Справа № 22а-49/2007 р.                                           Головуючий у 1 інст. - Семенченко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

8 лютого 2007 року                                                                                                              м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у
складі:

головуючого-судді:                  ЛИТВИНЕНКО
І.В.,

суддів:                                       НЕЧАСНОГО
Л.А., МЕЛЬНИЧЕНКО Ю.В.

при секретарі:                           Рачової II.

з участю:                                    представника
позивача ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2на
постанову Варвинського районного суду від 9
листопада 2006 року по
справі за адміністративним позовом ОСОБА_1до Варвинської МДШ, головного
державного податкового ревізора-інчпектора відділу контрольно-перевірочної
роботи Варвинської МДШ Гармаша Віктора Івановича, старшого державного
податкового ревізора-інчпектора відділу контрольно-перевірочної роботи
Варвинської МДШ Тарасенка Михайла Івановича про скасування рішення Варвинської
МДШ від 10 травня 2006 року та визнання
неправомірними дій,

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить скасувати
постанову суду як незаконну та необгрунтовану і ухвалити нове судове рішення.

Постановою суду
було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Варвинської МДШ про скасування
рішення від 10.05.2006 року про
застосування штрафних санкцій у сумі 610
грн та про визнання дій головного ревізора-інспектора Гармаша В.І. та старшого
ревізора-інспектора Тарасенка МІ. по проведенню 04.05.2006 р. перевірки щодо
контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу ПП ОСОБА_1 неправомірними. Суд виходив з того, що
відповідачі Гармаш ВІ. та Тарасенко МІ. при проведенні перевірки діяли у
відповідності з вимогами закону і за встановлені порушення з боку ПП ОСОБА_1
Варвинська МДШ прийняла правомірне рішення про накладення штрафних санкцій.

В апеляційній
скарзі апелянт наголошував на тому, що суд прийняв рішення, яке суперечить
положенням Закону України „Про державну податкову службу",   Закону
України   „Про   застосування   реєстраторів   розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", Указу Президента
України „Про деякі заходи перегулювання підприємницької діяльності" та не звернув увагу, що були
відсутні підстави для перевірки ПП ОСОБА_1,
передбачені законодавством, перевіряючі не надали направлень та наказу на проведення перевірки і суд не дав
обґрунтування своєму висновку про правомірність
дій працівників Варвинської МДПІ , якому законодавству відповідають їхні вимоги, яким чином визначена була сума
залишку коштів у касі, якщо сума не перераховувалась.
Також апелянт зазначав, що акт перевірки оформлено з
грубим порушенням законодавства, ПП ОСОБА_1 не був повідомлений про час і місце розгляду акту, на що суд не звернув увагу і це
потягло ухвалення     рішення на не досліджених та недостовірних
доказах.

В судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, що позапланова перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового
та безготівкового обігу ПП ОСОБА_1 у відповідності до
Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій
в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"
проводилась на підставі наказу №
50 Варвинської МДПІ від 29.04.2006 р.(а.с.61-62),
посвідчень-направлень № 127 та № 128 від 04.05.2006 року на ім'я відповідно інспекторів
Гармаш В.І. і Тарасенко В.М., з якими була ознайомлена продавець торгівельної точки ПП ОСОБА_1, про що є її підпис (а.с.63,64 ). За наявності таких обставин, суд
першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що
при проведенні перевірки ПП ОСОБА_1 04.05.2006 року працівники Варвинської МДПІ
діяли у відповідності до вимог чинного законодавства і доводи
позивача не відповідають дійсності.

Посилання апелянта на те, що суд не взяв до уваги Закон України „Про державну податкову службу" та Указ Президента
України „Про деякі заходи дерегулювання підприємницької
діяльності", які чітко визначають порядок і підстави проведення позапланових і планових перевірок, відсутність підстав
для перевірки, то апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність
таких посилань, оскільки перевірка проводилась за Законом України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг" , ст.ст.З, 15, 16 якого передбачають перевірки СПД , які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів, органами податкової служби шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України,
зокрема ст.ст. 11, 11-2 Закону України „Про державну
податкову службу". Не можуть братись до уваги посилання апелянта на порушення відповідачами ст. 11-1 Закону України „Про державну податкову службу" , так як названа норма регулює
проведення перевірок в сфері своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та сплати податків та
зборів, а ч.ч.2, 3 ст. 16 Закону України
„Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування

та послуг"
регламентує перевірки для осіб, зазначених в п.п.5-9 ст.9 цього закону,
до яких не відноситься позивач.

Суд першої інстанції встановив, що при проведенні перевірки 04.05.2006 року працівники Варвинської МДПІ виявили порушення
п.п.5,13 ст.3,ст.8 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", про що склали акт, з
яким ознайомилась продавець і дала свої пояснення (а.с.65-68), без будь-яких застережень
стосовно того, що перевіряючі не перераховували суми коштів в касі або що виявлені порушення не відповідали дійсності. Копія
акта була вручена ПП ОСОБА_1 06.05.23006 року, про що теж є відмітка в акті
і це не суперечить законодавству, а тому
доводи апелянта про неналежне оформлення акту, відсутність порушень в роботі ПП ОСОБА_1, не ознайомлення з актом
в день перевірки є необгрунтованими
і суд першої інстанції дав їм належну оцінку.

Підстави для скасування рішення Варвинської МДПІ від 10.05.2006 року про накладення штрафних санкцій на ПП ОСОБА_1 відсутні,
оскільки воно відповідає чинному законодавству ,
про що суд теж зазначив у постанові.

За таких обставин, суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 199, 200,
205, 206 ,212 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2залишити без задоволення, а постанову Варвинського районного суду від 9 листопада
2006 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з дня складання її в повному обсязі і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання нею
законної сили.