Справа №2-1423/2007
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13
лютого  2007 року Луцький міськрайонний
суд Волинської області в складі:

головуючої -
судді Крупінської С.С., при секретарі - Давидович
А.А., з участю позивачки - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представника
міськвиконкому -Ольховського М.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за позовною заявою ОСОБА_1
до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання права власності на
самочинне будівництво,

встановив:

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права
власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Покликається на те , що на
підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Луцькою
держнотконторою 30.11.1990 року за реєстраційним номером НОМЕР_2, на підставі
свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Луцькою держнотконторою
12.12.1990р. за реєстраційним номером НОМЕР_1 , ОСОБА_1. є власником 41/100
частини будинковолодіння по АДРЕСА_1, в м. Луцьку. В межах прилеглої до будинку
земельної ділянки позивачкою було здійснено самочинне будівництво сараю -
гаража (позначено на плані земельної ділянки -„ Е-2 ), про що в технічному
паспорті зроблено запис, що дане будівництво є самочинно збудованим. Позивачкою
отримано експертний висновок Архітектурно - проектної фірми «ЛОКО» про
відповідність самочинного будівництва сараю-гаража діючим державним будівельним
, санітарним, пожежним нормам і правилам. Враховуючи викладене, просить визнати
за нею право власності на самочинно побудоване
нерухоме майно.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала
з вище зазначених підстав, просила їх задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги з
вище зазначених підстав, просила їх задовольнити.

Представник Луцького міськвиконкому Ольховський М.В.
позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину,
виданого Першою Луцькою держнотконторою 30.11.1990 року за реєстраційним
номером НОМЕР_2, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою
Луцькою держнотконторою 12.12.1990р. за реєстраційним номером НОМЕР_1 ,
ОСОБА_1. належить 41/100 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1, в м. Луцьку. З
пояснень позивачки вбачається, що для господарських потреб в межах прилеглої до
житлового будинку по АДРЕСА_1 в м. Луцьку земельної ділянки позивачкою
здійснено самочинне будівництво сараю - гаража (позначено на плані земельної
ділянки -„ Е-2"), про що в технічному паспорті зроблено запис, що дане
будівництво є самочинним (а.с.7) . З довідки
Агентства нерухомості (а.с.20) вбачається,

що орієнтовна
ринкова вартість забудови, сараю - гаража загальною площею 29 кв.м, який
знаходиться за адресою м.Луцьк, АДРЕСА_1 становить 9892 грн . Постановою
№НОМЕР_3 по справі про адміністративне правопорушення у сфері містобудування
(а.с.19) ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3. притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ст. 97 Кодексу України про адміністративні правопорушення у
вигляді штрафу в розмірі 120 грн.

Відповідно до ст. 376 ЦК
України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається
самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і
правил за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до експертного висновку МП «ЛОКО» (ліцензія
АА №665189) (а.с.15) про відповідність самовільного будівництва сараю-гаража
(Е-2) по АДРЕСА_1 в м. Луцьку діючим державним будівельним, санітарним і
пожежним нормам , вищезазначене будівництво здійснене без порушення державних
будівельних, санітарних і пожежних норм і правил. Дане заключения погоджено в
управлінні містобудування та архітектури Луцького міськвиконкому (
реєстраційний номер 55 від 20.09.2006 року), в Луцькому MB УМНС
України у Волинській області (а.с.21), в Луцькій міській санітарно
-епідеміологічній станції (а.с.22) . Крім того, здійснене позивачем самочинне
будівництво сараю-гаража не порушує прав інших осіб, тобто власників
(користувачів) сусідніх земельних ділянок ОСОБА_4, ОСОБА_5, що стверджується
поданими ними заявами.

При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що позов
слід задовольнити, визнати за позивачкою ОСОБА_1. право власності на самочинно
збудований сарай-гараж по АДРЕСА_1, в м. Луцьку.

Керуючись ст.
ст. 10,11,60,212,215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 328,376 ЦК України ,суд
,-вирішив   :

Позов
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно
збудований сарай-гараж - „Е-2" , вартістю 9 892 грн., розташований за
адресою м.Луцьк, АДРЕСА_1 .

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.