АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-523/2007 р.                                          Головуючий по 1
Категорія                      про                                     Вітер Л.А.
відшкодування         шкоди,                                     Доповідач в апеляційній інстанції
злочином                                                   Захарова
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12"
березня 2007
р. Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого             Захарова А.Ф.

суддів                      Адаменко Л.В., Подорога В.М.

при секретарі              Ковтун Л.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Христинівського районного суду
Черкаської області від 12 січня
2007 р.
по справі за позовом по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_2, ОСОБА_3,
які заперечували проти доводів апеляційної скарги, судова
палата, -

встановила:

В листопаді 2006 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Вказували, що 31 березня 2005 року о 16.00 год. АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, наніс їй тілесні ушкодження, які
відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Постановою Христинівського районного суду від 18.11.2005
року відносно ОСОБА_1 порушено кримінальну справу за ознаками злочину,
передбаченого ст.. 125 ч.
1 КК
України. На протязі півтора року
справа розглядалась в суді, а 20.10.2006 року, коли відповідач зрозумів, що уникнути
відповідальності не зможе, він звернувся до суду із заявою, в якій прохав застосувати до нього амністію. 20.10.06
року була винесена постанова про застосування до відповідача амністії, і він
звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п.
б ст.. 1 ЗУ «Про амністію» від 31.05.2005
року. Цивільний позов згідно даної постанови залишений без розгляду.

Але поскільки діями відповідача їм завдана моральна та
матеріальна шкода, то вони вимушені звернутись з
даним позовом до суду.

В зв'язку із злочинними діями відповідача вони змушені
були звертатись для проходження
судово-медичного огляду, на що кожною витрачено по 26.25
грн. В ході розгляду справи в суді
ними за проведення судово-медичної експертизи
було витрачено 48,82 грн.,
на послуги адвоката по 600 грн.
і таким чином кожною понесені матеріальні витрати в розмірі 675,07
грн.

Окрім матеріальної їм була спричинена і моральна шкода,
яка полягає в тому, що від дій
відповідача вони, жінки, терпіли біль та приниження, страждали та переживали,
втратили душевний спокій, сон, перенесли
нервове потрясіння, що вимагало від них додаткових зусиль для організації їх життя та побуту, тому моральну
шкоду вони оцінюють в сумі 2000 грн. кожна.

В добровольному порядку відшкодувати завдану шкоду відповідач не бажає, тому вони вимушені звернутись з даним позовом до суду. На
підставі вище викладеного, ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, просили постановити рішення, яким стягнути
з ОСОБА_1 на користь кожної з них у
відшкодування спричиненої матеріальної шкоди по 675,07 грн., та у відшкодування
спричиненої моральної шкоди по 2000 грн.

Рішенням Христинівського районного суду від 12
січня 2007 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди по 75,07
грн. кожній та у відшкодування
моральної шкоди кожній по 1000 грн. В решті позовних
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі на це рішення ОСОБА_1 просить його змінити, зменшивши розмір стягнутих з нього сум на
користь позивачок у відшкодування моральної
шкоди до повного звільнення від сплати таких, вважаючи, що моральної шкоди позивачам він не спричинив.

Обговоривши матеріали справи, судова палата вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що за скаргою приватного звинувачення
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 18.11.2005
року було порушено кримінальну
справу відносно ОСОБА_1 за ч.
1 ст.
125 КК
України в зв'язку з тим, що він 31.03.2005 року близько 16 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в будинку АДРЕСА_1 наніс ОСОБА_2 та ОСОБА_3 легкі тілесні
ушкодження. 20.10.2006 р.
ОСОБА_1 за постановою Христинівського райсуду був звільнений від кримінальної відповідальності на
підставі п.б ст. 134 Закону
України «Поро амністію» від 31.05.2005 року, а цивільний позов потерпілих при цьому щодо
відшкодування спричиненої шкоди був залишений без
розгляду.

По справі встановлено, що в зв'язку із злочинними діями
ОСОБА_1 кожна потерпіла понесла втрати по 75,07
грн. для оплати судово-медичного
огляду та судово-медичної експертизи. Тому ці суми
суд правильно стягнув з ОСОБА_1 на користь потерпілих у відшкодування матеріальної шкоди. Витрати
потерпілих на послуги адвоката в сумі
по 600 грн.
кожної відшкодуванню не підлягають, як правомірно визначився суд, оскільки вони понесені не по даній справі, а в
зв'язку з підготовкою до суду скарг приватного
звинувачення та ведення кримінальної справи на стороні потерпілих (
ар. спр. 5-6).

Розглядаючи позовні вимоги про відшкодування моральної
шкоди з ОСОБА_1 на користь
позивачок, суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що така була, дійсно спричинена потерпілим. Від дії відповідача жінки
терпіли біль та приниження, страждали, перенесли нервове потрясіння, що потребувало від них додаткових зусиль для
організації життя. Враховуючи обставини справи,
матеріальний стан відповідача, з підстав розумності і справедливості, як зазначив суд, визначено до
відшкодування на користь кожної потерпілої по 1000
грн. моральної шкоди.

Судова палата вважає за можливе
погодитися з таким висновком суду.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, вимогам закону
і підстав для його скасування чи
зміни та задоволення апеляційної скарги, - не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308 ЦПК України, судова палата, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Христинівського районного суду від 12
січня 2007
року, -
залишити без змін. Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду
України в касаційному порядку на протязі двохмісячного
строку.