Справа №2-251/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

9 січня 2007 року Оболонський
районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Маринченко М.М., при
секретарі Пахар Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У серпні 2006
року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В
обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 23 травня 1998 року між ним і відповідачкою відділом реєстрації актів
громадянського стану Мінського району м. Києва, актовий запис НОМЕР_1,
зареєстрований шлюб, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя у нього з
відповідачкою не склалось, оскільки він зустрів іншу жінку, з якою фактично
створив нову сім'ю.

В попередньому
судовому засіданні позивач вказані позовні вимоги підтримав в повному обсязі та
зазначив, що збереження сім'ї і спільне життя з відповідачкою неможливі.

Відповідачка в
попередньому судовому засіданні зазначила, що проти розірвання шлюбу з
позивачем вона заперечує, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам її
малолітніх дітей та призведе до моральних страждань дітей. Також позивачка
вважає, що їх шлюб з позивачем остаточно не розпався, вони можуть зберегти
сім'ю, у зв'язку з чим просила суд надати їм строк для примирення до травня
2007 року.

Ухвалою
Оболонського районного суду м. Києва від 3 жовтня 2006 року сторонам надано
строк на примирення три місяці.

Після закінчення строку на примирення, в судовому засіданні позивач позовні
вимоги про розірвання шлюбу підтримав в повному обсязі, посилаючись на те,
що вони з відповідачкою не примирилися, збереження сім'ї і спільне життя з нею
неможливі і матимуть негативний вплив як на них, так і на дітей. Він з травня
2006 року проживає за іншою адресою та кілька років не підтримує шлюбні
стосунки з відповідачкою.

Відповідачка в
судовому засіданні пояснила, що вони з відповідачем не примирилися, їхню сім'ю
зберегти неможливо, проте проти розірвання шлюбу вона заперечує, оскільки
відповідач не вирішив питання про місце проживання їхніх дітей.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до
ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Шлюб між
сторонами зареєстровано 23 травня 1998 року відділом запису актів
громадянського стану Мінської районної державної адміністрації м. Києва,
актовий запис НОМЕР_1. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

2

Судом встановлено, що
позивач та відповідачка проживають окремо та не ведуть спільного господарства з
травня 2006 року, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, позивач проживає за
іншою адресою, зустрів іншу жінку. Причиною цьому стали сімейні суперечки та
сварки, відсутність статевих відносин. Після надання строку на примирення
сторони не примирилися та вважають, що збереження сім'ї є неможливим.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження
шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін та їхніх неповнолітніх дітей.

На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу
України, керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України,

вирішив:

Шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, зареєстрований відділом запису актів громадянського
стану Мінської районної державної адміністрації м. Києва, актовий запис
НОМЕР_1, розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану
стягнути з ОСОБА_1
державне мито у розмірі 17 (сімнадцять) гривень, відповідачку від сплати мита
звільнити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в
двадцятиденний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.