АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15   березня
2007 року                                                                                                     м.
Одеса

Колегія судців
судової палати у цивільних справах апеляційного суду

Одеської
області  в складі:

головуючого
-                                       Панасенкова
В.О.

судців:                                                     Парапана
В.Ф.,

Драгомерецького
М.М.,

при
секретарі:                                         Бондаренко
Н.В.

за участю:
представників позивача ОСОБА_1. - ОСОБА_8., ОСОБА_9., відповідачки ОСОБА_3, яка
є представником відповідачів ОСОБА_2., ОСОБА_4., представника відповідачки
ОСОБА_3 - ОСОБА_10, відповідачки ОСОБА_5.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2006 року про
забезпечення доказів за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
вселення в квартиру й усунення перешкод у користуванні власністю, за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання такими, що втратили право
користування жилим приміщенням і виселення, та

за
зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про припинення права
власності на частку у спільній частковій власності та визнання права власності
на квартиру,

встановила:

У жовтні 2005 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4. про вселення в
квартиру й усунення перешкод у користуванні власністю. В заяві позивач ОСОБА_1 зазначав, що
рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2003 року за ним
визнано право власності на 14 частину АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
заповітом після смерті його бабусі ОСОБА_11. До смерті бабуся ОСОБА_11
проживала у кімнаті площею 26, 8 кв.м. Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4.
є сім'єю його померлого дядька ОСОБА_12 і проживають у приміщенні площею 23
кв.м.

Головуючий
у першій інстанції   Турецька І.О.                                   Справа №
22ц-99407

Доповідач
апеляційної інстанції  Панасенков В.О.                                            Категорія
ЦП:

Це приміщення було передано його бабусі у якості
підсобного розпоряджанням Центральної районної адміністрації Одеської міської
ради від 20 лютого ІНФОРМАЦІЯ_2. Вони перешкоджають йому користуватися власністю,
іншого житла у нього немає.

Посилаючись на ці обставини та на ст. 386 ЦК України, ст. 48 Закону України "Про власність",
позивач ОСОБА_1 просив
суд позов задовольнити.

У березні 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4., ОСОБА_2., ОСОБА_5., ОСОБА_6,
ОСОБА_7. про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
та виселення. В заяві позивач ОСОБА_1 зазначав, що без його згоди був наданий
дозвіл на проживання відповідачів ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження. Проживання їх у
спірній квартирі без правових підстав, а саме, без укладення з ним договору
найму житла та не сплачування йому витрат на утримання житла, порушує його
право власністі.

Посилаючись на ці обставини та на ст.ст. 319, 358 ЦК України, позивач
ОСОБА_1 просив
суд визнати відповідачів ОСОБА_5, неповнолітнього ОСОБА_6, малолітнього ОСОБА_7
таким, що втратили право користування жилим приміщенням та виселити їх з
квартири (а.с. 56-57).

Відповідачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3., ОСОБА_4. проти
позову заперечували і 03 лютого 2006 року звернулися до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_1. про припинення права власності на частку в спільній
частковій власності та визнання права власності на квартиру, зазначивши в
заяві, що вони проживають в однокімнатнійАДРЕСА_1 жилою площею 26, 8 кв.м.,
загальною -31,3 кв.м. у АДРЕСА_1. їм на праві спільної часткової власності
належить по 120 частині на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом
від ІНФОРМАЦІЯ_4  та по 15 частині на
підставі свідоцтва про право власності на житло від ІНФОРМАЦІЯ_5. Відповідачу
ОСОБА_1. належить 1 4 частина цієї квартири.

В квартирі постійно проживають 6 чоловік: вони та ОСОБА_5. - дружина
ОСОБА_2., ОСОБА_6 - син ОСОБА_5. і ОСОБА_7. - син ОСОБА_2. Фактичного на
кожного з проживаючих доводиться менш, ніж по 4, 5 кв.м.

Відповідач ОСОБА_1 не є
членом їх сім'ї і у спірній квартири не проживає. Між ними є дуже напружені
стосунки. Тому неможливо вселення та реальне проживання ОСОБА_1. у вказаній
квартирі. Крім того, на їх думку, неможливо сумісне володіння та користування
спільною власністю.

Він має постійне місце проживання по АДРЕСА_2 та право власності на 1 2
частини квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14 листопада
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Посилаючись на ці обставини та на ст. ст. 355, 356, 365 ЦК України позивачі
за зустрічним позовом просили суд у первісному позові відмовити, зустрічний
-задовольнити (а.с. 36-37).

У листопаді 2006 року відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4. уточнили вимоги
і просили суд прийняти на депозитний рахунок суду грошову компенсацію за
належну ОСОБА_1. частку майна у сумі 28 609, 75 грн. (а.с. 104-105).

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 заперечував
проти виплати йому грошової компенсації замість належного йому майна. (а.с.
33-34).

Головуючий у
першій інстанції   Турецька І.О.                                    Справа №
22ц-99407

Доповідач
апеляційної інстанції Панасенков В.О.                                             Категорія
ЦП:

Ухвалою суду за клопотанням позивача ОСОБА_1. в порядку
забезпечення доказів призначена судова будівельна-технічна експертиза, на
вирішення якої поставлені питання:

Чи можливо
виділити, чи зробити ізольованою 14 частку в спірній квартири,

Якщо можливо, то
визначити варіанти поділу .

Провадження по
справі зупинено до проведення експертизи.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить
ухвалу суду першої інстанції змінити у частині питань, які необхідно поставити
перед експертом, мотивуючи тим, що ухвала суду першої інстанції у цій частині є
незаконною.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1,
пояснення на апеляцію представників позивача ОСОБА_1. - ОСОБА_8., ОСОБА_9.,
відповідачки ОСОБА_3, яка є представником відповідачів ОСОБА_2., ОСОБА_4.,
представника відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_10., відповідачки ОСОБА_5.,
перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
позивача ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки постановлена з дотриманням
норм процесуального права, а саме ст. ст. 143,144 ЦПК України.

Твердження позивача ОСОБА_1. в апеляційній скарзі про те,
що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не
містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом
норм права, які привели до неправильного вирішення питання про призначення
судової експертизи.

Тому законних
підстав для зміни ухвали суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч. 1 п. 1, 313,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, ухвалу Приморського
районного суду м. Одеси від 18 грудня 2006 року про забезпечення доказів
залишити без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.