Справа № 2п-7/ 2007р
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 березня 2007
року Іваничівський районний суд Волинської області

в складі:
головуючого - судді                          Неверова І.М.

за участю секретаря                     Киці
Л.Ф.

з участю позивачів                       ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5представника відповідача
Охотинського В.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Іваничі справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5до ВАТ «Горохівське АТП 10764»
про відшкодування моральної шкоди, -

Встановив:

Позивачі звернулися
до суду і в судовому засіданні підтримали позовну вимогу посилаючись на те, що
вони є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої
категорії та інвалідами війни II та Ш групи і відповідно до Закону України «Про статус
ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» вони мають право на 50% знижку вартості
проїзду на міжміському транспорті в період з 1 жовтня по 15
травня без обмеження кількості поїздок.

9 січня 2003 року директором
ВАТ «Горохівське АТП 10764»
Шелестом Г.С. було видано лист, яким з 20 січня 2003
року було припинено перевезення пільгових категорій громадян на маршрутах
Горохівського АТП та на маршрутах орендарів-підприємців, що перебували у
трудових відносинах з автопідприємством.

За заявою
позивачів даний лист прокурором Горохівського району було опротестовано і в
подальшому скасовано. Однак у період з 20
січня по 1 березня 2003 року пільгове
перевезення позивачів по справі не проводилось.

Позивачі
стверджують, що дії керівництва підприємства спричинили їм значні душевні
переживання, викликало депресивний стан, вони відчули свою незахищеність зі
сторони держави, перенесли сильне душевне потрясіння, що привело до погіршення
стану здоров'я. Вважають, що діями відповідача їм заподіяно моральну шкоду в
розмірі 10 тис.грн.
кожному.

Представник
відповідача зазначені вимоги не визнав мотивуючи тим, що автобусні станції не
підпорядковані Горохівському АТП, лист носив рекомендаційний характер, а тому
відповідальність за невидачу пільгових квитків повинні нести працівники автобусної
станції. Крім того лише ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив, що між ним та
відповідачем по справі у вказаний період

-2-

відбулися цивільно-правові відносини, а інші позивачі даного факту належно
не довели, отже і не мають права на відшкодування шкоди.

Суд заслухавши
заперечення представника відповідача, показання позивачів, допитаних як
свідків, свідків ОСОБА_6, та ОСОБА_7, дослідивши письмові докази приходить до
висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

В судовому
засіданні встановлено, що на позивачів по справі поширюється Закон України «Про
статус ветеранів війти та гарантій їх соціального захисту» відповідно до якого
вони мали право пільгового (50%)
проїзду у вказаний період на маршруті Горохів-Луцьк. Даний факт
стверджується оглянутими в судовому засіданні посвідченнями інвалідів війни.

Факт відмови у
користуванні пільгами, які належать позивачам за законом у період з 20 січня по 1 березня 2003 року
стверджується : ОСОБА_2
квитком про оплату повної вартості проїзду у м.Луцьк від 20.01.03р., ОСОБА_1
показами свідка ОСОБА_6 та самого ОСОБА_1 Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_5
також належно довели необхідність поїздок у м.Луцьк у вказаний період в
особистих справах.

Із показів
свідка ОСОБА_6 вбачається ,
що автобусна станція м.Горохів є відокремленим підрозділом ВАТ ВОПАС 10799 м.Луцька. Лист
адміністрації «Горохівське АПТ 10764»
надійшов безпосередньо на автостанцію, а також і в ВАТ ВОПАС. Касири
автостанції припинили видачу пільгових квитків в зв'язку з тим, що водії
підприємства-перевізника, посилаючись на вказівку адміністрації АТП
відмовлялись перевозити пільгову категорію пасажирів. Позивачі в цей період
дійсно звертались до нього в зв'язку з порушенням їхніх прав і він їм
рекомендував звернутися до адміністрації АТП.

Свідок ОСОБА_7
пояснила, що адміністрація АТП була вимушена видати такий лист і відмовитись
від перевезення пільгових категорій пасажирів з тих підстав, що держава
несвоєчасно і не в повному обсязі компенсувала витрати по пільговим
перевезенням.

Із листа ВАТ «Горохівське
АТП 10764» за
підписом Шелеста Г.С. на
адресу директору ВАТ ВОПАС 10799
м.Луцька Попку В.Й. вбачається,
що з 20.01.2003 року
Горохівське АТП припиняє пільгове перевезення населення.

Відповідно до
ч.2 п.21 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни , гарантії їх
соціального захисту» (в редакції від 26.12.2002
року), який діяв на момент виникнення правовідносин позивачам, як інвалідам
війни, надавалось право користуватися міжміським транспортом у період з 1 жовтня по 15 травня з 50% знижкою вартості
проїзду без обмеження кількості поїздок.

Незаконність дій
адміністрації АТП підтверджується також протестом прокурора Горохівського
району.

На підставі
наведеного суд вважає встановленим той факт, що позивачі мали право на
пільговий проїзд, і що неправомірними діями відповідача їх право було порушене,
чим заподіяна моральна шкода.

При вирішенні
питання про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню суд виходить із того, що
вказаний лист діяв незначний проміжок часу, порушені права позивачів
скасуванням листа були поновлені, доказів про погіршення стану здоров'я в
зв'язку з моральними стражданнями позивачами надано не було, а тривалий розгляд
справи в судах не є підставою для збільшення розміру моральної шкоди, тому суд
приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачів по 100 грн моральної
шкоди.

- з -

Крім того з відповідача в дохід держави необхідно
стягнути судові витрати .

Керуючись
ст.ст.10,11,60,88,212-215,218
ЦПК України, ст.4401 ЦК
України ( редакції
1963р.), п.21 ст.13 Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» ,   суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з ВАТ
«Горохівське АТП 10764» м.Горохів
в користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5по 100 грн
кожному у відшкодування завданих моральних збитків.

Стягнути з
відповідача по справі в дохід держави 42,50
грн судового збору та 30
грн за інформаційно-технічне забезпечення .

Рішення набуває
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження , якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський
районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його
проголошення та апеляційної скарги- протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження , або шляхом
подачі апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя              І.М.Нєвєров