Справа № 22ц-175/07                                      Головуючий
по 1 інстанції Алєйніков В.О.
Категорія 19                                                     Доповідач
апеляційного суду Славгородська Н.П.
УХВАЛА Іменем України

23  січня 2007 року колегія суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:
головуючого - Славгородської Н.П., суддів: Базовкіної Т.М., Мурлигіної ОЛ., при
секретарі Бобуйок І.Ф.,

за
участю: представника відповідача Хмельницького B.C., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за  апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Центрального районного суду міста Миколаєва від 31 жовтня 2006 р.

за  позовом

ОСОБА_1 до Державного казначейства України (далі - ДКУ)

про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2005 р. ОСОБА_1. звернулася з позовом до ДКУ
про відшкодування державою 16800 грн. матеріальної та моральної шкоди, завданої
їй внаслідок злочину особою, яка є неплатоспроможною.

Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 31 жовтня 2006 р. в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1., посилаючись на те, що судом неправильно
застосовані норми матеріального права, просить його скасувати і ухвалити нове
рішення про задоволення її позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши
матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 грудня 2003 р. внаслідок порушення Правил
дорожнього руху України ОСОБА_2, який керував автомобілем, допустив наїзд на
ОСОБА_1., яка отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. Вироком
Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 квітня 2004 р. було засуджено
ОСОБА_2 і з нього на користь потерпілої було стягнено 16800 грн. матеріальної
та моральної шкоди. Вирок в частині цивільного позову не виконано за
неплатоспроможністю засудженого.

Позов заявлено на підставі ст. 1207 ЦК
України, частина 1 якої передбачає відшкодування потерпілому шкоди,
завданої ушкодженням здоров'я внаслідок злочину, державою, якщо не встановлено
особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною.

Однак ч. 2 зазначеної статті відсилає до іншого закону, яким повинні бути
встановлені умови та порядок відшкодування державою шкоди в цьому випадку.

Оскільки на даний час відповідного закону, яким
встановлюються умови та порядок відшкодування державою шкоди, завданої
ушкодженням здоров'я внаслідок злочину, не прийнято і відсутні відповідні
видатки у Державному бюджеті України, то суд обґрунтовано відмовив в
задоволенні позову.

Доводи ОСОБА_1. в апеляційній
скарзі про те, що суд повинен
був застосувати ст. 56 Конституції України і задовольнити її позов, є
необгрунтованими, оскільки зазначена норма закону не стосується даного спору, а
ч. 2 ст. 95 Конституції України визначено, що виключно законом про Державний
бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування цих коштів.

Керуючись
статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Центрального районного суду
міста Миколаєва від 31 жовтня 2006 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але протягом двох місяців з дня набрання законної сили може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України.