Справа
№2-227/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

18 січня 2007 року
Придніпровський районний суд м .
Черкаси в складі:

· головуючого
- Клочко О.В.

· при
секретарі - Рольській
Л.М.

· з участю
адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м . Черкаси справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4
про відшкодування матеріальної і моральної шкоди , завданої в результаті дорожньо - транспортної
пригоди -

ВСТАНОВИВ: ОСОБА_2. звернулася до суду з позовом про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди , заподіяної в результаті дорожньо - транспортної
пригоди , вказуючи
, що 2 вересня 2006 року близько
16год.30хв. разом зі своєю знайомою ОСОБА_5. вона йшла по пішохідному тротуару
АДРЕСА_1. Несподівано
раптово позаду них на великій швидкості,
рухаючись всупереч вимог Правил
Дорожнього Руху України по тротуару , наблизився автомобіль БМВ 530 дн НОМЕР_1 під керуванням ,
як потім вияснилось ,
ОСОБА_3, а сам
автомобіль належить ОСОБА_4. Почувши шум автомобіля , що наближається , вони з ОСОБА_5.
кинулися в різні боки , намагаючись
уникнути наїзду на них автомобіля .
ОСОБА_5. це вдалося ,
а ій -ні, на неї
було скоєно наїзд автомобілем ,
від удару вона впала на асфальт .Не зупиняючись та не гальмуючи водій
автомобіля ОСОБА_3 проїхав уперед до перехрестя з вул.. Хрещатик , де зупинився , вийшов з
автомобіля , запитав : « Ну що , порядок ?» , потім сів у
автомобіль і ще з більшою швидкістю зник з місця наїзду .Сторонній перехожий з
мобільного телефону викликав співробітників ДАІ, які зафіксували факт правопорушення . та викликали їй
швидку медичну допомогу .
Лікарем швидкої медичної допомоги їй було надано первинну медичну допомогу , а згодом її було
доставлено до травмпункту,
де встановлено діагноз «забій м'яких тканин верхньої третини правого
стегна, обширна підшкірна
гематома, забій
м'яких тканин , спадини
верхньої третини правого передпліччя ,
пошкодження зовнішнього меніску правого колінного суглобу «.Після огляду лікарем вона була доставлена
додому , у неї підвищився тиск до критичного
рівня , а наступного дня , коли вона намагалася піднятися з ліжка - втратила свідомість , після чого знову викликались
працівники швидкої медичної допомоги і було встановлено діагноз - вазомоторне
больове запаморочення .
5 вересня 2006 року до
неї знову викликалися працівники швидкої медичної допомоги та було встановлено - гіпертонічний
криз , після
чого вона звернулась за меддопомогою в поліклініку №1 м . Черкаси . Постановою ВДАІ
УМВС України в Черкаській області від 12.09.2006
року ОСОБА_3 визнано винним у невиконанні п.п.12.1,13.1 та 2.36 Правил
Дорожнього Руху України ,
в порушенні кримінальної справи відмовлено по п.2 ст.6 КПК України . В результаті ДТП їй завдано моральної шкоди , оскільки вона перенесла нервовий стрес , біль від наїзду автомобіля , у неї підвищився артеріальний тиск і вона декілька днів перебувала на постільному
режимі.

В судовому засіданні ОСОБА_2.
позовні вимоги підтримала . Підтримав вимоги позивачки і її адвокат
ОСОБА_1.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав частково , визнав обставини
того , що
залишив місце ДТП та що є
винним в скоєнні ДТП.

Відповідач ОСОБА_4. позов визнав частково , зазначивши , що є власником
автомобіля , яким
керував син.

