Справа № 22ц-210/07                                          Головуючий у 1
інстанції - Сарапін Г.С.
Категорія - 19                                                                                  Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 березня 2007
року                                                                                  місто
Луцьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого-судді Стрільчука В.А.,

суддів - Свистун О.В., Здрилюк О.І.,

при секретарі Савчук О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

пр-ка відповідача ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат, понесених на обладнання жилого будинку
за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 на рішення
Володимир-Волинського міського суду від 18 грудня 2006 року,

встановила:

Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 18
грудня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 8160 грн. 13 коп. - у відшкодування
витрат, понесених на обладнання жилого будинку та 111 грн. 60 коп. - судових
витрат, а всього - 8271 грн. 73 коп..

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3
просить скасувати це рішення та ухвалити нове - про відмову в позові.

Вважає, що допущено невідповідність висновків суду
обставинам справи та судом порушено норми матеріального і процесуального права.

Апелянт зазначає, що відповідач являється єдиним
власником будинку, згоди   позивачу   на
проведення   будь-яких   робіт
не   давав,   а
тому  суд безпідставно    покликається    на
норми    сімейного,    а
не    цивільного законодавства.

Крім того, не
взято до уваги можливість демонтувати (відокремити) систему опалення в будинку.

Також судом не
застосовано вимоги ч.2 ст.72 СК України стосовно позовної давності.

Заслухавши осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і
обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з
наступних підстав.

Судом першої
інстанції встановлено, що сторони з 29.02.1992 року по 07.05.2003 року
перебували в зареєстрованому шлюбі і разом з двома неповнолітніми дітьми
проживали в будинку АДРЕСА_1.

Після розірвання
шлюбу позивач разом з дітьми залишилась проживати в даному будинку, відносно
чого відповідач не заперечував, оскільки з позовом про усунення перешкод в
користуванні жилим будинком та про вселення в нього - не звертався.

У 2005 році в
селі розпочалась газифікація. Оскільки позивач фактично проживала в належному
відповідачеві будинку, на її замовлення була виготовлена технічна документація
щодо газифікації будинку та нею було оплачено всі необхідні при цьому роботи.

На проведення всіх робіт по
газифікації позивач сплатила 8160 грн. 52 коп., в тому числі: за матеріали і
виконані роботи з газифікації будинку -2583 грн.39 коп.; за матеріали і
влаштування системи опалення - 3793 грн. 50 коп., а також інші витрати,
пов'язані з виготовленням технічної документації та з виконанням цих робіт в
розмірі 1783 грн. 63 коп..

Як вбачається із
матеріалів справи, за відповідачем ОСОБА_2 право власності на будинок АДРЕСА_1
визнано рішенням Володимир-Волинського міського суду від 20.07.2006 року
(а.с.4-7).

Всі роботи щодо
газифікації будинку проводились позивачем в 2005 році, тобто до постановления вищезазначеного
судового рішення.

З врахуванням наведеного, у
позивача не було потреби на той час запитувати у відповідача згоду стосовно
проведення робіт по газифікації будинку та оплати всіх необхідних при цьому
витрат.

Колегія суддів
приходить до висновку, що дії позивача не були спрямовані на досягнення
негативного результату щодо зазначеного майна, а навпаки, покращили його та
збільшили його вартість.

Не заслуговують на увагу покликання представника
відповідача на можливість демонтувати (відокремити) систему опалення в будинку.
Як пояснив в суді першої інстанції свідок ОСОБА_4 (а.с.42-зворот) в будинку при
проведенні газифікації та встановленні системи .опалення проводились газові
труби,  поставлено чугунні батереї,
радіатори  і  якщо демонтувати труби, то вони не будуть
мати товарного вигляду, втратять свою ціну і практично їх буде важко будь-де
використати.

Жодних доказів з протилежним висновком відповідач не
надав.

Також
безпідставними є покликання представника відповідача про незастосування судом
при вирішенні даного спору вимог ч.2 ст.72 СК України стосовно позовної
давності.

Колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої інстанції на підставі встановлених в
судовому засіданні фактів, що підтверджуються належними доказами, правильно
визначено правовідносини між сторонами і застосовано норми матеріального права,
що регулюють ці правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення
постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав
для його скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника відповідача ОСОБА_3 відхилити, а рішення
Володимир-Волинського міського суду від 18 грудня 2006 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.