Справа 2-942/2007 p.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24
січня 2007 року
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого: судді - Артакової Л.О.

при секретарі - Вараксіній Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до Виконкому
Червонозаводської районної ради м. Харкова про визнання права власності
на житловий будинок з надвірними будівлями та про припинення права власності на
майно у зв"язку із його знищенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1. звернулася до
суду з позовом про визнання за нею права власності на самовільно побудований
житловий будинок з надвірними будівлями та припинення права власності на майно
у зв"язку з його знищенням, посилаючись на те, що домоволодіння, яке
знаходиться у м. Харкові по бул.
АДРЕСА_1на праві приватної власності належало її бабусі - ОСОБА_2на
підставі постанови комісії по денаціоналізації при Харківському міськвиконкомі
від ІНФОРМАЦІЯ_1року.
Земельна ділянка була надана для обслуговування домоволодіння. Після смерті
ОСОБА_2. домоволодіння успадкували її діти та онуки: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7та позивачка по справі ОСОБА_1- кожний по 1/7 частин
домоволодіння. Право власності у КП „Харківське міське БТІ" було
зареєстровано за усіма спадкоємцями, окрім ОСОБА_5. та ОСОБА_7. Після смерті
батька - ОСОБА_3- його частка перейшла до позивачки по справі - ОСОБА_1.
Співвласник ОСОБА_9подарував свою 1/7 частину вищевказаного домоволодіння
позивачці, таким чином її частка у спадковому домоволодінні стала становити 3/7
частини.

ОСОБА_6успадкувала після смерті свого батька - ОСОБА_4- 1/7 частину та
продала свою та успадковану частини за домашнім правочином - ОСОБА_8.
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова за ОСОБА_8 було визнано
право власності на 2/7 частини
вищезазначеного домоволодіння.

Таким чином у
спірному домоволодінні позивачці належало 3/7
частин, ОСОБА_8. -
2/7 частин, ОСОБА_7. -
1/7 частина, ОСОБА_5. -1/7
частина. Власники ОСОБА_7. та ОСОБА_8. у роки Великої Вітчизняної війни
зникли та їх частки Червонозаводським райвиконкомом м. Харкова були визнані
безхазяйними. ОСОБА_5. у 1964 році виїхала зі спірного домоволодіння, знялася з
реєстрації та її місцезнаходження невідомо. Спірне домоволодіння
літ."А-1" 1890 року побудови, надвірні будівлі: сарай літ.«Б», льох
літ. «В», знаходились у аварійному стані, їх ізнос складав 80-85%. У 1998 році будинок був
підтоплений, фактично був зруйнований та проживати у ньому стало неможливо. На
місці зруйнованого будинку позивачкою був побудований новий житловий будинок
літ. «0-1», мансарда
літ. «Ом», тамбур літ «о», ґанок літ «о1», гараж літ. «М», літня кухня літ.
«Н», які відповідно до висновку ТОВ «Інститут Харківпроект» відповідають
вимогам державних будівельних норм та правил. Висновком санепідемстанції Червонозаводського
району м. Харкова від 12.10.2006 року цей будинок з надвірними будівлями було
визнано таким, що відповідає санітарним нормам та правилам .Червонозаводський
районний відділ   ГУ МНС України в   Харківській області також дало згоду на
збереження та

подальшу експлуатацію самовільно
побудованих будівель, крім того, отримано згоду на збереження вищеназваних
будівель від районного архітектора.

На підставі
наданих документів Виконком Червонозаводської районної ради м. Харкова прийняв
рішення № НОМЕР_1року про
можливість збереження самовільно побудованих житлового будинку з надвірними
будівлями.

Позивачка
просить суд визнати за нею право власності на самовільно побудовані нею
будівлі. Також позивачка просить у зв'язку зі зносом будинку літ. «А-1» припинити
право власності на назване вище домоволодіння за ОСОБА_5., ОСОБА_7 та ОСОБА_5.,
у зв'язку з відсутністю об'єкта власності, визнавши за нею право власності на
житловий будинок у цілому.

