АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-146-2007р.                                                     Головуючий
Категорія справи
про                                                             Гончар
шкоди,                                                            Доповідач
в апеляційній інстанції
фізичних                                                        Адаменко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16"
березня 2007 р. Колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                Захарова А.Ф.

суддів                            Адаменко Л.В.,
Подорога В.М.

при
секретарі               Шульга Я.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27
листопада 2006р. по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши учасників процесу,-

встановила:

4 листопада 2005 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до
суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої їм відповідачами внаслідок затоплення належної їм на
праві приватної власності квартири АДРЕСА_1, що мало місце 20 вересня 2005
року.

Позивачі доводили, що затоплення їх квартири сталось внаслідок утворення
«свищу» на гнучкому з'єднанні трубопроводу до змішувача на кухні, яким
відповідачі без дозволу КП РЕУ №1 замінили жорстке з'єднання трубопроводу до
змішувача на гнучке. В зв'язку із затопленням в їх квартирі в спальній кімнаті
та в коридорі були пошкоджені стіни та підлога, на кухні шпалери та відкіс
підвіконня. Вказане позивачі підтверджували актом ремонтно-експлуатаційного
управління №1. Позивачі просили стягнути з відповідачів матеріальну шкоду, яка
підтверджується висновком експерта, в сумі 4950 грн. та моральну шкоду в сумі
10000 грн., мотивуючи тим, що вони добровільно завдану шкоду відшкодувати не
бажають, умисно затягують розгляд справи в суді, продовжуючи завдавати їм
моральні страждання так, як із-за відсутності коштів вони не могли тривалий час
зробити новий ремонт квартири.

Рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27 листопада 2006
року

позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволений частково. Ухвалено стягнути з

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 та

ОСОБА_5 9309,50 грн. солідарно.

ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на вказане рішення, просять його «скасувати і
ухвалити нове рішення та призначити по справі нову судово будівельно-технічну
експертизу», мотивуючи тим, що при ухваленні рішення суд першої інстанції
допустив неповноту в дослідженні доказів та обставин справи, безпідставно не
призначив повторну експертизу за наявності протиріч у визначенні розміру
завданої відповідачам шкоди.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та  вимог, заявлених
в суді, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга
відповідачів по справі підлягає до часткового задоволення із слідуючих підстав.

Колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції визначені розміри у відшкодування
матеріальної та моральної шкоди завищені, а тому рішення суду необхідно
змінити, а розміри визначеної судом шкоди зменшити із слідуючих підстав.

Визначаючи
розмір у відшкодування матеріальної шкоди суд першої інстанції керувався
висновком судово будівельно-технічної експертизи, яким вартість завданої
позивачам шкоди внаслідок затоплення їх квартири, визначений у сумі 4950 грн.

Позивачі, які
відмовились від пропозиції відповідачів зробити ремонт за їх рахунок, закупивши
для цього, вибраний в необхідній кількості одним з позивачів ламінат, та
пропонуючи закупити інший необхідний для ремонту квартири матеріал, ніяких
доказів суду про фактично понесені ними затрати на ремонт квартири після їх
затоплення не надали.

За вказаним
висновком експерта прямі витрати на відновлювальний ремонт квартири ОСОБА_5
становлять 2526 грн., а інші витрати - загально виробничі та адміністративні,
які на думку колегії позивачі не несли - 2324 грн. Це зокрема, відрахування на
обов'язкове соціальне і пенсійне страхування в сумі 587 грн., вартість експлуатації
машин та механізмів, виконання ремонтно-будівельних робіт, що експлуатуються
звільнених від меблів та інше. Жодних доказів ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
відремонтувавши квартиру, про понесені ними такі затрати суду не надали.

При визначенні
розміру відшкодування матеріальної шкоди, колегія суддів враховує і дані акту
від 21 березня 2005 року відповідно до якого після затоплення квартири
позивачів було пошкоджено: стіна площею 1 кв.м. в приміщенні спальні затекла
шпаклівка, покрита водоемульсійною краскою, намок ламінат площею 1,8 м2; в
коридорі - 0,5м2 замокла стіна,  покрита
водоемульсійною краскою та намок ламінат площею 2,5 кв.м., в кухні намокли
шпалери (вартістю по 60 грн. за рулон) площею 2,5 кв.м. та намокнув відкос
віконний площею 0,23 м2. В зв'язку з чим вважає, що визначеної суми 2526 грн.
прямих витрат достатньо для проведення ремонту квартири позивачів з врахуванням
зазначених пошкоджень внаслідок затоплення квартири ОСОБА_5.

Крім цього,
визначаючи розмір у відшкодування моральної шкоди позивачам, суд першої
інстанції не врахував в достатньо повному обсязі те, що відповідачі з самого
початку, після затоплення квартири, пропонували ОСОБА_5 добровільно
відшкодувати шкоду -  провести ремонт
своїми силами та за їх рахунок, від чого позивачі відмовились; після цього
позивачі відмовились від закупленого відповідачами на вибір ОСОБА_5 ламінату,
необхідного для проведення ремонту.

При цьому, суд також не врахував, що сім'я ОСОБА_2 перебуває у складному
матеріальному становищі так, як немає постійних доходів; відповідачка ОСОБА_3 є
інвалідом третьої групи; потребує оперування, але із-за відсутності коштів
операція не робиться; вона навчається у вищому навчальному закладі на
комерційній основі з оплатою 5,5 тисяч гривень за кожний навчальний рік. В
рахунок відшкодування шкоди, завданої
позивачам, відповідачі перерахували 4000 грн.

Необхідно також
врахувати, що безпосередньою причиною затоплення квартири  ОСОБА_5 стала тріщина, яка утворилась на
гнучкому з'єднанні водопроводу шлангу, що ніхто попередньо не міг передбачити.

Зазначені обставини дають підстави суду апеляційної
інстанції для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди на користь
позивачів до 2000 гривень.

За наведених обставин відповідно до ч.І ст.309 ЦПК України ухвалене по
справі рішення необхідно змінити так, як висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27 листопада 2006
року змінити, зменшивши розмір відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 у
відшкодування матеріальної шкоди 2526 грн., у відшкодування моральної шкоди 2000
грн. та судові витрати в сумі 824,73 грн., а всього 5350,73 грн. солідарно.

З врахуванням часткового відшкодування шкоди в сумі 4000 грн., остаточно
стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 1350, 73
грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.