Справа № 97                                              головуючий у 1 інстанції-Ведяніна
№ 34                                                                                доповідач-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

14 лютого              2007
року                                                                               м.Рівне

Колегія суддів
судової палати    у цивільних
справах апеляційного   суду Рівненської
області в складі:

головуючого -Малько О.С.

суддів: Оніпко О.В., Григоренка М.П.

при секретарі судового засідання Томашевській І.М.

розглянула
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ транспортного засобу, який є
спільною сумісною власністю.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів, -встановила:

В липні 2006 року ОСОБА_1
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ автомобіля, який є спільною
власністю подружжя.

В жовтні 2006 року ОСОБА_1
змінила позовні вимоги і просила стягнути з відповідача половину коштів, які
ними були сплачені за спірний автомобіль, який придбано у кредит.

Рішенням
Сарненського районного суду від 17
листопада 2006 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 63 384 гривні 89 коп. -1/2 вартості коштів
сплачених за автомобіль марки  NISSAN, модель X
TRAIL, державний
номер НОМЕР_1.

Вказаний автомобіль виділено ОСОБА_2

В апеляційній
скарзі на це рішення ОСОБА_2 покликається на його незаконність, вказуючи, що
судом при розгляді справи порушено вимоги процесуального закону, зокрема, ст. 11 ЦПК України,
відповідно до яких суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог.

Позивачка
,змінивши позовні вимоги, не ставила вимог про поділ автомобіля, однак суд
вийшов за межі заявлених нею вимог і спірний автомобіль виділив для нього у
власність

В порушення
вимог ст. 35 ЦПК
України суд не залучив до участі в справі в якості третьої особи, яка не
заявляє вимог щодо предмета спору, АКПБ "УкрСиббанк", в заставі якого
перебуває спірний автомобіль.

Судом
неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема,ст.61, Сімейного
кодексу України, у відповідності до якої об*єктами спільної власності подружжя
є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і
внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок в
банківську(кредитну) установу.

Чинним
законодавством не передбачено стягнення з одного із подружжя коштів, які були
витрачені на придбання речей, що є спільною власністю подружжя.

За наведених
обставин просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким в позові
ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції -скасуванню з
ухваленням у справі нового рішення з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням    фізичних чи юридичних осіб, поданих
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть
участь в справи

Із матеріалів справи вбачається , що позивачка в судовому засіданні
змінила заявлені нею вимоги про поділ придбаного в кредит автомобіля як
спільної власності подружжя, натомість заявила вимоги
про стягнення з відповідача на її користь половину фактично виплачених за автомобіль грошових коштів(а.с.57).

Задовольняючи такі вимоги ОСОБА_1, суд покликався на положення ст.ст. 60,61,63 та 71 Сімейного кодексу України, якими
регулюються підстави набуття права спільної сумісної власності
подружжя, здійснення подружжям права спільної сумісної власності, визначаються об*єкти права спільної сумісної власності,
способи та порядок поділу майна, що є об*єктом спільної сумісної власності
подружжя, тоді як вимог про поділ автомобіля як
спільного майна подружжя позивачка не ставила, оскільки змінила
їх на іншу вимогу.

У відповідності до ст.71 Сімейного кодексу України поділу між сторонами підлягав автомобіль як об*єкт права спільної сумісної
власності подружжя, однак від первісного позову про його поділ
ОСОБА_1 відмовилась, а тому суд не вправі був виділяти спірний
автомобіль відповідачу за відсутності вимог про його поділ як спільної сумісної
власності

Зазначивши в рішенні, що неподільна річ - автомобіль присуджується одному з подружжя, суд
вийшов за межі заявлених в судовому засіданні позовних вимог.

У суду не було передбачених чинним законодавством підстав щодо поділу між: сторонами суми коштів , які ними були сплачені за умовами договору кредиту, отриманого на
придбання автомобіля.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України,
колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити

Рішення Сарненського районного суду
від 17
листопада 2006 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на її
користь 63 384 гривень 89 коп. -1/2 коштів сплачених
за автомобіль марки NISSAN,
модель X TRAIL,
державний номер НОМЕР_1
- відмовити.

Рішення суду
апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Сторони мають
право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду протягом двох місяців з
дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.