У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

8 серпня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                  Патрюка
М.В.,

суддів:                             Григор'євої Л.І.,          Барсукової В.М.,

Балюка
М.І.,                 Лященко Н.П.,-

розглянувши
в судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ЗАТ комерційний банк
“Приват Банк” до ТОВ фірма “Лідер Пласт”, ОСОБА_1про відшкодування
заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1до ТОВ
фірма “Лідер Пласт”, ЗАТ комерційний банк “Приват Банк”, третя особа комунальне
підприємство “Харківське міське бюро технічної інвентаризації” про визнання
права власності, за зустрічним позовом ТОВ фірма “Лідер Пласт” до ОСОБА_2,
ОСОБА_1, треті особи: ЗАТ комерційний банк “Приват Банк”, акціонерний
комерційний “Земельний банк”, комунальне підприємство “Харківське міське бюро
технічної інвентаризації” про визнання недійсним договору купівлі-продажу
нежилої будівлі, за позовом ОСОБА_2 до ТОВ фірма “Лідер Пласт”, третя особа
акціонерний комерційний “Земельний банк” про визнання дійсним договору
купівлі-продажу нежилої будівлі, за касаційними скаргами ОСОБА_1, акціонерного
комерційного “Земельного банку” та
ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 15 лютого
2007 року, -

встановила:

У серпні 2006 року позивач звернувся
до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 15 листопада 2005 року
між ним і ТОВ фірма “Лідер Пласт” було укладено кредитний договір № НОМЕР_1,
згідно з яким позивач надав ТОВ фірма “Лідер Пласт” кредит в сумі 200 000
доларів США зі строком повернення кредиту до 14 листопада 2006 року, згідно з
графіком погашення кредиту з урахуванням додаткової угоди № 1 від 22 грудня
2004 року.

Поручителем за виконання ТОВ фірма “Лідер Пласт” своїх обов'язків за
кредитним договором виступив ОСОБА_3 (ОСОБА_1).

Посилаючись на те, що кредит не був погашений своєчасно, позивач просив
стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за вказаним кредитним
договором, а саме: суму заборгованого кредиту в розмірі 333 333 грн. 50 коп.,
суму простроченого кредиту в розмірі 59 297 грн. 45 коп., суму відсотків у
розмірі 465 грн. 75 коп., суму прострочених відсотків у розмірі 165 грн. 70
коп., суму пені в розмірі 83 грн. 60 коп.

ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом про визнання права власності на
нежилу будівлю, розташовану вАДРЕСА_1 Зазначав, що ним, як поручителем,
виконані взяті на себе зобов'язання за кредитним договором НОМЕР_1 та сплачено
всю суму заборгованості в розмірі 79194,02 доларів США.

Мотивуючи тим, що до нього перейшли всі права кредитора за вказаним
кредитним договором і договором іпотеки від 15 листопада 2004 року, просив
припинити право власності ТОВ фірма “Лідер Пласт” на зазначену нежилу будівлю
та визнати за ним право власності на неї, зобов'язати КП “Харківське міське
бюро технічної інвентаризації” скасувати реєстрацію права власності ТОВ фірма
“Лідер Пласт” на спірну будівлю та зареєструвати право власності на цю будівлю
за ним.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від                         11 серпня 2006 року в
задоволенні позову ЗАТ КБ “Приват Банк” до ТОВ фірма “Лідер Пласт” та ОСОБА_1 про
відшкодування заборгованості за кредитним договором відмовлено; зустрічний
позов ОСОБА_1 задоволено: визнано за ним право власності на нежилу будівлю,
розташовану по АДРЕСА_1

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від                           9 жовтня 2006 року вказане рішення
скасовано за нововиявленими обставинами.

У жовтні 2006 року ТОВ фірма “Лідер Пласт” звернулося до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання недійсним укладеного ними договору
купівлі-продажу нежилої будівлі по АДРЕСА_1 від 22 серпня 2006 року.

Позивач посилався на те, що вказаний договір купівлі-продажу відбувся з
порушенням вимог процедури продажу предмету іпотеки та що внаслідок укладення
відповідачами зазначеного договору порушені його права на майно.

Просив на підставі ст. ст. 203, 215, 388 ЦК України визнати недійсним
договір купівлі-продажу вказаної нежилої будівлі, укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, посвідчений 22 серпня 2006 року; скасувати право власності ОСОБА_2 на
цю будівлю та визнати право власності на неї за ТОВ фірма “Лідер Пласт”.

