Справа № 2- 102407
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2007 р.                                                                                                   М.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

Головуючого
судді                                                             Артемової
Л.Г

При секретарі                                                                      Мойсеєнко
В.М.

за участю
представника позивачки                                  ОСОБА_2

представника
відповідача                                                  Катриченка
А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Нижньодніпровського Державного басейнового управління охорони водних
живих ресурсів про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом на обґрунтування якого зазначила, що
з 22.07.2005 року працює на посаді фахівця першої категорії Запорізького
територіального відділу Нижньодніпровського Державного басейнового управління
охорони водних живих ресурсів. Наказом №400-К від 20.12.2006 року її було
звільнено на підставі п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання
обов'язків покладених на неї трудовим договором.

Своє звільнення позивачка вважає незаконним, дійсно
наказом від 04.09.2006 року №245-К їй було винесено догану за багаторазові
порушення правил ведення документообігу, але в той час вона знаходилася на
лікарняному, наказом від 16.10.2006 року №36/а-К в вищезазначений наказ внесено
зміни в частини дати наказу, зміни зроблені «заднім числом», підставою для
звільнення є висновки комісії по перевірці ведення документації, з актом якої
позивачка не згодна, про що повідомила письмово.

Позивачка вважає, що вона не припускалася систематичного невиконання
трудових обов'язків дійсною підставою її звільнення на її думку є неприязне
відношення до неї безпосереднього керівника. Просить поновити її на посаді та
стягнуть на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та наполягала
на їх задоволенні надавши відповідні своїй позовній заяві пояснення,
зауваживши, що її звільнення відбулося з порушенням чинного законодавства.

Представник позивачки позов
підтримав та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача з позовом не погодився, пояснивши, що відповідач
діяв у відповідності з діючим законодавством.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі,
встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дістає висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка з 22.07.2005 року працювала на посаді
фахівця       першої       категорії       Запорізького        територіального        відділу

Нижньодніпровського Державного
басейнового управління охорони водних живих ресурсів, обов'язки якого
регламентовані посадовою інструкцією, яка підписана позивачкою 21.11.2006 року
(а.с.23).

Наказом №400-К
від 20.12.2006 року її було звільнено на підставі п.3 ст.40 КЗпП України за
систематичне невиконання обов'язків покладених на неї трудовим договором
(а.с.5, 11).

Наказом №245-К
від 04.09.2007 року ОСОБА_1 було винесено догану в зв'язку з багаторазовими
порушення правил ведення документообігу та порушення правил внутрішнього
трудового розпорядку (а.с.13).

Наказом
№306/а-Кв вищезазначений наказ було внесено зміни в частині дати видачі наказу
(а.с. 12).

Згідно протоколу
наради Нижньодніпровського Державного басейнового управління охорони водних
живих ресурсів №49 від 05.12.2006 року та розпорядження начальника запорізького
територіального відділу №79-р від 05.12.2006 року було створено комісію, яка
провела перевірку книги реєстрації телефонограм, журнал реєстрації вхідної
кореспонденції, 10 папок номенклатури справ. За результатами перевірки було
складено акт від 08.12.2006 року згідно якого робота по веденню документації
була визнана незадовільною (а.с.14).

Позивачка не
погодившись з вищезазначеним актом, письмово склала «особливу думку» з
зауваженнями за власної ініціативи (а.с.18).

Згідно витягу з
протоколу засідання профспілкового комітету 19.12.2007 в м. Дніпропетровську в
Нижньодніпровському Державному басейновому управлінню охорони водних живих
ресурсів було надано згоду на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності (а.с.10).

Відповідно до
роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року
«Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на
роботі осіб звільнених за порушення трудової дисципліни, суду необхідно
з»ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для
звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору, чи
додержані власником правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень,
зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже
за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні
ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Згідно ст. 147
КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути
застосовано тільки один з таких видів стягнення: догана та звільнення.

Згідно вимог ст.
147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано
право прийняття на роботу даного працівника.

Згідно вимог ст.
148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або
уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше
одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від
роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у
відпустці.

Згідно ст. 149
КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни
письмові пояснення.

За кожне порушення може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду
дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати
ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких
вчинено проступок і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується під розписку.

Згідно ст.43
КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених ч.3 ст. 40
КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу,
первинної профспілкової організації.

Всі обставини на
які посилаються учасники судового розгляду були предметом перевірки суду і
оцінка доказам надана за правилами ст. ст. 57-64 ЦПК України. Звільняючи
позивачку на підставі п.3 ст.40 КЗпП України відповідачем було порушено правила
і порядок застосування дисциплінарного стягнення.

