У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

6 серпня 2007 року                                                                                                   м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України у складі:

Патрюка
М.В.,

Григор`євої Л.І.,

Лященко
Н.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2на рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від
21 грудня 2006 року та  ухвалу
апеляційного суду Автономної Республіки Крим
від 20 лютого 2007 року в справі за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2до
станції швидкої і невідкладної медичної
допомоги Управління охорони здоров'я Керченської міської ради про відшкодування матеріальної і моральної шкоди внаслідок
неусунення загрози для життя, що
призвело смерть громадянина,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2006 року ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулись до суду з позовом посилаючись на те, що 22 жовтня 2004 року у зв'язку з
погіршенням здоров'я і
підвищенням артеріального тиску до ОСОБА_3 була викликана швидка медична допомога, яка прибула в 21
годину 30 хвилин. Фельдшеру і медичній сестрі було повідомлено про те, що ОСОБА_3
страждає ішемічною хворобою серця і їй необхідно зробити електрокардіограму. Проте, медичні
працівники на дану обставину не відреагували, заміряли тиск, зробили уколи, які знижують тиск, і через
15-20 хвилин виїхали. 23 жовтня 2004
року в 2 годині 30 хвилин ОСОБА_3 померла з діагнозом гострий трансмуральний
інфаркт міокарду. Позивачі вважали, що смерть наступила з вини медичних
працівників швидкої медичної допомоги, які не надали хворій необхідної медичної допомоги.
У зв'язку із смертю ОСОБА_3 їм заподіяно матеріальну шкоду, пов'язану з організацією похоронів, а так само
моральну шкоду, що
виразилася в моральних стражданням у зв'язку із смертю близької людини.

Рішенням Керченського міського суду Автономної
Республіки Крим від 21 грудня 2006 року, залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду Автономної Республіки Крим
від 20 лютого 2007  року, в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 ставлять питання про скасування зазначених судових рішень,
посилаючись на те, що вони необґрунтовані відповідно до вимог закону,
постановлені з порушенням норм матеріального права.

Касаційна
скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

З наведених у скарзі доводів не вбачається, що при розгляді справи судами
першої та апеляційної інстанцій допущені порушення закону, що передбачені
ст.ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1,
ОСОБА_2відхилити.

Рішення Керченського міського суду Автономної
Республіки Крим від 21 грудня 2006 року та  ухвалу апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 20 лютого 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Cудді:                                                                                 М.В.
Патрюк

Л.І.
Григор`єва

Н.П.
Лященко