У жовтні 2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ фірма “Лідер
Пласт” про визнання права власності на спірне майно та про визнання дійсним
договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 22 серпня 2006
року, посилаючись на те, що він є добросовісним набувачем, а у ТОВ фірма “Лідер
Пласт” відсутні підстави для витребування в нього майна.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від                          29 листопада 2006
року в задоволенні позовних вимог ЗАТ комерційний банк “Приват Банк” про
відшкодування заборгованості за кредитним договором відмовлено. У задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ фірма “Лідер Пласт” про припинення права
власності ТОВ фірма “Лідер Пласт” на спірну нежилу будівлю, визнання права
власності за ним на зазначену будівлю та зобов'язання КП “Харківське міське
бюро технічної інвентаризації” щодо скасування реєстрації права власності ТОВ
фірми “Лідер Пласт” і реєстрації права власності на цю будівлю за ОСОБА_1
відмовлено. Позовні вимоги ТОВ фірма “Лідер Пласт” задоволено: визнано договір
купівлі-продажу спірної нежилої будівлі від 22 серпня 2006 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2  недійсним; скасовано право власності
ОСОБА_2 на вказану нежилу будівлю; визнано право власності на спірну нежилу
будівлю за ТОВ фірма “Лідер Пласт”. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ
фірма “Лідер Пласт” про визнання дійсним договору купівлі-продажу спірної
нежилої будівлі відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 15 лютого 2007 року
рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2006 року
змінено. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про припинення права власності на
нежилу будівлю літ. “И-4” площею 14 613,4 кв.м, розташовану у   АДРЕСА_1 та визнання за ним права власності
на вказану нежилу будівлю, про зобов'язання КП “Харківське міське бюро
технічної інвентаризації” скасувати реєстрацію права власності ТОВ фірма “Лідер
Пласт” і зареєструвати право власності на зазначену будівлю за               ОСОБА_1 відмовлено. Позовні
вимоги ТОВ фірма “Лідер Пласт” задоволено: визнано договір купівлі-продажу
спірної нежилої будівлі, укладений                     22 серпня 2006 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, недійсним., скасовано право власності ОСОБА_2 на вказану
нежилу будівлю, визнано право власності на зазначену нежилу будівлю за ТОВ
фірма “Лідер Пласт”. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму,
сплачену за договором купівлі-продажу від 22 серпня 2006 року у розмірі 1 280
000,00 грн. Відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову про визнання дійсним
договору купівлі-продажу спірної нежилої будівлі, укладеного між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2  22 серпня 2006 року. У частині
відмови в задоволенні позову ЗАТ Комерційний банк “Приват Банк” до ТОВ фірма
“Лідер Пласт”, ОСОБА_1 про відшкодування заборгованості за кредитним договором
рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 та акціонерний комерційний “Земельний банк”
просять скасувати рішення апеляційного суду Харківської області від            15 лютого 2007 року та ухвалити
нове рішення, яким залишити в силі рішення Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 11 серпня 2006 року, відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ
“Лідер Пласт” до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу спірної нежилої будівлі, укладеного 22 серпня 2006 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2; визнати дійсним договір купівлі-продажу вказаної нежилої
будівлі, укладений 22 серпня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду
Харківської області від 15 лютого 2007 року та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ “Лідер Пласт” до                  ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу спірної нежилої будівлі, укладеного 22
серпня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2; визнати дійсним договір
купівлі-продажу спірної нежилої будівлі, укладений 22 серпня 2006 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2; визнати право власності на зазначену нежилу будівлю за
ОСОБА_2

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Залишаючи без зміни рішення суду першої інстанції про
відмову ЗАТ “Приват Банк” у задоволенні позову до ТОВ фірма “Лідер Пласт” про
стягнення заборгованих сум за кредитним договором від 15 листопада 2004 року,
апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність цих вимог,
оскільки зазначені суми повністю сплачені позивачу поручителем ОСОБА_1

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи
нове рішення в частині вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на нежилі
приміщення - предмет іпотеки, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку
про відсутність для цього підстав, оскільки іпотекодержателем не дотримано
вимог ст. 37 Закону України “Про іпотеку” та п. 28 договору сторін про іпотеку.

Крім того, судом установлено, що ЗАТ “Приват Банк” не
повідомило ТОВ фірма “Лідер Пласт” про зміну графіка погашення кредиту зі
скороченням строку його погашення та не доведено факт сплати поручителем
ОСОБА_1 платежів за кредитним договором саме на вимогу кредитора в зв'язку з
невиконанням цього зобов'язання самим боржником.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не набув права власності на
предмет іпотеки, суд обґрунтовано визнав укладений ним з ОСОБА_2 договір
купівлі-продажу цього майна недійсним з підстав, передбачених                             ст. ст. 203, 215
ЦК України та відмовив ОСОБА_2 у задоволенні позову про визнання зазначеного
договору дійсним.

Таким чином, з наявних матеріалів справи вбачається, що
оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального
і процесуального права та передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для його
обов'язкового скасування відсутні.

Керуючись статтями 331, 332, 337 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,

ухвалила:

Касаційні скарги ОСОБА_1, акціонерного комерційного
“Земельного банку” та ОСОБА_2  відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 15
лютого 2007 року   залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                     М.В.
Патрюк

Судді:
Л.І. Григор'єва

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

Н.П. Лященко