АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-8314                                                Головуючий
в І інстанції Остапенко Н.Г.
Категорія 29                                                            Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2007
року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого:
судді      Калиновського А.Б.

суддів :                  Кіктенко Л.М., Кузнецов В.О.

при секретарі -     Журавель Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу

по апеляційній скарзі
відповідача    ОСОБА_1 на рішення

Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2006 року

у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3

до   ОСОБА_1   про
визнання   права   користування   жилим

приміщенням,
-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2006 року ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1. про визнання права
користування жилим приміщенням. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначили,
їхні батьки - ОСОБА_4
та ОСОБА_1 знаходились у фактичних шлюбних відносинах з вересня 1986 року - 20 лютого 1987 року шлюб було
зареєстровано. На підставі договору дарування від 13 листопада 1983 року відповідачу
належить на праві власності будинок АДРЕСА_1.
Позивачі зазначають, що з народження проживають в спірному будинку, проживали
однією сім'єю з відповідачем та вели сумісне господарство, мати ОСОБА_4
зареєстрована в спірному будинку з 1986
року, але батько не дає своєї згоди на реєстрацію їх в спірному будинку. В 2001 році шлюб між
батьками було розірвано.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_2. , ОСОБА_3.
до ОСОБА_1. про визнання права користування жилим приміщенням було задоволено.

На вказане рішення відповідачем була подана апеляційна
скарга про скасування рішення суду та просив відмовити в задоволені позовних
вимог з тих підстав, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам
справи.

Перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду, заявлених позовних вимог в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без змін відповідно до ст. 308 ЦПК України, з
наступних підстав.

Судом
встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1. та ОСОБА_4
знаходились в зареєстрованому шлюбі з 20.02.1987
року (а.с.6), який було розірвано 06.02.2006
року (а.с.7). Від шлюбу мають двох повнолітнх дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.13).
АДРЕСА_1 належить на підставі

2

договору
дарування відповідачу (а.с. 14,30-31).
Фактично ОСОБА_1. та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю в спірному будинку з 1986 року. У них
народилися діти, які також з народження проживали в спірному будинку до 1996 року. З адреси
спірного будинку пішли до школи та знаходились на обліку у дитячого лікаря в
поліклініці за місцем проживання. В 1996
році між батьками було припинено ведення сумісного господарства та шлюбні
відносини. У зв'язку з неможливістю сумісного проживання , а також умовами
проживання ОСОБА_4разом з дітьми ,
вимушена була деякий час проживати в селі у матері, а потім в
М.Дніпропетровську на квартирах. В 2001
році ОСОБА_4разом з дітьми ,з дозволу відповідача ОСОБА_1. вселилися в
спірне домоволодіння. На протязі року проживали разом з відповідачем в одній
кімнаті 18.9 кв.м., а
з 2002 року
ОСОБА_4, ОСОБА_3.,
ОСОБА_2. проживають в кімнаті площею 13.4
кв.м., яку переобладнали, підтримують будинок в належному стані.

Суд першої інстанції прийняв рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права, з урахуванням тих підстав, згідно яких
були заявлені позовні вимоги. Суд вірно дійшов висновку проте, що згідно ч.І
ст. 156 ЖК
України члени сім'ї власника будинку, які проживають разом з ним в належному
йому будинку, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо
при їх вселені не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї
власника будинку відносяться особи, зазначені в ч.2 ст. 156 Ж.К. України - чоловік, дружина
їхні діти та батьки. Припинення сімейних відносин з власником будинку не
позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. В даному випадку, ніякі
умови при вселені позивачів в домоволодіння, відповідачем не оговорювались, позивачки вселилися в
спірний будинок будучи неповнолітніми, до своїх батьків. Оскільки вони набули
права користування жилим приміщенням на законних підставах, вони повинні бути
зареєстровані за місцем свого проживання.

Заявлені у скарзі доводи, в тому
числі і той, що будинок призначений для проживання лише однієї сім'ї, не
спростовують рішення суду.

На підставі викладеного колегія
суддів вважає можливим залишити без змін рішення суду, а у задоволенні
апеляційної скарги відмовити.

Керуючись ст. ст. 303,307,308,313
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1
у задоволенні апеляційної скарги.

Рішення Ленінського районного суду
м. Дніпропетровська від 14
листопада 2006 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

СУДДІ: