справа
№2-266/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2007 року                                                                          Знам"янський
міськрайонний суд

Кіровоградської
області

В складі:
головуючого судці     -       Проценко О.М.

при секретарі  -                                                                Тумановій С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Знам"янка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат, пов"язаних з навчанням
дочки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з
позовом про стягнення з ОСОБА_2 на її користь три тисячі гривень
як 1/4 частину витрат понесених нею по оплаті вартості навчання дочки ОСОБА_3 за 5-8
семестри навчання, а також просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по
справі.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином,
але надала суду письмову заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд
розгляди справу без її участі (а.с.27).

Відповідач в судове засідання не з"явився, про час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином, але в матеріалах справи знаходиться протокол судового засідання, надісланого Кролевецьким районним судом
Сумської області, згідно якого він пред"явлені
позовні вимоги визнав в повному обсязі та просить суд розглядати справу без
його участі (а.с.21).

Дослідивши в
судовому засіданні матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в
шлюбі, зареєстрованому 17 жовтня 1987 року відділом ЗАГС Знам"янського міськвиконкому
Кіровоградської області, за актовим записом НОМЕР_1, про що свідчить копія свідоцтва про
укладення шлюбу (а.с.9). Від спільного життя мають дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.9). На
даний час ОСОБА_3 закінчила 1-й курс денного відділення комерційної форми навчання по
спеціальності "менеджер міжнародного туризму, перекладач"
Кіровоградського факультету менеджменту і бізнесу Київського університету
культури. Термін навчання з 1.09.2005 року по 30.06.2009 року. ОСОБА_3 стипендію не
отримує, гуртожиток не надається, навчання платне, про що свідчить довідка
вищевказаного закладу (а.с.5). Згідно квитанцій
(а.с.6-8) №100004 від 4.05.2006 року, №100005 від 4.05.2006 року, №95047 від 11.04.2006 року, №71448 від 11.01.2006 року,
№95037 від 11.04.2006 року позивачкою уплочено за навчання ОСОБА_3 за 5, 6, 7, 8 семестри, тобто за 2007-2008 роки
навчання на загальну суму 6000 грн.
Відповідач працює директором арматурного заводу в м.Кролевець Сумської області, де отримує зарплату, являється
інвалідом 3-ї групи загального захворювання, отримує пенсію. Позивачка являється інвалідом 2-ї групи загального
захворювання (а.с.10).

Згідно ст.199
Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у
зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані
утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. На підставі викладеного, рішенням Знам"янського
міськрайонного суду від 26 лютого 2007 року( а.с.30-31), на користь ОСОБА_1 вже
стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 до закінчення нею навчання, тобто до 30
червня 2009 року.

2

Дійсно, відповідно до ст. 185
Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не
була подана, зобов"язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо), однак
плата за навчання це не додаткова витрата, яка викликана особливими обставинами,
крім того Сімейним кодексом України не передбачено, що батьки повнолітніх осіб взагалі
зобов"язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими
обставинами ( Глава 16 Сімейного кодексу України ст. ст. 198-201)

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно
відмовити.

Згідно ст. 88 ЦПК України якщо
сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати
судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що
їх понесли,
пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від
оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ст. 83
ЦПК України сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення
судового збору у більшому розмірі, ніж це встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3)
відмови у відкритті провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду; 5)
закриття провадження у справі.

Сплачена сума
коштів на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
повертається за ухвалою суду у разі: 1) внесення коштів у більшому розмірі, ніж
це встановлено
законодавством; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у
справі; 4) закриття провадження у справі з підстави, визначеної пунктом 1
статті 205 ЦПК України; 5) залишення заяви без розгляду з підстав, визначених
пунктами 1, 2 і 8 статті
207 ЦПК України.

У випадках, встановлених пунктом 1
частини першої і пунктом 1 частини другої цієї статті, судовий збір та кошти на
оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
повертаються у розмірі зайво внесеної суми; в інших випадках, встановлених цією
статтею,
- повністю. Судовий збір повертається в інших випадках, встановлених законом.

відповідно до ст. 4 п.18 Декрету
КМ України "Про державне мито" від сплати державного мита
звільняються інваліди І та II групи, тобто позивачка, як інвалід II групи, звільнена від сплати судового збору, від сплати витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду
цивільної справи позивачка не звільнена, тому на підставі ч.4 ст. 83 ЦПК
України позивачці необхідно повернути сплачений судовий збір в сумі 51,00 грн.

Керуючись ст.ст.198-201 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 83, 88, 213, 215
ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року №3 " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів", Декретом КМ України " Про державне мито" суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат,
пов"язаних з навчанням дочки - відмовити.

Повернути ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в сумі 51 (п'ятдесят одна) грн. 00 коп. згідно квитанції №47 від 22
вересня 2006 року.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.