УХВАЛА    ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

«31» січня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим в складі:

Головуючого судді - Іващенко В.В.

Суддів                       - ЛетягіноїО.В.

- Сінані A.M.

При
секретарі - Сафіній
Ф.Ф.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3,ОСОБА_4 про виселення, стягнення
матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ялтинського міського суду АР Крим від 12.05.2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом доОСОБА_2 в якому просила суд виселити відповідача з квартири АДРЕСА_1,
без надання іншого жилого приміщення; стягнути з
відповідача на її користь 3178грн. у відшкодування матеріальної шкоди, і
10000грн. у відшкодування моральної шкоди.

Вимоги мотивовані тим, що
позивачка вселена в спірну квартиру разом з родиною на підставі рішення від 15 квітня 2005 року. Відповідач є власником 1/6 частки квартири. При вселенні
довелося зробити ремонт дверей, вставити новий замок, який відповідач 10 травня 2005 року зрізав і привласнив, також як і металеві двері. До цього часу квартира не
закривається на замок через постійне псування нових замків та дверей
відповідачем. Він постійно перешкоджає користуватися квартирою належним чином:
обрізає електропостачання, перекриває воду, розкомплектовав газову плиту,
розкидає по квартирі сміття, доводить місця загального
користування до антисанітарного стану з метою зробити неможливим мешкання
позивачки та її сім'ї в квартирі. Також, постійно погрожує, та заподіяв
позивачці фізичні ушкодження при черговому скандалі 31.08.2005 року. Своїми діями ОСОБА_2 заподіяв
позивачці матеріальну і моральну шкоду. Через неможливість сумісного мешкання
вона вважає за потрібне його виселення з квартири.

Ухвалою Ялтинського
міського суду від 12.05.2006 року
позовні вимогі ОСОБА_1. до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди виділені в окреме провадження.

Рішенням
Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 12 травня 2006 року, в задоволені позовної заяви
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення - відмовлено.

На вказане
рішення ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового
рішення про задоволення позову.

Справа № 22- 76/2007р.                   Головуючий
у першій інстанції Шумов В.
В.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1. вказує, що суд розглянув справу за неповно з'ясованими обставинами.
Одним з мотивів суду є проживання разом з ОСОБА_2 неповнолітньої дитини, але ця
обставина не відповідає дійсності, оскільки
до суду була надана копія рішення від 16.06.2005 року, яким ОСОБА_2. відмовлено в проживанні з ним
неповнолітньої дитини. Зазначене рішення набрало законної сили. Суд не прийняв
до уваги пояснення свідків, які підтвердили доводи позовної заяви, не дав правової
оцінки тому, що по фактах хуліганської антигромадської поведінки відповідача
органами внутрішніх справ неодноразово проводилися профілактичні розмови з
попередженням про неможливість такої подальшої поведінки, що є заходами
попередження і суспільного впливу. Але вони не дали ніякого результату, тому,
згідно п.17 пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985р., в такому випадку
виселення є можливим.

Дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення сторін,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відмовляючи в позові
ОСОБА_1, суд виходив з того, що позовні вимоги про виселення задоволенню не
підлягають , оскільки
не встановлено обставин, що свідчать про необхідність застосування ст.хт.115,157 ЖК України.

З
такими висновками суду погоджується колегія суддів.

З матеріалів справи
вбачається, що співвласниками спірної квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1., ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_2, ОСОБА_5., згідно зі свідоцтвом про право
власності від 12.11.1993 року.

Відповідач
ОСОБА_2 є колишнім чоловіком дочки ОСОБА_1. ОСОБА_3 тобто є колишнім членом
цієї родини.

З положень статті 116 ЖК України передбачається, що
громадянин може бути виселений без надання
іншого житлового приміщення, однак за умови якщо він систематично руйнує і псує
жилове приміщення, систематично порушує правила гуртожитку, створює
нестерпні умови для спільного проживання. Така міра можлива у випадку, якщо
громадянин не реагує на міри попередження і суспільного впливу.

З матеріалів справи
вбачається, що позивачкою надані суду кілька постанов про відмову в порушенні
крімінальної справи, однак після цього ні по одному з вказаних фактів не має
матеріалів про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, чи
до нього були прийняти будь-яки міри профілактичного характеру.

Таким чином в матеріалах
справи відсутні дані про притягнення ОСОБА_2 до крімінальної чі
адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень по руйнуванню чи
псуванню житла, порушення правил гуртожитку та інших підстав для виселення.

Згодна
колегія суддів і з висновками суду про відсутність доказів і того, що до
відповідача були затосовані міри попередження чі суспільного впливу, так як
надані позивачкою суду документи, а саме, заяви на адресу Ялтинського міського
суду від жильців будинку № 6, підпис
яких затверджений керівником КПРЕО № 3, в яких вказаний перелик порушень правил користування жилом, припущених ОСОБА_2., не можно вважати
доказами того, що до нього застосовувалися міри суспільного впливу.

Враховуючі вищевказане, колегія суддів вважає рішення суду законим та обгрунтованим і підстав для
задоволення апеляційної скарги не знаходить.

Справа № 22- 76/200 7 р.                 Головуючий у першій інстанції Шумов В. В.

Виходячи з наведеного та
керуючись статтями 303, 304, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ялтинського
міського суду АР Крим від 12.05.2006 року
- залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Верховного Суду
України.