Справа №22- 576                                             Суддя
1- інстанції- Ламєкіна М.І.
Доповідач- Слгазіна Л.П.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2007
року                                                                        Донецьк

Апеляційний
суд Донецької області у складі: Головуючого- судді  Ювченко Л.П. Суддів- Єлгазіної Л.П., Азевича
В.Б. При секретарі- Бугайовій О.О. За
участю: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Словенського міськрайонного суду Донецької обл. від
10 листопада 2006року за позовом ОСОБА_1, діючого від себе та в інтересах
неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ОСОБА_5 , третя особа  Комунальне підприємство „ЖЕК -4" - про
зміну умов найму жилого приміщення та встановлення порядку користування
квартирою „

ВСТАНОВИВ:

Рішенням суду першої інстанції
позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволені. Суд визнав за ним та його неповнолітньою
дитиною право користування жилим приміщенням ізольованою кімнатою розміром
17,5кв.метра у АДРЕСА_1

Жила площа
квартири складає 38.7 кв.м, і складається із трьох кімнат - 17,5 кв.м; 9.9кв.м;
11,3кв.м. У квартирі зареєстровано 5 чоловік, доля кожного складає 7,74кв.м. Відповідачка ОСОБА_2 не мешкає у квартирі 6
років. Суд першої інстанції вважає, що згідно ст. 104, 63 ЖК України
позивач має право на користування ізольованою кімнатою 17,5 кв.м. Підсобні
приміщення : кухня, ванна кімната, вбиральня, коридор, вбудована шафа , лоджия - залишені у
спільному користуванні.

Суд першої інстанції дійшов висновку , що відповідно до ст. 104 ЖК України,
член сім.'ї наймача має право вимагати зі згоди інших
членів сім,ї, які проживають разом із ним укладання з ним
окремого договору найму, якщо жила площа, яка приходиться на нього, може бути виділена у вигляді
приміщення, що відповідає вимогам ст.63 цього кодексу.

Не погодившись
із судовим рішенням , відповідач ОСОБА_2 принесла апеляційну скаргу, в якій
посилається на те, що суд першої інстанції порушив матеріальне та процесуальне
право, не взяв до уваги вимоги ст. 104 ЖК України бо між сторонами немає згоди
щодо розділу квартири. Крім того , при наданні позивачу та його дитині кімнати
розміром 17,5 кв.м, на трьох мешканців приходиться
по 7.06 кв.м / а частка кожного мешканця складає 7.74 кв.м/ Справа по цьому ж
спору , між тими ж сторонами розглядалася судом 16.12.2003 році, яким було
відмовлено позивачу у зміні умов договору найму, оскільки порушуються вимоги
ст.63 ЖК України, бо на долю ОСОБА_4 та її сина приходиться 5,1кв.м. Рішення просила
скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог.

2

Судова колегія заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення позивача, яка просила відхилити апеляційну скаргу, а рішення залишити
без зміни, перевіривши матеріали справи й
обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Апеляційним судом встановлено, що
сторони зареєстровані та проживають у квартиріАДРЕСА_1 / а.с.13/ Склад
сім.ї - п,ять чоловік. Квартира трикімнатна : 17,5 , 9,9; 11,3 квадратних
метрів, а житлова площа складає 38,7кв.м. / а.с.8-9/ Доля кожного мешканця
складає 7,74кв.м.ОСОБА_4 мешкає разом із неповнолітнім сином у кімнаті розміром
-11.3кв.м, а відповідачкаОСОБА_2- у кімнаті 9.9кв.м. / так склалося у сторін
фактичне користування жилим приміщенням/

При виділенні позивачу кімнати -17.5 кв.м. - погіршується
станОСОБА_4 та її сина ОСОБА_5 - доля кожного складатиме 5.65кв.м., що не
відповідає вимогам ст.63 ЖК України, такий
розділ призведе до погіршення житлових умов ОСОБА_4 з її неповнолітнім
сином і потягне необхідність постановки на облік , як потребуючу в покращенні
житлових умов.

Крім того, у
сторін склалися неприязнення стосунки з матір,ю, через це відповідачка не
мешкає у спірній квартирі.

Член сім.ї наймача вправі вимагати за згодою інших членів
сім.ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму,
якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення,
яке відповідає вимогам ст.63 цього Кодексу.
Інших доказів позивачем суду не надано. Апеляційний суд не знаходе
підстав для задоволення позову. Відповідно зі ст. 11 п. 1 ЦПК України - суд
розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб., поданим відповідно до цього кодексу , в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі.
Згідно ст. 309 п.1 -3 рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового
рішення у випадку неповного з"ясування обставин справи , що мають значення
для справи ; недоведеність обставин , що мають значення для справи , які суд
вважав встановленими ; та невідповідність висновків суду обставинам справи. За
вказаних обставин рішення суду слід скасувати на підставі п.2 ст.309 ЦПК
України -підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення є : -недоведеність обставин , що мають значення для справи, які
суд вважає встановленими.

Керуючись ст.. 303-307, ст.309,
313, 315.317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_2   - задовольнити.

Рішення Словенського  міськрайонного суду .Донецької обл. від 10 листопада
2006року - скасувати і постановити нове рішення,    яким відмовити ОСОБА_1 ,   діючого від себе та в інтересах
неповнолітньої дитини  ОСОБА_3  у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 та
ОСОБА_4, ОСОБА_5 , третя особа Комунальне підприємство „ЖЕК -4" - про
зміну умов найму жилого приміщення та встановлення порядку користування
квартирою „ -   залишити квартиру у
спільному користуванні сторін.

Рішення   набирає законної сили з моменту його   проголошення і може бути оскаржене у
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили .