Справа № 2-94/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

22 березня 2007 року                        Деснянський районний суд
м. Чернігова

у складі:судді
Бечко Є.М.

при
секретарі   Очерет О.В.

за участю
прокурора Станкевича
Ю.В.

представників     відповідачів     ОСОБА_5,

ОСОБА_6, позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові
цивільну справу за позовом прокурора м. Чернігова в інтересах ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договорів дарування, застави та
купівлі-продажу недійсним та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про виселення,

встановив:

Перший заступник прокурора м. Чернігова звернувся до суду в інтересах
ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору
дарування квартири АДРЕСА_1 від
11.02.1993 року, договору застави від 09.09.2003 року, договору купівлі-продажу
від 19.11.2005 року, мотивуючи позов тим, що договір дарування між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 укладено під впливом помилки щодо істотних обставин договору з боку
ОСОБА_1, а договори застави та купівлі-продажу слід визнати недійсними,
оскільки вони стали наслідком недійсного правочину.

У провадженні суду знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю, виселення,
який позивач мотивував тим, що ОСОБА_2 отримала від нього в позику грошові
кошти під заставу спірної квартири, кошти не повернула і заставлена квартира
перейшла до нього у власність згідно договору застави.

Притягнутий у вказаній справі в якості третьої особи з самостійними
вимогами щодо предмету спору ОСОБА_4. 06.01.2006
року звернувся до суду з позовом про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_1 зі спірної
квартири, мотивуючи позов тим, що 19.11.2005
року придбав вказану квартиру за договором купівлі-продажу у ОСОБА_3, однак
не може користуватись власною квартирою через проживання там відповідачів та
інших сторонніх осіб

Ухвалою суду від 01.03.2006
року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 залишено без розгляду за заявою
позивача.

2

Також ухвалою суду від 01.03.2006
року прийнято відмову ОСОБА_4 та закрито провадження  у справі в частині вимог про виселення
ОСОБА_2

Ухвалою суду від
27.10.2006 року
справи об'єднанні в одне провадження.

В судовому засіданні прокурор, позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги
підтримали, позовні вимоги ОСОБА_4 не визнали.

Представники
відповідачів позов не визнали.

Представник  ОСОБА_4 позов довірителя підтримав.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4. в судове засідання
не з'явились, причин неявки не повідомили про розгляд справи сповіщені належно.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явилась, просила справу
розглянути у її відсутність.

Заслухавши пояснення прокурора, сторін та представників, показання свідків,
дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків:

Як вбачається з матеріалів справи, 11.02.1993
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1. Даний договір
посвідчено нотаріусом Першої держнотконтори м. Чернігова ОСОБА_7

З пояснень, даних представником третьої особи ОСОБА_7 у попередньому
засіданні, тексту оспорюваного договору вбачається, що при укладенні договору
дарування, нотаріус роз'яснювала дарительці зміст правочину, виясняла, чи не
хоче вона укласти договір пожиттєвого утримання чи скласти заповіт, зачитувала
договір сторонам, що підстав вважати, що вказаний договір вчинено під впливом
помилки немає.

З показань свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 також вбачається, що позивачка саме
подарувала спірну квартиру ОСОБА_2, яка є її племінницею, довірившись родинним
почуттям.

Відповідно до ст. 229
ЦК України судом може бути визнано недійсним правочин, якщо особа, яка вчинила
правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, зокрема, якщо
має місце помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін,
властивостей і якостей речей, що значено знижують їх цінність, або можливість
використання за цільовим призначенням.

Приймаючи до уваги, що будь-яких належних доказів на підтвердження вимог
позивачки суду не надано, що пояснення відповідачки ОСОБА_2, і визнання нею
позову є свідченнями заінтересованої особи, суд приходить до висновку, що
помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін з боку позивачки
ОСОБА_1 при укладенні договору дарування була відсутня, в зв'язку з чим у
задоволенні позовних вимог прокурора у цій частині належить відмовити.

Крім того позивачкою пропущено встановлений термін позовної давності, вона
не зверталась з клопотанням про поновлення строку на .звернення до суду та не
зазначила причин неможливості звернення до суду з позовом протягом 13 років.

Також суду не надано буд-яких доказів, що стали б підставою для
визнання   недійсними договору   застави від 09.09.2003 року, договору
купівлі-

3

продажу від 19.11.2005 року, в зв'язку
з чим у цій частині позову також належить відмовити.

В зв'язку з викладеними обставинами власником спірної квартири
на час розгляду справи є ОСОБА_4., який придбав її на законних підставах,
згідно договору купівлі-продажу від 19.11.2005
року.

Відповідно до ст. 391
ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження своїм майном

Враховуючи викладене та що будь-які правові підстави для проживання ОСОБА_1
в спірній квартирі відсутні, позовні вимоги ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні власною квартирою, виселення ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,
60, 88, 209, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 203,
209, 215, 229, 386, 391 ЦК України, ст. 48
Закону України "Про власність", суд, -

вирішив:

В задоволенні позову прокурора м. Чернігова в інтересах
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договорів дарування, застави
та купівлі-продажу недійсним недійсним
відмовити.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про виселення задовольнити.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, виселити з квартири АДРЕСА_1, без
надання їй іншого житла.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів
після подання заяви про  апеляційне
оскарження.