АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2007 року                                                                                                      м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Шейко Л.М.

суддів - Журавльова О.Г., Комаровської Н.В.

при секретарі - Тончевої Н.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Приватного підприємства « Анель-28» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної неякісним
виконанням договору зберігання автомобілю за апеляційною скаргою ОСОБА_2 який
діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від ІНФОРМАЦІЯ_1
року, -

встановила:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного підприємства « Анель-28» про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, заподіяної неякісним виконанням
договору зберігання автомобілю, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року належний позивачці автомобіль ВАЗ - 21063, державний номер НОМЕР_1, 1988 року випуску був зданий на зберігання на охоронювану стоянку яка розташовану
по вулиці АДРЕСА_7
в місті Одесі.

На підставі тимчасового талону зазначеним автомобілем керував чоловік позивачки - ОСОБА_2, який ІНФОРМАЦІЯ_2 року о 21 годині 00 хвилин поставив автомобіль на
стоянку та сплатив належним чином певну суму працівнику стоянки. ІНФОРМАЦІЯ_3 року, коли ОСОБА_2 повернувся до автостоянки, зазначеного
автомобілю на стоянці не було, у зв'язку з чим він
звернувся до Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області з заявою про
викрадення автомобілю ВАЗ - 21063, державний
номер НОМЕР_1, 1988 року випуску. Тому позивачка просила стягнути на її користь з приватного підприємства « Анель-28», власником
якого є ОСОБА_3, матеріальну шкоду заподіяну
внаслідок неякісного зберігання й надання послуг зі зберігання автомобіля в розмірі 12850 гривень, а також завдану моральну
шкоду в розмірі 15 000 гривень.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і просив відмовити в
задоволені позову так як позовні вимоги
незаконні і безпідставні. Також відповідач в судовому засіданні пояснив, що ПП « Анель-28» та ОСОБА_3 ніколи не укладали з позивачкою договорів по зберіганню або охорони належного позивачці автомобіля, не
стягували плату за охорону автотранспортних засобів
і позивач не має змоги посилатися на споживання послуг з охорони
автомобіля.

Рішенням суду в задоволені позовних
вимог відмовлено  у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду у повному обсязі та постанові нового рішення яким
задовольнити позовні.

Справа № 22ц- 435/07                                                               Категорія ЦП: 23

Головуючий у першій інстанції-
Демченко О.М. Доповідач -
Шейко Л.М.

2

Колегія   судців,
заслухавши
суддю-доповідача,   доводи   апеляційної
скарги, пояснення сторін, розглянувши
матеріали справи вважає наступне.

Судом встановлено, що ПП « Анель -28 » є уповноваженою організацією на стягування
місцевого збору за припаркування автотранспорту та надання послуг з паркування на місці платного паркування по вулиці
АДРЕСА_2 згідно договору, укладеному з органами місцевого самоврядування, який не
передбачає повноважень та обов'язків,
пов'язаних з охороною та зберіганням транспортних засобів.

Автомобіль марки « ВАЗ -21063 », державний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 значиться зареєстрованим в МРЕВ № 2 м. Одеси за ОСОБА_1( а. с. 5).

ОСОБА_2 звернувся ІНФОРМАЦІЯ_3 року до
Малиновського РВ УМВС України в Одеській області з заявою по факту незаконного
заволодіння вищевказаного автомобіля з автостоянки
біля будинку АДРЕСА_1 м. Одесі , в результаті чого у викраденому автомобілі знаходились документи, які належали йому.

В обгрунтування своїх вимог позивач надав суду квитанції, які йому
видавалися працівниками ПП « Анель-28 » після оплати ним послуг за
автостоянку.

За вимогами ст. 937 ЦК України, ст. 208 п.2 ЦК України договір зберігання укладається в письмові формі. Згідно ст.937 ч.1 ЦК України письмова форма договору зберігання
вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією, або іншим документом, підписаним
зберігачем.

Зазначені квитанції ( а.с. 51 ) не містять необхідних написів
відносно дати паркування, номера припаркованного
автомобіля, підпису робітників уповноваженної організації.

Оформлення вказаних квитанцій належним чином могло б підтверджувати правовідносини про сплату місцевого збору за припаркування
транспортного засобу.

Згідно до ст. 67 Конституції України « Кожний зобов'язаний сплачувати податки та збори
».

Рішенням Одеської міської ради № 1717 - XXIV від 26.09.2003 року прийняте положення про збір за припаркування автотранспорту встановлений у
відповідності з п.24 ч.1 ст.26 закону України « Про місцеве самоврядування в Україні », ст.ст. 1, 15 Закону України « Про систему оподаткування», ст. ст.
3,18
Декрету Кабінету Міністрів України « Про
місцеві податки та збори ».

Згідно п.1.2 Положення збір за припаркування автотранспорту - це бюджетний платіж, який
підлягає зарахуванню до бюджету міста в повному обсязі.

Згідно п.1.8 Положення про збір за припаркування автотранспорту послуги з паркування автотранспорту надають уповноваженні
організації - юридичні та фізичні особи згідно договору з управлінням транспортного
комплексу міста.

Згідно п.1.4 Положення припаркування - це тимчасова стоянка
автотранспортного засобу в місцях, визначених
органами місцевого самоврядування, без відповідальності за збереження
автотранспортного засобу.

Таким чином, кожний водій транспортного засобу, який використовує місто платного паркування зобов'язаний виконати свій
конституційний обов'язок про сплату місцевого збору за припаркування
транспортного засобу.

Відповідно до ст. ст. 1166, 1167 ЦК України майнова та моральна
шкода, яка завдана фізичній особі та його майну
неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Постановою слідчого від ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_2 визнаний потерпілим за кримінальною справою, але ж даною
кримінальною справою не встановлена вина ПП « Анель - 28 » відносно
заподіяння шкоди позивачу.

Як вбачається із Статуту Приватного підприємства « Анель - 28» одним із предметів діяльності підприємства є організація та експлуатація
автостоянок, тимчасових стоянок та парковок
(а.с.26-31).

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції про те, що під час надання   послуг   паркування
у   нічний   час
позивачу,   відповідач   не
ніс   ніякої

відповідальності   за збереження транспортного засобу, який
належав позивачу, тому

позовні вимоги позивача про відшкодування на його
користь відповідачем матеріальної та

моральної
шкоди.

Суд 1 інстанції повно і всебічно дослідив
і дав належну оцінку обставинам по справі,
наданим сторонами доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, апеляційна скарга
не спростовує рішення суду, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.
303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, ч.1 ст.314, ст. 315 та ст.317 ЦПК України, колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 який діє в інтересах ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від ІНФОРМАЦІЯ_1 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Одеської
області набирає чинності з моменту її проголошення
та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України на протязі 2-х місяців.