В порушення
вимог ст. 149 КЗпП України, від ОСОБА_1 не витребувано письмових пояснень,
написана нею власноруч окрема думка не може вважатися письмовим поясненням на
вимогу власника, як пояснила позивачка в судовому засіданні вона намагалася
довести тим, що вона не скоювала більшість порушень, які зазначені в акті.
Власником не було враховано тяжкість проступку позивачки. Так, згідно акту
комісія визнала роботу по веденню документації по діловодству незадовільною, однак
при цьому робота особисто фахівця ОСОБА_1 не була проаналізована, цей факт
залишився за межами висновків комісії, незрозуміло чи саме вона припустилася
всіх тих порушень, які згадуються в акті, оскільки як вбачається з матеріалів
справи вона тривалий час знаходилася на лікарняному (а.с.7,8), неодноразово
доводила до відому керівника про виявлені нею недоліки (а.с. 17).

Крім того, в
акті не зазначено, в порушення який нормативно-правових норм діяла позивачка,
якої саме інструкції з діловодства, положення, правила, тощо, ким вони
розроблені, затверджені, чи доведені до її відому під розписку.

Не враховано як
кореспондує зазначений акт з посадовою інструкцією фахівця першої категорії,
яка теж не містить конкретних обов'язків з дотримання конкретних нормативних
документів. Також, як вбачається з акту перевірки Запорізького тервідділу
комісією з Державного департаменту рибного господарства від 17.07.2006 року,
під час якої встановлені суттєві недоліки та порушення в роботі саме начальника
Запорізького територіального відділу Прігожина В.М. щодо організації діяльності
установи (а.с.61).

Також відповідач
залишив поза увагою шкоду, яка була спричинена діями позивачки установі і чи
взагалі чи була вона спричинена, оскільки жоден документ, з тих, що були
підставою для звільнення не містить про це відомостей. Як вбачається з акту,
виявлені дрібні порушення та помилки, хоча вивчено документообіг за два роки,
акт не конкретизує порушень, ким вони були зроблені і які настали наслідки,
представник відповідача в судовому засіданні не надав жодного доказу на
спростування вищезазначених обставин.

Позивачка дійсно
має раніше застосоване до неї дисциплінарне стягнення у вигляді догани, однак,
як вона зазначає, їй не було це відомо, а відомостей про те, що наказ був їй
проголошений під розписку відповідач не надав.

Тобто, обираючи
такий вид стягнення, як звільнення, власник зробив вибір неадекватний вчиненому
позивачкою проступку, не врахував всі обставини, які мають суттєве значення.
Проте, позивачка є одинока мати, навчається заочно, раніше характеризувалася
позитивно, крім того відповідач повністю виключив позивачку від обов'язкової
участі в процесі прийняття рішення. Даючи згоду на притягнення позивачки до
дисциплінарної відповідальності профспілковий орган в своєму рішенні не визначився
із видом стягнення.

У відповідності до вимог ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без
законної підстави працівник повинен бути поновлений  на попередній роботі,

одночасно суд
приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, крім того рішення в частині поновлення на роботі підлягає негайному
виконанню.

Задовольняючи позов суд виходив з такого розрахунку середній заробіток за
два місяці, які передували звільненню складає 490,06 грн. (з урахуванням обов'язкових
податків та зборів), середньоденний заробіток складає 22,27 грн., вимушений
прогул з дня звільнення до дня постановления
рішення складає 60 днів, і тому 22,27X60=1336,20 грн. До стягнення належить
1336,20 грн. з урахуванням обов'язкових податків та зборів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 214, 215, 218, ЦПК України, ч.3
ст.40, ст.ст.43,47,232-237, 147-150 КЗпП України суд-

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до Нижньодніпровського Державного басейнового управління
охорони водних живих ресурсів про поновлення на роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 на посаді фахівця 1-ї категорії
Запорізького територіального відділу Нижньодніпровського Державного басейнового
управління охорони водних живих ресурсів з дня звільнення 20.12.2006 року.

Стягнути з Нижньодніпровського Державного басейнового управління охорони
водних живих ресурсів на користь ОСОБА_1
1336,20 грн. з урахуванням обов'язкових податків та зборів.

Допустити
негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з
дня проголошення рішення апеляційна скарга на рішення суду може бути подана
протягом двадцяті днів після подання заяви на апеляційне оскарження.