АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-588/2007 р.                                                    Головуючий
житлових                                                   Колода
правовідносин                                                                        Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"5" березня 2007 р. Колегія суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого               Ювшина В.І.

суддів                           Качан О.В., Корнієнко
Н.В.

при
секретарі              Пономаренко Ю.І.

з участю
адвоката      ОСОБА_1

предст.
відповідача    ОСОБА_2

позивачів                    ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2006 р. по
справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання втратившим право на
користування жилим приміщенням, -

встановила:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання
втратившим право на користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що вони
всі проживали однією сім'єю в квартирі АДРЕСА_1. Квартира не приватизована. В
2004 році шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвано. З 2004 року ОСОБА_5 перестав
проживати в одній квартирі з позивачами, а проживав із співмешканкою в
АДРЕСА_2. На даний час місце проживання ОСОБА_5 невідоме. Нам протязі більше
шести місяців ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 не проживає без поважних причин, а тому
просили суд визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право на користування житловим
приміщенням в АДРЕСА_1 та зобов'язати КП РЕУ-1 розірвати з ним договір найму
вказаного житлового приміщення.

Рішенням Придніпровського районного суду від 21 грудня
2006 року позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено. Визнано ОСОБА_5 таким,
що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
Зобов'язано ВЖ РЕУ-1 зняти з реєстрації по даному адресу ОСОБА_5 та укласти з
ОСОБА_3 договір найму АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення Придніпровського районного
суду від 21 грудня 2006 року скасувати, вважаючи, що суд першої інстанції
невірно встановив фактичні обставини справи та ухвалити нове рішення, яким
позивачам відмовити в задоволенні позову.

2

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та
перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до
ОСОБА_5 про визнання його втратившим право на користування жилим приміщенням,
квартирою АДРЕСА_1, так як він не проживав в даному жилому приміщенні без
поважних причин більше шести місяців.

З аналогічним позовом позивачі вже звертались до суду в
2004 році і рішенням Придніпровського районного суду від 29 листопада 2004 року
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання його втратившим
право на користування квартирою відмовлено, а ОСОБА_5 вселений в АДРЕСА_1. Дане
рішення суду виконано, ОСОБА_5 вручено ключі від квартири та вселено в дану
квартиру.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 2 від 22 квітня
1985 року з наступними змінами «Про деякі питання, що виникають в практиці
застосування судами Житлового кодексу України» в п. 10, що наявність рішення
суду про право громадянина користуватись жилим приміщенням не є перешкодою до
розгляду і задоволення позову про визнання його таким, що втратив це право з
мотивів, що після набрання рішенням законної сили або після його виконання він
був відсутнім понад шість місяців, у тому числі і в тих випадках, коли строк
для виконання рішення не скінчився.

Тому з'ясувавши причини відсутності ОСОБА_5 в кв. АДРЕСА_1 понад шість
місяців без поважних причин після його вселення в дану квартиру згідно судового
рішення, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про втрату
ОСОБА_5 права на користування даною квартирою по підставам ст. 71 ЖК України,
так як він за власною ініціативою та добровільно пішов проживати до іншої
жінки.

Доводи апелянта про те, що йому перешкоджають позивачі проживати в даній
квартирі спростовуються матеріалами справи та не підтверджені самим апелянтом.
Рішення Придніпровського районного суду від 29 листопада 2004 року про вселення
ОСОБА_5 було виконано ОСОБА_3 добровільно, яка надала йому ключі від вхідного
тамбура та квартири. Свідченням цьому є та обставина, що після цього ОСОБА_5 не
звертався про примусове виконання рішення.

При таких обставинах рішення суду першої інстанції відповідає наявним
доказам та встановленим обставинам, а апеляційна скарга підлягає до відхилення.

Керуючись ст.ст.
303, 307-308, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Придніпровського
районного суду від 21 грудня 2006 року, - відхилити, а рішення Придніпровського
районного суду від 21 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі
двох місяців, починаючи з дня її проголошення.