Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-634/07                                               Головуючий
у 1 інстанції: Лихосенко М.О.
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2007 року                                                                                      м.
Запоріжжя

Судова колегія судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого - судці                              Приймака
В.М.,

суддів -                                                  Подліянової
Г.С,

Осоцького І.І.,

при секретарі -                                      Винник
І.С.

Закритого акціонерного товариства "Український
мобільний зв'язок" в особі Запорізької філії "УМЗ"

на рішення
Ленінського районного суду М.Запоріжжя від 19 грудня 2006 року

по справі за
позовом Закритого акціонерного товариства "Український мобільний

зв'язок" в
особі Запорізької філії "УМЗ" до ОСОБА_1 про стягнення

заборгованості
за послуги мобільного зв'язку,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006 р. Закрите акціонерне товариство
"Український мобільний зв'язок" в особі Запорізької філії
"УМЗ" (надалі - ЗАТ "УМЗ") звернулося в суд зі вказаним
позовом, в якому зазначало, що 11.10.2005 р. ЗАТ "УМЗ" уклало з
ОСОБА_1 договір НОМЕР_1 про надання послуг мобільного телефонного зв'язку, а
також Додаткову угоду до нього. Для використання телефону відповідачу було
надано телефонний номер, а також особовий рахунок НОМЕР_2, за яким проводились
розрахунки за надані послуги.

Відповідно до договору, рахунки за надані послуги абонент
повинен сплатити до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Відповідно
до діючого законодавства, відповідач зобов'язаний був сплачувати ЗАТ
"УМЗ" збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 6%
від вартості послуг мобільного зв'язку одночасно з оплатою рахунків за послуги
зв'язку. Однак виставлені рахунки за період з 01.01.2006 р. по 23.04.2006 р.
відповідачем не сплачені. У зв'язку з чим, утворилася заборгованість за
обслуговування мобільного телефону в сумі 111 грн.00 коп., заборгованість за
збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 04 грн.08коп., а разом
заборгованість склала 115грн. 08коп., на підставі чого надання послуг
мобільного зв'язку було призупинено 06.01.2006р. Разом з тим, відповідно до
п.8.4. Правил    за відповідачем

продовжував
зберігатися номер телефону до 23.04.2006р. У зв'язку з несплатою рахунків
25.03.2006 р. договір з відповідачем було розірвано автоматично і їй був
нарахований штраф у розмірі 1755 грн.65 коп. за період призупинення послуг
зв'язку та до закінчення строку дії договору з рахунку 03грн.65коп.за кожний
день. За затримку оплати за надані послуги зв'язку ш була нарахована також пеня
у розмірі 4 грн.71 коп. Таким чином, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 1875
грн. 44 коп., а також витрати по оплаті держмита в сумі 51 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Рішенням
Ленінського районного суду М.Запоріжжя від 19 грудня 2006 року позов ЗАТ
"Український мобільний зв'язок" в особі Запорізької філії
"УМЗ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги мобільного
зв'язку задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ЗАТ "УМЗ" 919 грн. 79 коп., в рахунок
відшкодування заборгованості за надані послуги мобільного зв'язку, а також 30
грн. в рахунок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної
справи та 51 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору, а
разом - 1000 грн. 79 коп.

В інший частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі
ЗАТ "УМЗ" просить рішення суду змінити, стягнувши з відповідача суму
договірної санкції у розмірі 955грн. 65коп. посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача, учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції скасуванню з
ухваленням нового з таких підстав.

Відповідно
до ст. 6 та 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов
договору.

Як
вбачається із матеріалів справи, сторони уклали договір та узгодили умови
Додаткової угоди обопільно, відповідач не порушував питання про визнання
договору або окремих його положень недійсними.

У
Додатковій угоді сторони узгодили розмір та порядок застосування санкції у
випадку відмови абонента від договору до закінчення строку їх дії або несплати
абонентом наданих йому послуг.

Зменшуючи розмір
стягнення за договірною санкцією суд першої інстанції виходив з того, що розмір
застосованих санкцій значно перевищував збитки, які несе позивач внаслідок
невиконання відповідачем умов договору.

Разом з
тим судом не досліджувалося питання про розмір заподіяних збитків, оскільки їх
не можна ототожнювати з розміром заборгованості по абонентській платі.

Умовами договору
відповідачу надавалися пільгові умови отримання послуг з одночасним покладенням
на нього обов'язку сплатити обумовлені договором санкції з невиконання умов
договору.

Крім
того відповідач не надавав заперечень проти застосування до нього передбачених
договором санкцій.

За таких
обставин рішення суду першої в частині відмови в повному задоволенні вимог щодо
стягнення договірної санкцій підлягає скасуванню, а позов в цій частині
-задоволенню.

Керуючись ст.ст.
307,309,313,314,31,317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства
„Український мобільний зв'язок" в особі Запорізької філії „Український
мобільний зв'язок" задовольнити.

Рішення
Ленінського районного
суду М.Запоріжжя від 19 грудня 2006 року в справі за позовом Закритого
акціонерного товариства „Український мобільний зв'язок" в особі
Запорізької філії „Український мобільний зв'язок" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за послуги мобільного зв'язку в частині відмови у задоволенні
позову про стягнення договірної санкції скасувати та в цій частині ухвалити
нове рішення. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Закритого акціонерного товариства
„Український мобільний зв'язок" суму договірної санкції у розмірі 955 грн.
65  коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення, проте може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом
двох місяців.