Справа № 22ц-1714                                                 Головуючий
Категорія 17                                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 лютого 2007 року                            Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого              Висоцької
B.C.,

суддів                           Біляєвої
О.М., Осипчук О.В.,

при секретарі               Пометун
СМ.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу- за позовом ОСОБА_1 до закритого
акціонерного товариства „Страхова компанія „Східно-українське страхове
товариство" про повернення сплачених страхових платежів та відшкодування
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, який є
представником ОСОБА_1, звернувся до Апеляційного суду Донецької області з
апеляційною скаргою на рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 27 грудня 2006 року, яким в
задоволені позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі апелянт просить рішення суду скасувати, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права, та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

В обґрунтування
скарги ОСОБА_2 зазначив, що пункт 5.1
Договору страхування, укладеного між сторонами, щодо строку договору не
відповідає положенням ст.631 ЦК
України, тому не можна вважати, що дія Договору припиняється з часу
несплати чергового платежу. Вважає, оскільки відповідач не направляв вимогу про
сплату чергового внеску, має місце одностороння відмова страховика від
договору, тому на спірні правовідносини розповсюджуються вимоги частини 5 ст.997 ЦК України. Крім
цього, в зв'язку з неправомірними діями відповідача його довіритель має право
на відшкодування моральної шкоди.

В судовому
засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги з
наведених в ній мотивів.

Суд першої
інстанції встановив, що 21
липня 2005 року між
сторонами було укладено договір страхування наземного транспорту; в той же день
позивачем внесено перший страховий платіж у розмірі 4496 гр. Інші
платежі, передбачені договором, не були внесені, що потягло припинення дії
договору.

Суд дійшов
висновку, що дія частини 5
ст.997 ЦК України
на спірні правовідносини не розповсюджується, права позивача не порушені, тому
позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

2

Заслухавши
суддю-доповідача, апелянта, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає відхиленню, а
рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

Згідно з
вимогами статті 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи, визначив закон, яким
регулюються спірні правовідносини.

Відповідно до
статті 979 ЦК України
за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі
та виконувати інші умови договору.

Судом першої
інстанції правильно встановлено, що 21
липня 2005 року
сторони уклали в письмовій формі договір страхування наземного транспорту НОМЕР_1. З умовами
договору сторони були ознайомлені, про що свідчать їх підписи.

Як передбачено
статтею 28 Закону
України „Про страхування", частиною 1
статті 997 ЦК України,
договір страхування припиняється у випадках, встановлених договором та законом.

Згідно пункту 5.1 Договору,
укладеного між сторонами, останній набирає чинності з моменту внесення першого
страхового платежу (в повному обсязі) на поточний рахунок або в касу Страховика
і діє до дати, що зазначена у п.4.6 як дата внесення наступного чергового
платежу. Поновлення строку дії Договору настає з моменту внесення чергового
страхового платежу (в повному обсязі) і діє до строку внесення наступного
платежу. Після внесення останнього страхового платежу Договір діє до 20 липня 2006 року (включно).

Як видно з
матеріалів справи, позивачем 21
липня 2005 року
було внесено перший страховий платіж в розмірі 4496 гр. Відповідно до пункту 4.6 Договору, останній діяв до 26 серпня 2005
року, тобто до дня наступного чергового платежу.

Між тим,
наступні чергові платежі не були внесені, що ОСОБА_1 не оспорюється.

Крім цього,
підстави припинення договору також передбачені пунктом 6.1 Договору. Однією
з підстав є припинення Договору в разі несплати Страхувальником страхових
платежів в строки, передбачені Договором.

Таким чином,
висновок суду про те, що Договір, укладений між сторонами, діяв лише з 21.07.2005 року по 26.08.2005 року та після
цієї дати припинився і відповідно права позивача не були порушені, є
правильним.

За таких
обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

3

Щодо доводів
скарги про те, що мала місце відмова страховика від договору страхування, то
вони не є переконливими і спростовуються письмовими доказами, а саме: договором
страхування, яким встановлені випадки припинення договору.

Крім того, як
пояснив апелянт в судовому засіданні, відповідачем не були виконані дії, які б
свідчили про його намір відмовитися від договору.

Відповідно до
вимог ст.28 Закону України „Про страхування", ст.997 ЦК України, такими
діями є письмова вимога про сплату страхового платежу та обов'язкове
повідомлення другої сторони про свій намір відмовитися від договору
страхування.

Апеляційний суд
приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно встановив
обставини справи, дослідив надані сторонами докази, дав їм належну правову
оцінку. Рішення суду є законним і обгрунтованим. Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Апеляційний суд
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права, тому згідно статті 308 ЦПК України,
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст.307 ч.І п.1, ст.308, 313-315 ЦПК України,
апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Ворошиловського районного суду м. Донецька від 27 грудня 2006
року залишити без змін.

Ухвала набирає
чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом двох місяців з часу набрання законної сили.

Головуючий

Судді