У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

30 травня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф., Лихути Л.М., Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л.,  -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дзержинську
Донецької області про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2006 року ОСОБА_1
звернувся в суд із позовом до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької
області про відшкодування моральної шкоди.

Зазначав, що працював на шахті ДП «Дзержинськвугілля» на підземних роботах. В період
роботи на шахті з ним стався нещасний випадок.

Висновком МСЕК від 13 червня 2006
року йому вперше встановлено 35% втрати професійної працездатності з
визначенням інвалідності ІІІ групи.

Посилаючись на те, що втратою
професійної працездатності йому завдано моральну шкоду, просив стягнути з
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області на його користь 30 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області
від 26 жовтня 2006 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 22
грудня 2006 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове, яким
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: стягнуто з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області на його
користь 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області просить скасувати рішення
апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював в шахті ДП «Дзержинськвугілля» на підземних роботах.

Відповідно до висновку МСЕК від 13
червня 2006 року йому вперше встановлено 35% втрати професійної працездатності
безстроково з визначенням інвалідності ІІІ групи.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1,
апеляційний суд виходив з того, що позов підлягає задоволенню з підстав,
передбачених статтями 1, 21, 28 та 34 Закону України “Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”.

Однак, згідно із пунктом 27 статті
77 Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” дію абзацу
четвертого статті 1, підпункту “е” пункту 1 частини першої статті 21, частини
третьої статті 28 та частини третьої статті 34 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”
в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей
зупинено на 2006 рік.

Таким чином, судом апеляційної
інстанцій при вирішенні спору помилково застосовано норми Закону, що не
підлягали застосуванню.

Враховуючи, що відповідно до
висновку МСЕК від 13 червня 2006 року позивачу вперше встановлено 35% втрати
професійної працездатності з визначенням інвалідності ІІІ групи, а дію норм
Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності”, на підставі яких здійснюється відшкодування моральної
шкоди застрахованим особам, було зупинено на 2006 рік пунктом 27 статті 77
Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для
задоволення заявлених ОСОБА_1. позовних вимог.

Безпідставно скасувавши законне й
обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд неправильно
застосував норми матеріального права до спірних правовідносин, що призвело до
неправильного вирішення спору та помилкового скасування рішення суду першої
інстанції.

З наведених підстав, рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 339 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області задовольнити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 22 грудня
2006 року скасувати, а
рішення Дзержинського міського суду
Донецької області від 26 жовтня 2006 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін