Справа
№22-ц-1176/2007р.                                Головуючий 1 -ї інстанції Федюшин М.В.
Категорія: житлові                                           Доповідач: Довгаль Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

28
лютого 2007 року                           судова колегія судової палати у

цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі: головуючого -
судді Коваленко І.П. судів - Черкасова В.В.,
Довгаль Г.П.

при секретарі -
Ус Л. М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Жовтневого районного суду м. Харкова
від 01 грудня
2006 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, -

встановила:

У лютому 2006
року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про
визнання його таким, що втратив право на користування жилою квартирою АДРЕСА_1 посилаючись на те, що з травня 2005 року відповідач
в спірному жилому приміщенні не проживає, залишив його добровільно, з цього
часу мешкає з іншою жінкою, з якою має намір створити нову сім'ю. Крім того, просила стягнути з нього на свою
користь судові витрати: судовий збір - 8грн.50коп., за
інформаційно-технічне забезпечення - 7грн.50коп. та
витрати на правову допомогу - 500грн. (а.с. 4).

В подальшому ОСОБА_1 уточнила і доповнила позовні вимоги,
збільшивши суму правової допомоги до - 1000грн. (а.с. 38).

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, подав на них письмові заперечення, в
яких виклав свою думку і обґрунтування (а.с. 44-45).

В судовому засідання суду першої інстанції позивачка та її представники
заявлені позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити в повному обсязі з
підстав викладених в позовних заявах.

Відповідач та його представник заперечували проти позову, посилаючись на
те, що з кінця 2005
року ОСОБА_2 змушений проживати у дачному будиночку
садівничого товариства „Янтар", який немає опалення та водопостачання,
оскільки після розірвання шлюбу з позивачкою його не впускають жити у спірну квартиру, відібрали від неї ключі. Він
неодноразово звертався до позивачки з проханням щодо усунення перешкод у
проживанні, але усі його спроби закінчувалися скандалом. Тоді він змушений був
звернутися до органів міліції за місцем реєстрації, де йому рекомендували за
вирішенням житлового спору звернутися до суду. В цій квартирі до теперішнього
часу знаходяться належні йому речі і майно.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 грудня 2006
року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано ОСОБА_2
таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 516грн. В
решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції
скасувати і постановити у справі нове рішення про відмову позивачки в позові,
посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, на порушення норм матеріального і процесуального права, на
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та на
неправильну оцінку наданим сторонами докам. Зокрема вказує, що цим рішенням суд
фактично позбавив його права на житло, не звернувши уваги на причини, у зв'язку
з якими він змушений тимчасово не проживати в спірній квартирі.

Заслухавши    суддю-доповідача,    пояснення
осіб,    що з'явилися,

перевіривши   матеріали   справи
та  проаналізувавши  доводи, наведені   в

апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог п.4 ч.І
ст.311 ЦПК
України рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд, якщо суд вирішив питання про права та
обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Так, судовим розглядом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що 3-х
кімнатна квартира АДРЕСА_1, жилою площею 41,48кв. м, має статус - державної.
Вказана квартира, згідно ордеру НОМЕР_1 від 21.11.1996року, виданого виконавчим комітетом Жовтневої районної ради м. Харкова,
надавалася позивачки ОСОБА_1 та членам її сім'ї: чоловіку - ОСОБА_2, сину від попереднього шлюбу - ОСОБА_3,1976р.н.
та на сумісного сина сторін - ОСОБА_4, 1991р.н. (а.с.
5).

Згідно довідки, виданої приватною фірмою „ПЖЕП-87" Жовтневого району
м. Харкова від 13.01.2006року, за вказаною адресою на момент розгляду справи
зареєстровані вищеперелічені особи (а.с. 6).

З матеріалів справи вбачається, що син позивачки ОСОБА_1 -ОСОБА_3, який є повнолітнім, не був в установленому законом порядку
притягнутий до участі у справі, хоча він проживає та зареєстрований в спірному
жилому приміщенню і його права і інтереси зачіпаються заявленими вимогами.

Крім того, позивачка є основним наймачем спірної квартири, з якою укладено
договір найма
жилого приміщення.

Оскільки спірна квартира по теперішній час має статус - державної, то в якості 3-ї особи без самостійних
вимог, слід було залучити до участі у справі підприємство, яке є наймодавцем
цього жилого приміщення -приватну фірму „ПЖЕП-87" Жовтневого району м. Харкова.

За таких обставин, оскаржуване рішення на підставі п.4 ч.
1 ст.311
ЦПК України підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду
першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307ч.1п.5, 311ч.1п.4, 313, 314ч. 1 п.2, 315,317,319,
325 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 грудня 2006
року скасувати і справу направити на новий розгляд до
того ж суду іншому судді.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного
Суду України протягом двох місяців.