Суд ,
заслухавши пояснення сторін ,
дослідивши письмові матеріали справи ,
приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог у
відповідності до ст..ст.1166,1187
ЦК України , оскільки
встановлено та підтверджено ,
що саме ОСОБА_3 2.09.2006
року близько 16год.30хв. на пішохідному тротуарі по АДРЕСА_1 м . Черкаси здійснив
наїзд на позивачку ОСОБА_2, яка отримала тілесні ушкодження - забій м'яких
тканин верхньої третини правого стегна,
обширної підшкірної гематоми , забій м'яких тканин верхньої третини правого передпліччя , пошкодження
зовнішнього меніску правого колінного суглобу . В результаті таких ушкоджень до неї декілька разів
викликалася швидка медична допомога,
що підтверджено наданими суду картами виїзду швидкої медичної допомоги -

2.09.2006 року, 3.09.2006 року, 5.09.2006 року та вона
знаходилася під впливом гіпертонічного кризу та змушена лікуватися. Завдані
тілесні ушкодження ускладнено наявністю у позивачки захворювання єдиної нирки ,
що підтверджено даними довідки Черкаської обласної лікарні від 7.11.2006 року. За постановою ВДАІ УМВС України в
Черкаській області від 12.09.2006 року , у діях відповідача ОСОБА_3 вбачається порушення правил 2.3б, 12.1,13.1 Правил Дорожнього Руху України , що призвели до
виникнення ДТП. Відповідно
до ст..1187 ЦК
України шкода , завдана
джерелом підвищеної небезпеки ,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі право
власності, інше
речове право , договір
підряду , оренди , тощо володіє транспортним засобом , механізмом , іншим об'єктом , використання , зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку .

Особа,
яка здійснює діяльність ,
що є джерелом підвищеної небезпеки ,
відповідає за завдану шкоду,
якщо вона не доведе ,
що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого . Відповідач
ОСОБА_3 визнав в судовому засіданні обставини того , що саме він
скоїв наїзд на позивачку ,
що порушив Правила Дорожнього Руху України та зник з місця пригоди , не дочекавшись працівників ДАІ. Власником автомобіля на якому він їхав - є відповідач ОСОБА_4., який підтвердив вказані
обставини . Оскільки
в судовому засіданні встановлено ,
що шкоди завдано в результаті наїзду автомобілем , власником якого
є ОСОБА_4., тому , у відповідності до ст.. 1187 ЦК України саме вказана особа і має нести
відповідальність за даним позовом .Разом з тим , встановлено ,
що безпосередній наїзд скоїв ОСОБА_3 і є винним в даній ДТП, а тому , відповідальність вони мають нести солідарно згідно до ст..1190 ЦК України Обставини ДТП підтвердила в судовому засіданні і свідок ОСОБА_5.. При цьому суд враховує
також і правила ст..1193 ЦК України , згідно якої суд може зменшити розмір
відшкодування шкоди , завданої фізичною особою, залежно від її
матеріального становища , крім випадків , коли шкоди завдано вчиненням злочину
.Разом з тим , суд враховує обставини та характер завданої шкоди , і вважає ,
що визначений позивачкою ОСОБА_2 розмір моральної шкоди в 3000грн. є завищеним , а тому , підлягає до зменшення в судовому
порядку .Оскільки ОСОБА_2 при подачі позову не в повній мірі сплачено державне
мито та витрати на інформаційно -технічне забезпечення розгляду справи , вказані
витрати підлягають до стягнення із відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

На підставі ст..ст. 11,213-215,88 ЦПК України , керуючись ст..ст.1166,1187,1190,1193 ЦК України , суд -

ВИРІШИВ: Позов ОСОБА_2 задовольнити частково
.

Стягнути з
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь

ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1500гривень - солідарно.

Стягнути з
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 судові витрати у

прибуток держави
в сумі 42,50гривень та витрати на інформаційно - технічне забезпечення

розгляду справи
в сумі 22,50гривень солідарно.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом 10 днів з
дня проголошення рішення . Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано
протягом 20 днів з дня подання
заяви про апеляційне оскарження рішення суду через суд першої інстанції .