Справа № 22ц-424/2007                  Головуючий у суді 1
інстанції: Ковальчук В.О.
Категорія   23                                                     Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

14
лютого 2007 року                    Апеляційний
суд Дніпропетровської області у складі :

Головуючого
судді : Перцової В.А.

Суддів:                          Козлова С.П., Григорченка Е.І.

При
секретарі:              Білоус A.M.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до відділення Дніпропетровського лінійного виробничого
управління магістральних газопроводів філії Управління магістральних
газопроводів "Харківтрансгаз" дочірньої компанії
"Укртрансгаз" національної акціонерної компанії "Нафтогаз
України" про стягнення матеріальної і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення
Юр'ївської о районного суду від 1 червня 2006 року, яким відмовлено в
задоволенні її позову до відділення Дніпропетровського лінійного виробничого
управління магістральних газопроводів філії Управління магістральних
газопроводів "Харківтрансгаз" дочірньої компанії
"Укртрансгаз" національної акціонерної компанії "Нафтогаз
України" та Дніпропетровського проектного інституту житлового цивільного
будівництва "Дніпроцивільпроект" про стягнення матеріальної шкоди за
закінченням строку позовної давності звернення до суду, а в решті позовних
вимог за безпідставністю.

В обгрунтування апеляційної скарги вона посилається на
те, що суд не врахував обставини справи і причини, з яких вона не зверталась із
позовом до суду, надані і зазначені нею докази щодо цих причин, а також,
докази, які свідчать про спричинення їй моральної шкоди.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що вона пропустила без
поважних причин строк позовної давності.

Але, даний висновок зроблено судом без повного з'ясування обставин справи,
дослідження і оцінки всіх доказів.

Так, позивачка вважала, що вона не пропустила строк
позовної давності, оскільки відповідач визнавав порушене її право, їй обіцяли
надати квартиру замість пошкодженого будинку. В підтвердження своїх доводів
вона посилалась на конкретних посадових осіб, до яких вона зверталась.

На порушення вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, районний суд
не роз'яснив позивачці її право заявити клопотання про допит цих осіб у якості
свідків.

Також, суд не звернув уваги на те, що обстеження будинку позивачки
проводилось неодноразово, в тому числі у 2003 році за участю працівника
Дніпропетровського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів
(т. 1 а. с. 8), який підписав акт про стан будинку, і не дав належної оцінки
цим обставинам при вирішенні питання щодо перебігу строку позовної давності.

Крім того, суд розглянув справу і ухвалив рішення,
зазначивши в якості відповідача відділення "Дніпропетровського лінійного
виробничого управління магістральних газопроводів" Філії "Управління
магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" дочірньої компанії
"Укртрансгаз" національної компанії "Нафтогаз України", в
той час, як зазначене

відділення
не є юридичною особою і не може, згідно ст.ст. 28, 29 ЦПК України, виступати в
якості сторони по справі.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції представник
відповідача і що вбачається із наданих ним документів про повноваження,
юридичною особою є Дочірня компанія "Укртрансгаз" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Таким чином, районний суд розглянув по суті позов, пред'явлений до
неналежного відповідача, не вирішивши в установленому законом порядку (ст.33
ЦПК України) питання про його заміну.

Розглядаючи справу, районний суд також не звернув увагу на те, що в
судовому засіданні 8 лютого 2005 року ухвалою суду в якості належного
відповідача була залучена до участі в справі Юрївська селищна рада, про розгляд
справи зазначену раду суд не повідомляв, про її заміну чи виключення з числа
відповідачів відповідної ухвали не виносив.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення суду скасувати, а справу направити на
новий розгляд. У зв'язку із скасуванням основного рішення, скасуванню підлягає
і додаткове рішення суду про стягнення судових витрат.

Керуючись ст.307
п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Юрївського районного суду від 1 червня 2006 року і додаткове
рішення від 4 жовтня 2006 року скасувати; справу направити на новий розгляд до
того ж суду в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення; може бути

оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з

цього часу.