У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

5
вересня 2007 року                                                                                  м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі :

головуючого

Патрюка  М.В.,

суддів:

Костенка А.В.,

Прокопчука Ю.В.,

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом житлово-будівельного кооперативу № 20 м. Черкас до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання недійсним
договору купівлі-продажу, скасування рішення виконавчого комітету Черкаської
міської ради НОМЕР_1, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У червні 2006 року житлово-будівельний кооператив № 20 м. Черкас звернувся
в суд вз позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, виконавчого комітету Черкаської міської
ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу підвального приміщення
площею 53, 2 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 укладеного 14 травня 2004 року між
головою кооперативу ОСОБА_1  та ОСОБА_2
Посилаючись на те, що при укладенні оспорюваного договору купівлі-продажу
порушено вимоги Примірного статуту житлово-будівельних кооперативів щодо
отримання згоди членів кооперативу на відчуження майна колективного власника та
внесення змін до статуту житлово-будівельного кооперативу № 20, позивач просив
визнати недійсним договір купівлі-продажу підвального приміщення таким, що
укладений внаслідок зловмисної домовленості сторін договору; скасувати рішення
виконавчого комітету Черкаської міської ради НОМЕР_1  “Про внесення змін до статуту ЖБК 20”;
відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі
10 192 грн. і моральну шкоду в розмірі 19 300 грн. 50 коп., а також
витрати на сплату державного мита в сумі 846 грн. 50 коп.  та оплату 45 грн. за інформаційне-технічне
забезпечення розгляду справи.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкас від 27 грудня 2006 року
в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 6 березня 2007 року
рішення суду в частині відмови у визнанні недійсним договору купівлі-продажу
недійсним скасовано та постановлено нове рішення. Визнано недійсним договір
купівлі-продажу підвального приміщення площею 53,2 кв.м за адресою:

АДРЕСА_1 посвідчений 14 травня 2004
року приватним нотаріусом ОСОБА_3; зобов'язано сторони повернути одна одній
все, що ними отримано відповідно до договору, а саме: ОСОБА_2 повернути ЖБК №
20 підвальне приміщення, що розташоване в АДРЕСА_1, а ЖБК №20 повернути ОСОБА_2
29 410 грн.; в іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_1 просять скасувати рішення апеляційного
суду, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 жовтня 2003 року відбулися
загальні збори членів житлово-будівельного кооперативу № 20, на яких  більшістю голосів його членів прийнято
рішення про внесення змін до статуту кооперативу та про продаж підвального
приміщення за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської
ради НОМЕР_1 до п. 19 статуту внесено зміни щодо надання можливості
розпорядження майном загальним зборам кооперативу. На виконання рішення
загальних зборів, керуючись вимогами законодавства та положенням п. 19 статуту,
14 травня 2004 року між житлово-будівельним кооперативом № 20 в особі ОСОБА_1
та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу підвального приміщення площею 53,2
кв. м за адресою: АДРЕСА_1. Постановою прокуратури Придніпровського району м.
Черкас від 28 жовтня 2005 року відмовлено в порушенні кримінальної справи
відносно голови житлово-будівельного кооперативу ОСОБА_1 з посиланням на те, що
отримані за договором купівлі-продажу кошти використані на ремонт даху будинку,
придбання інструментів і проведення робіт з благоустрою подвір'я.

Відмовляючи в задоволенні позову, судом першої інстанції не було порушено
норм цивільного процесуального закону, висновки суду відповідають обставинам
справи та нормам матеріального права, зокрема: ст.ст. 92, 202, 204 ЦК України,
постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28 серпня 1978 року “Про
судову практику в справах про визнання угод недійсними” (з наступними змінами
та доповненнями), тому висновок суду про відмову в задоволенні позову є
законним та обґрунтованим.

Посилання апеляційного суду як на підставу визнання недійсним договору
купівлі-продажу на відсутність повноважень у загальних зборів кооперативу, які
відбулися 21 жовтня 2003 року, на продаж підвального приміщення з огляду на час
внесення змін до статуту житлово-будівельного кооперативу є помилковим і таким,
що не відповідає вимогам закону, оскільки договір укладено 14 травня 2004 року,
тобто після внесення відповідних змін до статуту.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції.

Звернувшись до суду з позовом, житлово-будівельний кооператив № 20 просив
визнати недійсним договір купівлі-продажу з підстав, передбачених ст.232 ЦК
України, як такий, що вчинений унаслідок зловмисної домовленості представника
однієї сторони з другою стороною; такої домовленості судом першої інстанції не
встановлено. Однак апеляційний суд у порушення вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України
вийшов за межі позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, звернувши
увагу лише на доводи апеляційної скарги, в якій підстави позовних вимог
змінено.

Крім цього, представником ЖБК №20 в суді першої інстанції заявлялися вимоги
про скасування рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради НОМЕР_1
“Про внесення змін до статуту ЖБК № 20.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства
справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових
відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких
справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст.
17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних
судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суд першої інстанції визнав, що вимоги позивача повинні розглядатися за
правилами Кодексу адміністративного судочинства України, проте помилково
вирішив за необхідне розглянути і розглянув їх у сукупності з іншими вимогами
за правилами цивільного процесуального судочинства.

Таким чином ухвалене рішення суду
першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про скасування рішення
виконавчого комітету Черкаської міської ради НОМЕР_1 “Про внесення змін до
статуту ЖБК № 20” підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі з
підстав, передбачених п. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 340 ЦПК України.

Рішення апеляційного суду
підлягає скасуванню із залишенням у силі рішення суду першої інстанції в інший
частині відмови у задоволенні позову  з
підстав, передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської
області від 06 березня 2007 року скасувати.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкас від 27 грудня 2006 року у частині відмови у задоволенні позову
про визнання рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради НОМЕР_1 “Про
внесення змін до статуту ЖБК № 20”
скасувати і в цій частині провадження у справі закрити. В решті рішення
Придніпровського районного суду м. Черкас від 27 грудня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                     М.В. Патрюк

Судді:                                                                            А.В. Костенко

Л.І. Охрімчук

Ю.В.
Прокопчук

Ю.Л. Сенін