Справа
№2-25/2007р.
РІШЕННЯ

ім»ям УКРАЇНИ

22 лютого 2007 року                                 Корюківський
районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого -
судці Крапивного В.1., при
секретарі - Осипенко
Л.1., з участю - позивача ОСОБА_1, представника відповідача - О лексієнко В .В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Корюківці у приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ПП „Валентина" м. Корюківка про поновлення на
роботі, -

встановив:

31
жовтня 2006 року позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що 2 жовтня 2006 року на підставі наказу НОМЕР_1 він був звільнений
з роботи у відповідача з посади ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ст. 41 п.2 КЗпП
України у зв'язку із втратою довір» я до нього, як він вважає - безпідставно,
оскільки між ним та директором підприємства склалися неприязні взаємовідносини,
що й стало підставою для звільнення з роботи, тому позивач просив визнати
неправомірним та скасувати цей наказ про звільнення його з роботи, поновити
його на роботі на попередній посаді з дня звільнення, стягнути з відповідача
середній заробіток за час вимушеного прогулу, 5000 грн. у відшкодування
моральної шкоди та понесені ним судові витрати.

У судовому
засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі і наполягає на
їх задоволенні.

Представник
відповідача, директор ПП „Валентина" Олексієнко В.В., позов не
визнала, вважає його безпідставним і в задоволенні позову просить відмовити.

Вислухавши
доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено
судом, 8 січня 2004 року позивач був прийнятий на роботу в ПП „Валентина"
м. Корюківка на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1 (наказ НОМЕР_2 п.1 від 8.01.2004р.) з
оплатою згідно штатного розпису. Договір про повну матеріальну відповідальність
з позивачем на цьому підприємстві не укладався, профспілкового комітету на
підприємстві немає. Внаслідок невиплати позивачеві заробітної плати у 2005-2006
роках та інших обставин між позивачем та керівником підприємства О лексієнко
В.В. склалися напружені особисті стосунки, що потягло за собою звернення
директора ПП „Валентина" влітку-восени 2006 року з різноманітними заявами
до правоохоронних органів на неправомірну поведінку позивача. Правоохоронні
органи провели відповідні перевірки, за результатами яких кримінальної справи
відносно позивача порушено не було, оскільки в діях позивача відсутній склад
будь-якого злочину, а все це було викликано лише несвоєчасною виплатою йому
заробітної плати відповідачем. 28.09.2006р. позивач звернувся до суду з позовом
про стягнення заборгованості по заробітній платі. Після відкриття провадження у
цивільній справі № 2-516/2006р. за позовом ОСОБА_1 до ПП „Валентина" про
стягнення заборгованості по заробітній платі, без відібрання будь-яких пояснень
від позивача, 2 жовтня 2006 року директор ПП „Валентина" Олексієнко В.В.

2 видала наказ НОМЕР_1 (п.1) про звільнення
позивача з роботи з посади ІНФОРМАЦІЯ_1 по ст. 41 п.2 КЗпП України з цієї ж
дати у зв'язку із втратою довір» я до нього. Позивачеві була видана трудова
книжка з відповідним записом у ній. Рішенням Корюківського райсуду від
22.11.2006р. по справі № 2-516/2006р. з ПП „Валентина" на користь ОСОБА_1
було стягнуто 2710,13 грн. доплати до розмірів мінімальної заробітної плати,
індексації/компенсації, відшкодування моральної шкоди та повернення судових
витрат. Рішення суду ніким не було оскаржене, набрало законної сили і на даний
час виконане повністю.

Відповідно
до чинного законодавства про працю трудовий договір, укладений на невизначений
строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку
винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні
цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір» я до нього з боку
власника або уповноваженого ним органу, за попередньою згодою профспілкового
органу, а без його згоди - у випадку звільнення з підприємства, установи,
організації, де немає первинної профспілкової організації. Власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові
належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у день звільнення.
Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або
уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою
зазначених сум. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого
ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу
про звільнення з роботи.

Безпосередньо
в судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на
роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і
формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу. Працівник
може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в
справах про звільнення в місячний строк з дня вручення наказу про звільнення або
з дня видачі трудової книжки. У разі звільнення без законної підстави працівник
повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий
спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає
трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше як за один рік. Рішення про
поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який
розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Відшкодування власником
або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для
організації свого життя.

