляді справи порушені чи
неправильно застосовані норми матеріального чи процесуального права.

Рішення суду відповідає вимогам закону і обставинам
справи і підстав для його скасування немає.

Керуючись
ст..ст.. 307,308,
314,316 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 9 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.