Справа № 22- 512/ 2007р.                    оскаржуване
рішення ухвалено під головуванням

Категорія 40                                                                                                 Натрии О.В.

Доповідач Колодійчук В.М.

РІШЕННЯ

І М 'Я М  У К Р А Ї Н И

28 лютого 2007року колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Колодійчука В.М. Суддів: Іванюка М.В.,
Камзалова В.В., При
секретарі: Руденко О.М. Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
апеляційною скаргою представника УМВС України у Вінницькій області Радищева В.О. на рішення Замостянського
районного суду м.Вінниці від 15грудня200броку,

Встановила:

В травні 2006р. ОСОБА_1. звернулась в суд з позовом до
УМВС України у Вінницькій області про поновлення на роботі та стягнення
заробітку за час вимушеного прогулу. В
заяві зазначала, що працювала у відповідача головним бухгалтером фінансової частини
автогосподарства.

10квітня2006р. написала заяву про
звільнення за власним бажанням, а з 10.04.2006р. перебувала на лікарняному. 10травня2006. повернувшись на роботу
позивачка дізналась, що з 21.04.2006р. звільнена за власним бажанням.

Вважаючи, що
звільнення відбулось під час хвороби, що є порушенням КЗпП України просила
задоволити позов.

Рішенням
Замостянського районного суду м.Вінниці від 15грудня2006року позов

задоволено.
Постановлено скасувати наказ начальника УМВС у Вінницькій області №600/с від 21.04.2006р. про звільнення ОСОБА_1. з
посади головного бухгалтера фінансової частини автогосподарства другої групи
Управління МВС України у вінницькій області по ст.З8КЗпП України з ініціативи працівника з 21.04.2006р.

Зобов'язано
УМВС України у Вінницькій області поновити ОСОБА_1. на посаді головного
бухгалтера фінансової частини автогосподарства другої групи УМВС з 21.04.2006р. та виплатити їй середній заробіток
за час вимушеного прогулу і 500грн. моральної шкоди.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати і в позові
позивачці відмовити посилаючись на те, що суд невірно застосував норму
матеріального права і тому помилково визнав наказ про звільнення незаконним.

Колегія
суддів перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає іх
підставними виходячи зі слідуючого.

Вирішуючи спір та постановляючи рішення про поновлення позивачки на роботі
суд виходив з того, що звільнення її з посади відбулось під час тимчасової
непрацездатності, що заборонено ч.3ст.40КЗпІІ України.

2

Так лілію накачу від 21.04.2006р№ 60ос ОСОБА_1, звільнено з посади пост.38 КЗпП України
згідно поданої заяви /а.сА/.

Факт подачі заяви на звільнення за
власним бажанням підтверджується копією заяви від
10.04.2006р./а.с.55/,що не заперечує, сама позивачка.

Розірвання трудового договору за ст..38 КЗпП з
ініціативи працівника не передбачає обмежень, таких як перебування на лікарняному,
а тому після подачі заяви власник лише мас право затримати працівника на два
тижні. При цьому власник підприємства може видати в будь-який день на протязі
двох тижнів, а не в останній день, як вважає позивачка і з чим погодився суд.

Враховуючи
наведене колегія суддів вважає, що звільнення позивачки відбулось з дотриманням
вимог чинного законодавства, а тому рішення районного суду слід скасувати і в
позові ОСОБА_1. відмовити.

Керуючись
ст..ст. 309,313-314,316-317 ЦПК України,

Вирішила:

Апеляційну скаргу представника УМВС України у Вінницькій
області задоволити. Рішення Замостянського
районного суду М.Вінниці від 15грудня 2007року скасувати.

В позові ОСОБА_1до УМВС України у Вінницькій області про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного
заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з дня проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду України
протягом двох місяців.