У судовому
засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник
відповідача -виконкому Червонозаводської районної ради м.Харкова позовні вимоги
ОСОБА_1. визнав в повному обсязі, просив визнати за позивачкою право власності
на самочинно побудований житловий будинок літ. "О-1", мансарду літ. „Ом", тамбур
літ.„о", ґанок літ. „о1", загальною площею 92,5 кв.м., житловою
площею 62,6 кв.м., гараж літ."М", площею 21,1 кв.м., літню кухню
літ."Н", площею 44,6
кв.м. в цілому та припинити реєстрацію права власності за ОСОБА_5.,
ОСОБА_1., ОСОБА_5., ОСОБА_7. на жилий будинок літ."А-1",сіні літ.
„а", сарай літ. „Б", льох літ. "В" у зв"язку із їх
знищенням.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до
частини 4 статті 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвлюється судове рішення в порядку, встановленому статтею 174 цього ж Кодексу.
Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1у
м.Харкові на праві приватної власності належало ОСОБА_2на підставі постанови
комісії з денаціоналізації при Харківському міськвиконкомі від ІНФОРМАЦІЯ_1року. Земельна
ділянка виділялася для обслуговування домоволодіння.

Після смерті
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2року, спадкоємцями на домоволодіння були діти
та онуки померлої: діти - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5; онуки -позивачка по справі
- ОСОБА_1, ОСОБА_6та ОСОБА_7кожний по 1/7 частині, що підтверджується рішенням
народного суду 12 району м. Харкова від ІНФОРМАЦІЯ_5року (а.с.4). Право
власності у КП „ХМБТІ" було зареєстровано за усіма співвласниками, окрім
ОСОБА_5та ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_3року нотаріусом шостої нотаріальної
контори м. Харкова було видано на ім'я позивачки свідоцтво про право власності
на 1/7 частину
після смерті її батька -
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4року (а.
с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_6року ОСОБА_9оформив у шостій нотаріальній конторі м. Харкова договір
дарування на ім'я позивачки по справі ОСОБА_1. на 1/7 частину
вищевказаного домоволодіння (а. с. 8).

ОСОБА_1, якій належала 1/7 частина,
успадкувала 1/7 частину
після смерті свого батька -
ОСОБА_4та продала належні їй 2/7 частин за домашнім правочином ОСОБА_5, за якою рішенням
Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18 червня 1963
року було визнано право власності на 2/7
частин вищевказаного домоволодіння (а.с. 10).

Таким чином,
спірне домоволодіння належало позивачці по справі - ОСОБА_1. - 3/7 частин на
підставі рішення народного суду 12
району м. Харкова від ІНФОРМАЦІЯ_5року,
свідоцтва про право на спадщину від ІНФОРМАЦІЯ_3року,
договору дарування від

ІНФОРМАЦІЯ_6
року; ОСОБА_8. - 2/7
частин на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від
18.06.1963 року, а 2/7 частин
залишились незареєстрованими за ОСОБА_5. та ОСОБА_7., що підтверджується
довідкою КП «Харківське міське БТІ» від НОМЕР_1(а.с. 11).

ОСОБА_5. и
ОСОБА_7. у роки Великої Вітчизняної війни зникли без вісті та їх частка у спірному
домоволодінні була визнана Червонозаводським РВК м. Харкова безхазяйною (а.с.
12).

ОСОБА_8 у 1964
році виїхала зі спірного домоволодіння, знялася з реєстрації, її
місцезнаходження до теперішнього часу невідоме.

Спадковий
будинок літ. «А-1», а також надвірні будівлі: сарай літ. «Б», льох «В» були
збудовані у 1890 році,
будинок був дерев'яний, обкладений цеглою. У 1973 році комісією КП «Харківське міське БТІ» був визначений
знос будинку, який склав 73%,
а окремих його частин 80-85%.
У 1995 році
внаслідок аварії на очисних спорудах будинок був підтоплений, а у 1998 році у зв'язку
зі зносом будинку №
АДРЕСА_1, який безпосередньо контактував з будинком позивачки, її
будинок був фактично зруйнований та життя в ньому стало неможливе (а.с. 13-16).

