СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

14 березня 2007 року                                                                                                                м.Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого                                          Косогор Г.О.

суддів                                                      Ткачук
О.О., Ісаєвої Н.В.

при секретарі                                          Забалуєвій
Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі
цивільну справу за апеляційною скаргою виконавчого комітету Одеської міської
ради на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 січня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської
міської ради про визнання права власності на побудоване домобудівництво,

встановила:

07 грудня 2006 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Одеської міської ради, виконкому Одеської міської ради, в якому
просить визнати за ним право власності на побудоване двоповерхове
домобудівництво, що складається з житлового будинку літ. "А",
загальною площею 706,6 кв.м, в
тому числі: жилої 192,9 кв.м., підсобної
513,7 кв.м.,
кам'яних огороджень, мостіння, бассейну
за АДРЕСА_1, вказуючи
на те, що йому на підставі Державного акту про право власності на землю, який
виданий Одеською міською радою 01
березня 2005 року
належить земельна ділянка загальною площею 0,0989 га, розташована за вказаною адресою. Цільове призначення
земельної ділянки -будівництво
й обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Позивач також
вказує на те, що 06 серпня 2004 року йому за
договором дарування було подаровано 4/1000
частини будівель санаторію ІНФОРМАЦІЯ_1, що знаходиться АДРЕСА_1. За власні кошти, відповідно до цільового призначення
земельної ділянки, ним було побудоване вищевказане двоповерхове
домобудівництво, яке відповідає всім будівельним нормам і правилам, не порушує
права і інтереси інших осіб. Суміжні землекористувачі дали свою згоду на
будівництво та узаконення зазначеного житлового домобудівництва, однак коли він
звернувся до Одеської міської ради з проханням видати йому дозвільні документи
на вищевказане домобудівництво та прийняти його в експлуатацію, йому було повідомлено
про те, що домобудівництво не може бути прийняте в експлуатацію, оскільки
побудоване без згоди з відповідними службами міста.

Відповідачі позов не визнали.

Рішенням
Київського районного суду м. Одеси від 23
січня 2007 року
позов ОСОБА_1 задоволено. Суд визнав право власності на побудоване двоповерхове
домобудівництво, яке складається з житлового будинку літ. "А",
загальною площею 706,6 кв.м., в
тому разі житлової 192,9
кв.м., підсобної 513,7
кв.м., І - мостіння,
II - басейну,
кам'яних огороджень № 1,
2, та розташоване на земельній ділянці, площею 0,0989 га, за АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

Головуючий першої інстанції Бойко А.В.                 Справа № 22ц-1780-2007

Доповідач
Косогор Г.О.                                              Категорія
-5

2

В апеляційній скарзі виконавчий
комітет Одеської міської ради просить дане рішення скасувати, ухвалити нове
рішення, про відмову у позові ОСОБА_1, посилаючись на те, що рішення суду постановлено з порушенням норм права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає
за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що
відповідно до ч. 1 ст.
331 ЦК України
право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається
нею, якщо інше не встановлено законом
або договором, а також з того, що відповідно до вимог ч. 5
ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної
ділянки, суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно, самовільно побудоване ним, якщо це не
порушує права інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно технічному
висновку та заявам суміжних землекористувачів,
позивач проводив будівництво в межах належної йому земельної ділянки у відповідності до її цільового призначення. Отже,
права власників суміжних ділянок порушені не були та вони не заперечували проти здійснення будівництва зазначеного
об'єкту нерухомості. Таким чином, суд першої
інстанції прийшов до правильного висновку про те, що збудоване ОСОБА_1 двоповерхове домобудівництво АДРЕСА_1, не порушує права власників інших будівель, так
само як і не порушує будівельних і технічних вимог та
правил експлуатації будинку.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд
повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами
справи, що згідно з договором дарування від 06 серпня
2004 року,
укладеного між ТОВ "Марс" та ОСОБА_1, ТОВ "Марс" подарувало, а ОСОБА_1 прийняв в дар 4/1000 частини будівель санаторію ІНФОРМАЦІЯ_1,
що знаходиться АДРЕСА_1, загальною площею 14449
кв.м., І -скважина,
II -
танцмайданчик, III -
резервуар, IV - трансформатор, розташовані на земельній ділянці площею 117 689 кв.м. Вказаний договір дарування засвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_2, зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 14.08.2004
року. 01 березня 2005 року ОСОБА_1 отримав Державний акт на право приватної власності
на земельну ділянку, розміром 0,0989 га, розташованою за АДРЕСА_1,
на підставі рішення Одеської міської ради від 28.01.2005 року № 3633-IV. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею, договору оренди землі за № 27. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і
споруд. Земельна ділянка передана в приватну власність позивачу площею 0,0989 га в межах згідно з планом.
Як встановлено судом, позивачем за власні
кошти, у відповідності до цільового призначення земельної ділянки, було
побудоване двоповерхове домобудівництво, яке складається з житлового будинку
літ. "А", загальною площею 706,6
кв.м., в тому числі житлової 192,9
кв.м., підсобної 513,7
кв.м., І -мостіння, II - басейн,
кам'яних огороджень № 1,2. Згідно
з технічним висновком, зробленим МЧП
"Рубікон", державна ліцензія НОМЕР_1, про збереження та можливість експлуатації забудованого житлового будинку, технічний стан
будівельних конструкцій досліджених споруджень
задовільний. Об'ємно - планувальна
структура житлового будинку в цілому відповідає вимогам ДБН 79-92 "Житлові будинки для індивідуальних забудовників
України". З урахуванням вищевикладеного можливо
прийняти задовільне рішення по питанню експлуатації житлового будинку за АДРЕСА_1.

з

На підставі
наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про задоволення позову ОСОБА_1

Доводи
апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст.
ст. 304, п.1
ст.307, 308,313, п1
ст.314, 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів судової палати,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Виконавчого комітету Одеської міської ради на рішення Київського
районного суду м. Одеси від 23
січня 2007 року
відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 січня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до
Верховного Суду України.