У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

23 серпня 2007 року                                                                                   м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Барсукової В.М., Сеніна Ю.Л.,
-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
апеляційного суду Харківської області від 27 лютого 2007 року та касаційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від
10 січня 2007 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 27
лютого 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2006 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до           ОСОБА_2 про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів.

Зазначала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з   15 серпня 1997 року по 17 липня 2001 року.
Від шлюбу мають сина -           ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням суду з ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини було стягнуто
аліменти у розмірі ¼ усіх видів його заробітку.

Посилаючись на те, що відповідач аліменти сплачує нерегулярно, внаслідок
чого утворилася заборгованість, просила стягнути з ОСОБА_2 неустойку за
прострочення сплати аліментів за період з 1 січня 2004 року по 25 жовтня 2006
року у розмірі 2 737 грн. 40 коп.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 10 січня 2007
року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 27 лютого 2007 року
рішення Зміївського районного суду Харківської області від 10 січня 2007 року
змінено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1                       493 грн. 45 коп.
неустойки за прострочення сплати аліментів.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду, а
рішення суду першої інстанції залишити силі, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені у справі судові
рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального
права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові
рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а
доводи скарг цих висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні
касаційних скарг.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 10 січня 2007
року та рішення апеляційного суду Харківської області від 27 лютого 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

В.М. Барсукова  Ю.Л. Сенін