АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 9 кв - 149 / 2007р.                                                     Головуючий
Категорія : 53                                                                               Янова
Доповідач в апеляційній інстанції
Рибалка В.Г. Доповідач в касаційній інстанції Адаменко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 23 » травня 2007р.                                                                               м.
Черкаси

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Черкаської області у складі суддів:

Вініченко Б.Б.
Адаменко Л.В. Бородійчук В.Г.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Тростянецького районного суду Сумської області від 14 травня 2002 року і ухвалу
апеляційного суду Сумської області від 7
квітня 2003 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди

встановила:

В січні 2002 року ОСОБА_2
звернувся до суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29 квітня 2000 року ОСОБА_1
умисно заподіяв йому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я в зв'язку з чим він лікувався амбулаторно, а потім -стаціонарно
протягом двох тижнів. Зазначав, що відповідач завдав йому моральну шкоду,
пов'язану з фізичним болем та моральними стражданнями. Просив стягнути із
ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди на його користь 1 000 грн.

Рішенням Тростянецького районного суду від 14 травня 2002
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 7 квітня 2003 року, позов
ОСОБА_2 задоволений частково, ухвалено стягнути із відповідача у відшкодування
моральної шкоди позивачу 600грн.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення та направити
на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неповне з'ясування
судами обставин справи, неправильну оцінку зібраних доказів.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстав для перегляду судових рішень
немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може встановлювати

або (та) вважати
доведеними обставинами, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті
ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається із матеріалів справи, що судові рішення ухвалені судами першої
та апеляційної інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального
права, а також відсутні, передбачені ч.І ст.338 ЦПК України, підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок судів першої та апеляційної
інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332,
342 ЦПК України, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про
судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» № 697 - V від 22.02.2007 року, колегія
суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Рішення Тростянецького районного суду від 14
травня 2002 року і
ухвалу апеляційного суду Сумської області від 7 квітня 2003
року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає.