Справа № 22ц-1503/07                                                                           Головуючий у 1
інстанції Полтавець Н.З.
Категорія 16                                                                                             Доповідач Соломаха Л.І.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007р.                                                                                                       м.Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого                                                 Зубової Л.М.

суддів                                                Соломахи
Л.І., Барсукової О.І.

при секретарі                                             Андрусішиній М.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку справу за позовом закритого акціонерного товариства
„Горлівськтепломережа" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги з апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення
Микитівського районного суду м.Горлівки Донецької області від 11 грудня 2006р., -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2001р.
ЗАТ „Горлівськтепломережа" звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1. про
стягнення заборгованості. Посилаючись на те, що відповідач несвоєчасно сплачує
послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання, станом на 29 листопада 2001р.
у нього утворилася заборгованість в сумі 624грн., просило стягнути з
відповідача на його користь 624грн.

Рішенням
Микитівського районного суду м.Горлівки Донецької області від 26 травня 2005р.
позов задоволено частково. Враховуючи строки позовної давності та наявність у
відповідача пільг по сплаті комунальних послуг відповідно до Закону України
„Про міліцію", з ОСОБА_1. на користь ЗАТ „Горлівськтепломережа"
стягнута заборгованість в сумі 103грн. 81коп. та на користь держави державне
мито в сумі 51грн.

Зазначене рішення сторонами не оскаржувалося та набуло
чинності.

24 листопада 2006р.
відповідач звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.
Посилався на те, що він повністю виконав рішення суду, але позивач продовжує
направляти йому квитанції з зазначенням боргу в сумі 521грн., в стягненні якого
позивачу відмовлено. Позивач не бажає списати з нього зазначену заборгованість,
посилаючись що в цій частині судом рішення не винесено і за позивачем залишено
право її вимоги в позасудовому порядку. Просив винести додаткове рішення, в
якому дати роз'яснення в частині нестягнутої з нього суми у розмірі 521грн.

Рішенням
Микитівського районного суду м.Горлівки Донецької області від 11 грудня 2006р.
ОСОБА_1. відмовлено в ухваленні додаткового рішення по справі в частині
роз'яснення нестягнутої суми 521грн.

В апеляційній
скарзі відповідач просить рішення суду про відмову в ухваленні додаткового
рішення скасувати та ухвалити додаткове рішення в частині позову ЗАТ
„Горлівськтепломережа" до нього в сумі 520грн. 19коп. Він посилається на
те, що задовольнивши позов частково та стягнувши з нього на користь позивача
103грн. 81коп., другу частину заборгованості, а саме, 520грн. 19коп. суд
залишив без рішення, надавши позивачу можливість міркувати, що ця сума
заборгованості залишається за відповідачем. Він же вважає, що ця частина
заборгованості повинна бути з нього списана.

В апеляційній
інстанції відповідач ОСОБА_1.
доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник ЗАТ
„Горлівськтепломережа" Іванов О.В. проти доводів апеляційної скарги
заперечував, просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши
суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_1., представника позивача Іванова О.В.,
дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних
підстав:

Відмовляючи позивачу в ухваленні додаткового рішення, суд першої інстанції виходив
з того, що підстав для ухвалення по справі додаткового рішення не має. Всі
позовні вимоги судом вирішені і в рішенні зазначена сума, яка підлягає
стягненню з відповідача.

Висновок суду
першої інстанції про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення
відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до
ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть
участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1)
стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої
сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2)
суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми
грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або
які дії треба виконати;

3)
суд не допустив негайного виконання рішення у випадках,
встановлених статтею 367
цього Кодексу;

4)
судом не вирішено питання про судові витрати.

Перелік
обставин, що дають підстави для ухвалення додаткового рішення, що наведений в
ст.220 ЦПК України, є вичерпним.

З матеріалів
справи встановлено, що позовні вимоги ЗАТ „Горлівськтепломережа" про
стягнення з відповідача заборгованості за теплопостачання, викладені в позовній
заяві, яка надійшла до суду 17
грудня 2001р., рішенням суду від 26
травня 2005р. розглянуті і по ним ухвалено рішення, в зв'язку з чим суд
першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для
ухвалення додаткового рішення.

Рішення суду
першої інстанції про відмову ухвалити додаткове рішення постановлено з
додержанням вимог закону, в зв'язку з чим апеляційну скаргу позивача відповідно
до ст.308 ЦПК України необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до
ст.220 ЦПК України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє
ухвалу.

По цій справі про
відмову в ухваленні додаткового рішення постановлено рішення, але відповідно до
частини 2 ст.308
ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду
з одних лише формальних міркувань.

Керуючись
ст.307, ст.308, ст.314, ст.315 ЦПК України, апеляційний суд Донецької області, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Микитівського районного суду м.Горлівки Донецької області від 11 грудня 2006р
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.