РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

1 березня 2007 року                                                                                 м.Ужгород

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в
складі:

головуючої:
Готри Т.Ю.,

суддів : Леска В.В., Мацунича М.В.,

при секретарі:
Боклах Г.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною відповідача ОСОБА_2 на рішення
Великоберезнянського районного суду від 22
грудня 2006 року в
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою,-

встановила:

У листопаді 2006
року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Свої вимоги
обґрунтовувала тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 12 вересня 2000 року,
посвідченого приватним нотаріусом Великоберезнянського районного нотаріального
округу ОСОБА_3 за НОМЕР_1
та зареєстрованого у Великоберезнянському районному підприємстві технічної
інвентаризації 15 вересня 2000 року за
реєстровим НОМЕР_2, на праві
приватної власності їй належить будівля павільйону «Волна», що знаходиться
за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням
Ставненської сільської ради В.Березнянського району від 14 червня 2001 року для
обслуговування вказаної будівлі павільйону їй виділено в довготермінове
користування земельну ділянку в розмірі 367,45
кв.м., а рішенням XII сесії 1У скликання Ставненської сільської ради
В.Березнянського району від 26
вересня 2004 року
надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки для проведення
реконструкції кафе-магазину із земель запасу сільської ради.

18 січня 2005
року складено Акт погодження меж земельної ділянки, яка передана їй у
короткотермінову оренду з послідуючим викупом для обслуговування торгової точки
кафе-магазину «Волна».

Посилаючись на
те, що з боку суміжного землекористувача ОСОБА_2 їй чиняться перешкоди у
користуванні земельною ділянкою, яка надана їй в оренду для обслуговування кафе-магазину «Волна» в с Ставне,
а саме шляхом самовільного встановлення огорожі із захопленням частини
земельної ділянки в розмірі 0367
га., що порушує її право на користування цією земельною ділянкою, просила
зобов»язати відповідача ОСОБА_2 забрати самовільно встановлену ним огорожу,
встановити її по старих межових знаках, стягнути з відповідача на її користь
витрати на послуги адвоката в розмірі 500
грн., а також витрати за сплату судового збору та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення.

Рішенням
Великоберезнянського районного суду від 22
грудня 2006 року
позов ОСОБА_1 задоволено.

Справа №.22ц-369/07----------------------------------- Номер
рядка статистичним) звіту:.
15

Головуючий у
першій інстанції: Цибик І.Й. Доповідач: ГотраТ.Ю.

2

Зобов»язано
ОСОБА_2 усунути порушення права ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою, яка
знаходиться в АДРЕСА_2, шляхом демонтажу огорожі.

Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 8,50 грн. за
сплачений судовий збір та 7,50
грн. за сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.

В апеляційній
скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати судове рішення, як незаконне та
необгрунтоване, а справу направити на новий судовий розгляд.

В судовому
засіданні апелянт ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу
підтримали, вимоги викладені в ній просили задовільнити.

Позивачка
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу не визнали, просили таку
відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача,
пояснення сторін, їх представників, перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія судців вважає, що така підлягає до часткового задоволення з наступних
підстав.

Так,
задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що діями
відповідача ОСОБА_2 були порушені права позивачки на користування земельною
ділянкою, яка знаходиться в АДРЕСА_2.

Проте, колегія
судців з висновком суду першої інстанції погодитись не може за таких обставин.

Згідно з ст.125
ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його
державної реєстрації.

Право на оренду
земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної
реєстрації.

Приступати до використання
земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання
документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації- забороняється.

Відповідно до
ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою посвідчуеться державними актами, а право оренди
землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Враховуючи, що
позивачці ОСОБА_1 земельна ділянка, яка знаходиться в АДРЕСА_2
Великоберезнянського району не належить ні на праві приватної власності, ні на
праві користування, а також і не на підставі договору оренди, тому діями
відповідача ОСОБА_2 будь-які її права на цю земельну ділянку порушені не були.

За таких
обставин колегія судців вважає, що рішення суду першої інстанції у
відповідності до ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, як постановлене з
порушенням норм матеріального права, з ухваленням по справі нового рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою слід відмовити, а „апеляційна скарга до
часткового задоволення, оскільки відсутні передбачені законом підстави для
направлення справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 307,
309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

рішила:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - задовольнити.

3

Рішення
Великоберезнянського районного суду від 22
грудня 2006 року -

скасувати.

У позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення

перешкод
в користуванні земельною ділянкою -
відмовити.                      _

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Верховного
Суду України на протязі двох місяців з дня набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.