Справа №22-987/07                                               Головуючий
Категорія 31                                                             Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

07  травня  2007
року колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого:
Зубарєвої К.П.

судців: Мойсюка
М.І., Шандри М.М.

при
секретарі:    Панчишин А.Ю.

з участю
сторін розглянувши у    відкритому    судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною    скаргою
ОСОБА_1 на    рішення    Дрогобицького міськрайсуду Львівської
області від 27 грудня 2006 року,

встановила: Рішенням Дрогобицького міськрайсуду Львівської області від 27.12.2006 року частково
задоволено позовні вимоги КП „Будинкова управа №4". Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в користь КП
„Будинкова управа №4"
823 грн. 84 коп. заборгованості за обслуговування будинку та
прибудинкової території за період з 24
жовтня 2003 року і
по 01 вересня 2006 року, 51 грн. судового збору в
дохід держави та 7 грн.
50 коп. за інформаційно-технічне забезпечення.

Рішення суду
оскаржив відповідач ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду винесене судом з
порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не
враховано, що відповідачі є власниками приватизованої квартири АДРЕСА_1, договір з
позивачем про обслуговування будинку та прибудинкові' території втратив
чинність, суд відмовив в задоволенні клопотання про допит свідків, не взяв до
уваги, що жодні послуги позивачем не надавалися.

Просить рішення суду скасувати і направити справу на новий розгляд суду
першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги,
колегія судців дійшла висновку, що скарга до задоволення не підлягає.

Як видно із матеріалів справи будинок АДРЕСА_1 перебуває на
балансі КП „Будинкова управа №
4", яке надає відповідачам послуги з обслуговування будинку
та прибудинкової території відповідно до укладеного між позивачем та
відповідачами, як власниками квартири НОМЕР_1 у зазначеному
будинку, договору від 05.03.1998
року про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території,
які відповідачі не оплачували, в результаті чого станом на 01.09.2006 року за ними
утворилася заборгованість в розмірі 2124,
36 грн, що стверджується представленими позивачем розрахунками
(а.с.4,33).

Задовольняючи
позов частково - в межах
строку позовної давності, суд вірно виходив з того, що між сторонами існують
договірні відносини, за якими відповідачі по справі отримували послуги по
утриманню житла та прибудинкової території, а покликання відповідачів на те, що
жодні послуги позивачем не надаються необгрунтовані і спростовуються
матеріалами справи, зокрема зверненнями відповідача ОСОБА_1 від 29.08.2001 року та 25.08.2005 року до позивача
про визначення реальної суми оплати за утримання житла (а.с. 15,38-39). Крім цього,
відповідачі від надання позивачем послуг не відмовлялися, що ствердила апелянт
в засіданні колегії. Безпідставними є доводи апелянта щодо неналежної якості
послуг, оскільки такі жодними доказами не стверджуються. Вирішуючи спір, суд фактично
виходив з вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і
прибудинковими територіями, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів
України від 08.10.1992 року, згідно з якими власники приватизованого житла
зобов"язані брати участь у загальних витратах, пов"язаних з
утриманням будинку і придомової території, а покликання суду на ст.ст.64,67,68
ЖК України на правильність висновків суду щодо необхідності стягнення з
відповідачів суми заборгованості не впливає.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального
і процесуального закону, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія
судців не вбачає.

Керуючись ст.ст.307ч.1 п.1,308,313,314 ч.І п.1 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 27
грудня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.