На місці зруйнованого
будинку літ. «А-1» та надвірних будівель позивачкою, за власні кошти, був
побудований новий житловий будинок літ. «0-1»,
мансарда літ. «Ом», тамбур літ «о», ґанок літ «о1», гараж літ. «М», літня
кухня літ. «Н» (а.с.47-51).

У відповідності
до висновку ТОВ «Інститут Харківпроект» стан будівельних конструкцій відповідає
Державним будівельним нормам і правилам (а.с. 36-46).

Висновком
державної санітарно-епідеміологічної станції Червонозаводського району м.
Харкова відНОМЕР_2
будівлі вищевказаного домоволодіння відповідають санітарним нормам та
можуть бути збережені для подальшої експлуатації (а.с.26).

Червонозаводський
районний відділ ГУ МНС України
у Харківській області також надав згоду на збереження та подальшу експлуатацію
самовільно побудованих будівель відповідно до листу № НОМЕР_3 від 06.10.2006 року (а.с.21).

Згода на
збереження будівель від районного архітектора також є відповідно до листа № НОМЕР_4року (а.с.20).

Власники
сусідніх домоволодінь не заперечують проти збереження самовільно побудованих
будівель (а.с.31-33).

Виконком
Червонозаводської районної ради м. Харкова своїм рішенням № НОМЕР_1року дав згоду
на збереження побудованих житлового будинку та надвірних будівель, право
власності було рекомендовано оформити у судовому порядку (а.с.27-28).

У відповідності
до ст. 375 ЦК
України право власності на забудову здійснюється власником при умові виконання
ним архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм та
правил, а також при умові використання земельної ділянки за її цільовим
призначенням.

Враховуючи
вищевикладене, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на
самовільно побудовані будівлі.

Відповідно до
частини  1  ст.  349
ЦК України право власності на майно припиняється у разі його знищення.

Житловий будинок
літ. «А-1» з надвірними будівлями ,
власниками якого були позивачка ОСОБА_1.,
ОСОБА_5, ОСОБА_7. та ОСОБА_5. у зв'язку з аварійністю був знесений, тому право
власності за співвласниками повинно бути припинено у зв'язку з відсутністю
об'єкта власності. Частиною 2
статті 349 ЦК
України передбачено, що у разі знищення майна, право на яке підлягає держаній
реєстрації, право власності на це майно зупиняється з моменту внесення змін у
державний реєстр.

У зв'язку з
відсутністю об'єкта власності суд вважає можливим припинити реєстрацію права
власності,  виключивши з реєстру
реєстрацію  права власності за

ОСОБА_1,
ОСОБА_5., ОСОБА_7. та
ОСОБА_5.

Керуючись  ст.ст,
ст.ст. 10,11,209,212,214,215 ЦПК України, ст.ст.328,
331, 346, 349, 357,376 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності у цілому на житловий будинок літ. «О-1», мансарду літ.
«Ом», тамбур літ «о», ґанок літ «о1», загальною площею 92, 5 кв.м., житловою
площею 62,6 кв.м., гараж літ. «М», площею 21,1 кв.м., літню кухню літ. «Н»,
площею 44,6 кв.м.
які знаходяться за адресою: м. Харків, бульвар АДРЕСА_1.

Припинити
реєстрацію права власності за ОСОБА_8, ОСОБА_5та ОСОБА_7на житловий будинок
літ. «А-1», сарай літ. «Б» та льох літ. «В», які знаходилися у м. Харкові по бул. АДРЕСА_1у зв'язку з їх
знищенням.

Рішення    може
бути    оскаржене                в    апеляційному    порядку
через

Червонозаводський
районний суд м.Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.