За таких
обставин суд вважає позов законним, обґрунтованим, підтвердженим відповідними
доказами в частині визнання неправомірним та скасування наказу про звільнення
позивача з роботи, поновлення позивача на попередній роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та повернення судових витрат,
оскільки відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від
6.11.1992р. № 9 „Про практику розгляду судами трудових спорів" звільнення
з підстав втрати довір» я може бути обґрунтованим, якщо працівник, який
безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням,
зберіганням, транспортуванням, розподілом тощо) вчинив умисно або необережно
такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати
до нього довір'я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними
цінностями), або у випадку встановлення у передбачених законом випадках факту
вчинення працівником розкрадання, хабарництва чи інших корисливих злочинів,
навіть коли зазначені дії не пов'язані з їх роботою. Враховуючи, що з позивачем
не укладався письмовий договір про повну матеріальну відповідальність, він не
займався безпосереднім обслуговуванням грошових чи матеріальних цінностей,
відносно позивача не виявлено фактів розкрадання чи вчинення інших корисливих
злочинів, до кримінальної відповідальності він не притягувався, інших будь-яких
доказів вчинення позивачем умисно або необережно дій, які були б підставою для
втрати до нього довір'я з боку відповідача, по справі не наведено, а просто

3

між
позивачем та керівником підприємства склалися особисті неприязні стосунки, що й
стало підставою для його звільнення з роботи, тому в цій частині позов підлягає
повному задоволенню.

Розмір
середнього заробітку позивача становить 350 грн., який ніким з учасників
процесу не оспорюється, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути
1645 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу (350грн. х 4 міс. =
1400грн. + 245 грн. за 14 робочих днів у лютому 2007 році, а всього - 1645
грн.). Однак позов у частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому
задоволенню, оскільки з таким записом у трудовій книжці, як вважає позивач, він
був позбавлений можливості працевлаштування, тому суд, з урахуванням вимог
розумності і справедливості, оцінює розмір моральної шкоди в сумі 100 грн., яка
й підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивачем понесені
витрати по оплаті юридичної допомоги при зверненні з позовом до суду на суму
100 грн., що підтверджено відповідною квитанцією юрконсультації, тому ці
витрати підлягають відшкодуванню відповідачем повністю.

Позивачі
по даній категорії справ звільнені від сплати судового збору та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ, тому держмито на
користь держави та витрати на ІТЗ підлягають стягненню з відповідача, бо позов
задовольняється.

Рішення
суду в частині поновлення позивача на роботі та стягненні місячного середнього
заробітку на його користь - підлягає негайному виконанню.

Керуючись
ст.ст. 41 п.2, 43-1, 47, 116, 232-236, 237-1 КЗпП України, ст.ст.
208-209,213-215,218,217, 80-81, 84, 88 ЦПК України, суд -

вирішив:

Визнати
неправомірним та скасувати наказ НОМЕР_1 п.1 від 02 жовтня 2006 року по
Приватному підприємству „Валентина" м. Корюківка про звільнення ОСОБА_1 з
роботи з посади ІНФОРМАЦІЯ_1 по ст. 41 п.2 КЗпП України з 02 жовтня 2006 року.

Поновити
ОСОБА_1 на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 Приватного підприємства „Валентина" м.
Корюківка з 02 жовтня 2006 року.

Стягнути
з Приватного підприємства „Валентина" м. Корюківка на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного прогулу з 2.10.2006р. по 22.02.2007р. в
розмірі - 1645 грн., у відшкодування моральної шкоди - 100 грн., у повернення
судових витрат - 100 грн., а всього - 1845 (одну тисячу вісімсот сорок п'ять)
грн. 00 коп.

Стягнути з
Приватного підприємства „Валентина" м. Корюківка на користь ТУ ДСА України
в Чернігівській області - 30 (тридцять) грн. 00 коп. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільних справ.

Стягнути з
Приватного підприємства „Валентина" м. Корюківка - 51 (п'ятдесят одну)
грн. 00 коп. державного мита на користь держави.

Рішення суду в
частині поновлення ОСОБА_1 на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 ПП „Валентина" м.
Корюківка та стягнення заробітної плати в розмірі середньомісячного заробітку
(350 грн.) підлягає негайному виконанню.

На рішення суду
протягом 10 днів з часу його проголошення може бути подана заява про апеляційне
оскарження, а протягом 20 днів після цього - апеляційна скарга.