№ 2-962007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08
лютого 2007 року                                                                                             м.
Люботин

Люботинський
міський суд Харківської області у складі

головуючого
судді                             Шевцової
Н.В.

при
секретарі                                                  Самойленко
О.С.

за
участю представника позивача               ОСОБА_1.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Люботин Харківської області цивільну вправу
за позовом ОСОБА_2 до Люботинської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права
власності на житловий будинок по спадкуванню

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2
звернулась до суду з позовною заявою до Люботинської міської ради, ОСОБА_3 про
визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування, в якій
зазначає, що житловий будинок АДРЕСА_1 у 1952 році було побудовано її батьками
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які з 1948 року знаходились в зареєстрованому шлюбі. В 1990
році помер її батько, після його смерті у будинку постійно проживала належав
його дружина, а її матір, яка користувалася будинком, робила в ньому ремонт,
обробляла присадибну ділянку. В 2005 році померла її матір, на момент її смерті
вона проживала у спадковому будинку, за яким доглядає до теперішнього часу, але
право власності на нього оформити не має можливості у зв'язку з тим, що будинок
не було зареєстровано в БТІ.

Представник
позивачки у судовому засіданні позов підтримав, у своїх поясненнях зазначив, що
у померлих подружжя ОСОБА_2 було двоє дітей - позивачка і ОСОБА_3, яку судом
було притягнуто до участі у справі в якості відповідачки.

Представник
відповідача - Люботинської міської ради, до судового засідання не з'явився,
надав суду заяву про згоду з позовом та проханням розглянути справу за
відсутністю представника виконкому, суд визнав можливим розглянути справу без
участі представника відповідача.

Відповідачка
ОСОБА_3 позов визнала, повністю підтвердив обставини зазначені у позові, та зазначила,
що вона на момент смерті батьків у спірному будинку не проживала та ним не
користується.

Суд
заслухавши пояснення сторін, допитав свідків, перевіривши матеріали цивільної
справи, встановив наступне.

Згідно
довідки Люботинського БТІ від 23.01.2007 року за НОМЕР_1 будинок АДРЕСА_1 в
експлуатацію зданий, але в БТІ не зареєстровано. Дійсна вартість житлового
будинку та всіх будівель та споруд, які знаходяться на земельній ділянці
становить 13432 гривень.

Згідно
акта державної приймальної комісії про прийняття закінченого будівництвом
об'єкту до експлуатації від 23.11.2006 року, який затверджено рішенням
виконкому Люботинської міської ради НОМЕР_2 від 29.11.2006 року житловий
будинок літ. „А-1" по АДРЕСА_1 прийнято до експлуатації та надано дозвіл
на його розміщення на земельній ділянці з допоміжними господарськими будівлями.

Допитана
в якості свідка ОСОБА_6 пояснив суду, що вона знайома з позивачкою та її сім'єю
з 1964 року, тому що є їх сусідкою, та бачила, як батьки позивачки   самостійно
за   свої   кошти
побудував   спірний   житловий
будинок   по

2

АДРЕСА_1.
Після смерті ОСОБА_4 у спадковому
будинку постійно проживала тільки його дружина ОСОБА_5, яка користувалася
будинком, обробляла присадибну ділянку. У подружжя ОСОБА_2 було двоє дітей - ОСОБА_2
та ОСОБА_3. На момент смерті своєї матері ОСОБА_5 у спадковому будинку постійно
проживала її донька ОСОБА_2, а інша дочка постійно проживає у м. Харкові.

Допитана
в якості свідка ОСОБА_7 зазначила, що вона знайома з сім'єю позивачки з 1961
року, та надала суду показання, які аналогічні показанням свідка ОСОБА_6.

Відповідно
до ч.2 ст.331 ЦК України Право власності на новостворене нерухоме майно
(житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до
закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту
державної реєстрації.

Відповідно
до ч.3 ст.376 ЦК України Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно
може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване
нерухоме майно.

Згідно
технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1, за цим будинком закріплена земельна
ділянка площею 600 м2 на підставі рішення виконкому Люботинської міської ради
від 12.09.1955 року за НОМЕР_3.

Аналізуючи
наведені у рішенні докази у їх сукупності , суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, судом встановлено, що забудовником спірного будинку з допоміжними
надвірними будівлями є батьки позивачки, що підтверджено поясненнями сторін,
показаннями свідка, актом державної приймальної комісії про прийняття
закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації, який затверджено рішенням
виконкому Люботинської міської ради, також судом встановлено закріплення земельної
ділянки для обслуговування житлового будинку. При таких обставинах суд вважає
доведеним факт будівництва спірного будинку батьками позивачки.

Згідно
свідоцтва про смерть ОСОБА_4
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно з
ч.1 та 2 ст.524 ЦК України (редакції 1963 року) спадкування здійснюється за
законом та заповітом; спадкування за законом має місце тоді і оскільки воно не
змінено заповітом.

Відповідно
до ч.ч.1, 2 ст.549 ЦК України (редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління спадковим майном або
подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини, та вчинив зазначені дії на протязі шести місяців з моменту
відкриття спадщини.

Згідно
довідки другої державної нотаріальної контори Харківського району від
02.02.2007 року за НОМЕР_4 після померлого ОСОБА_5 із заявою про прийняття або
відмови від спадщини ніхто не звертався.

Відповідно
до свідоцтва про одруження ОСОБА_4
та ОСОБА_5 01.11.1948 року зареєстрували шлюб.

Як судом
встановлено з показань свідків та пояснень представника позивачки і
відповідачки, ОСОБА_5 своєчасно прийняла спадщину після смерті свого чоловіка,
вступивши в фактичне управління спадковим майном, мешкаючи у спадковому
будинку, здійснюючи за них догляд, тому суд вважає, що вона спадщину прийняла.

3

Згідно
свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Згідно
ст.. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні
особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті
за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно
до ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його
смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно
ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняту спадщину, але на момент
відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно
до ст. 1270 ЦК Украины
для прийняття спадщини встановлюються строк у шість місяців, який починається з
часу відкриття спадщини.

Згідно
довідки другої державної нотаріальної контори Харківського району від
02.02.2007 року за НОМЕР_4 після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року до
нотаріальної контори із заявою про прийняття або відмову від спадщини ніхто не
звертався.

Відповідно
до свідоцтва про народження позивачки і відповідачки по справі померла ОСОБА_5 приходилась їй матір'ю.

Аналізуючи
усі наведенні у рішенні докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги,
обґрунтовано, та підлягають задоволенню, оскільки, судом встановлено, що
померла ОСОБА_5 своєчасно та належним чином прийняла спадщину після смерті
свого чоловіка, позивачка приходилась
померлої ОСОБА_5 донькою, на момент смерті своєї матері постійно мешкала у
спадковому будинку, що підтверджено показаннями свідків, то б то вона є
спадкоємцем першої черги, своєчасно прийняв спадщину, інша спадкоємиця першої
черги - відповідачка по справі ОСОБА_3 спадщину не прийняла, інших спадкоємців
першої черги, які б прийняли спадщину судом не встановлено, тому суд
задовольняє позов.

Державне
мито та інформаційно-технічні витрати позивачем сплачено у повному обсязі при
подачі позову до суду.

Керуючись
ст. ст. 10, 11, 88, 130, 174, 208, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України,
ст.ст.524, 529, 549 ЦК України (в редакції 1960 року), ст.ст. 1216, 1261, 1268
ЦК України,   суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити
позов ОСОБА_2.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, у порядку спадкування
за законом після матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Люботинський
міській суд Харківської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
рішення суду в десятиденний строк з дня проголошення рішення і поданням після
цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.