Справа №92-70 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 лютого   2007 року                                                      Калуський
міськрайонний суд

Івано -
Франківської області

в складі :
головуючої - судді   ГАЛУЩАК Л.О. секретаря
ДАНИЛІВ Г.М. з участю адвоката    ОСОБА_1

розглянувши у відкритому      судовому
засіданні    в місті  Калуш справу

за    позовом                 ОСОБА_2   до

ОСОБА_3        про
відшкодування    матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Що позивач звернувся до суду із зазначеним позовом . Свої вимоги
мотивує тим , що він придбав автомобіль марки ВАЗ 21011 д.н. НОМЕР_1 р.в., за якого
заплатив 8000 грн. і на нього оформили доручення. Даним автомобілем , який був
у робочому стані , 23.10.2005 року він приїхав у м.Калуш для консультації по
його ремонту, з'ясувати про запасні частини
до нього . Попередньо, 22.10.2005 року із цією метою він приїздив в м. Калуш на ринок, де зустрівся із
ОСОБА_4, який порекомендував свого батька для консультації. За згодою
відповідача він залишив автомобіль у нього й по його рекомендації
придбав передню балку, передні лонжерони, передні крила та всі бляхи, які йдуть
до передньої та задньої частин і потребували
заміни на нові. Однак відповідач без
його письмової та усної згоди самовільно розпочав капітальний ремонт автомобіля, який фактично він залишив для
консультації.

За цей період
часу ОСОБА_4 повинен був знайти контактний зварювальний апарат, але дану угоду
він не виконав, тому став наполягати на виконанні замовлення . Пізніше ОСОБА_4
відмовився продавати зварювальний апарат по дешевих цінах, а він у свою чергу
намагався забрати автомобіль та діставати зварювальний апарат в іншому місці. Коли намагався забрати автомобіль, то не мав можливості, по-скільки у дворі знаходиться
собака, тому змушений був звернутися
до Калуського РВ УМВС. Як з'ясувалося пізніше, зі слів слідчого, відповідач
розпочав ремонт автомобіля, здійснив заміну передніх лонжеронів передньої балки, задніх крил кустарним методом , привівши автомобіль
у нестандартний та із зіпсованими запасними частинами. 5.05.2006 року, після неодноразових зверненнях , відповідач повернув автомобіль, який був у розібраному стані та
зіпсованим і забрав його в АДРЕСА_1 .
Своїми діями відповідач завдав йому матеріальної шкоди на суму 3369 грн.
, що підтверджується висновком експерта, по-скільки самовільно пошкодив йому автомобіль. Тому дану суму просить стягнути у примусовому
порядку.

2

В    судовому
засіданні      позивач
підтримав      позовні вимоги.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов не визнала
та пояснила суду, що позивач притягнув спірний автомобіль до ОСОБА_3 для
ремонту, він був несправний, позивач при ремонті постійно був присутній, а коли позивач звернувся, щоб він проплатив деяку суму, то він звернувся зразу до міліції. В задоволенні
позову просить відмовити.

Суд, заслухавши
сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов до задоволення не
підлягає, виходячи з наступних підстав:

Із доручення від 12.09.2005 року ( а.с.7) вбачається, що ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_2 розпоряджатися автомобілем
ВАЗ 21011 д.н. НОМЕР_1.

В судовому засіданні з"ясовано, що спірний автомобіль позивач
у жовтні місяці 2005 року залишив на подвір'ї відповідача , привозив всі запасні частини до автомобіля й
залишав їх у відповідача. В даний час
просить стягнути матеріальну шкоду у зв'язку із проведеним неякісним
ремонтом автомобіля.

Відповідно до
висновку НОМЕР_2 Консалтингового
підприємства „Фінсервіс" про вартість нанесеного збитку позивачу ( а.с. 10-11, 25-83) , вбачається що
директором ПП „Фінсервіс" проведено оцінку транспортного засобу.

Із повідомлення про відмову у проведенні експертизи від 19.08.2006 року судового експерта ОСОБА_6 ( а.с. 95-96)
вбачається, що автомобіль знаходився у дуже поганому технічному стані
, про що свідчать фотоматеріали звіту ( кузов значно ушкоджений корозією, має сліди численних відновлювальних ремонтів та
перефарбувань, каркас автомобіля
значно зношений в процесі багаторічної експлуатації ) , тобто автомобіль
потребував заміні майже всіх основних деталей кузова й рушати з місця без завершення ремонтних робіт було можливо , а отже визначити
проведення якості ремонтних робіт після транспортування автомобіля неможливо).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана

неправомірними
рішеннями,   діями   чи бездіяльністю      особистим

немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач залишив автомобіль у
відповідача 23.10.2005 року. Зі слів позивача даний автомобіль він залишив у
відповідача для його огляду й отримання консультації
по ремонту. Однак в цей же період часу він купляє запасні частини до
автомобіля й залишає їх у відповідача. Тільки 1.12.2005 року він звертається до
Калуського РВ УМВС із заявою, де зазначає, що автомобіль відповідач розібрав і
не повертає ( а.с.6).

3 Із
повідомлення   НОМЕР_3 прокуратури м.
Калуш ( а.с.9)

вбачається, що
саме після домовленості    між
сторонами про ремонт

автомобіля   вказаний автомобіль був доставлений на
подвір'я відповідача й

згідно усної домовленості було проведено ряд робіт.     Даний автомобіль

позивач забрав у відповідача тільки
5.05.2006 року .

Будь-яких
доказів про те, що відповідач не давав можливості забрати автомобіль позивачем
суду не представлено. Крім цього позивачем не представлено доказів і про те, що
відповідач неналежним чином зберігав його
автомобіль та запасні частий до нього, а також, що він зобов'язувався його
зберігати.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача, що запчастини до автомобіля він залишав біля огорожі, по-скільки вважає їх
неправдивими й такими, що спростовуються іншими матеріалами справи.

У відповідності
до ст. 131, 137 ЦПК України сторони зобов'язані
подавати свої докази чи повідомляти про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі . Докази
, подані з порушенням вимог,
встановлених даною статтею не приймаються, якщо сторона не доведене, що
докази подано несвоєчасно з поважних причин . У випадках , коли щодо отримання доказів у сторін є
складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази .

Як вбачається із
матеріалів справи, позивачем на попередньому
судовому засіданні не представлялося жодних додаткових доказів , а також не заявлялося клопотання про їх
витребування.

Таким чином, суд
вважає, що в судовому засіданні не з"ясовано,
що відповідач своїми діями завдав позивачу матеріальної шкоди , тому у
задоволенні позову слід відмовити .

На підставі
викладеного, керуючись ст. 131, 137, 1166, ЦК України, ст. 208, 209, 210 ,   213-215
ЦПК України, суд -

РІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3     про відшкодування матеріальної    шкоди
відмовити у зв'язку із безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного
суду через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України .