Справа №2-61/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

26 лютого 2007 року                                                                                                                м. Полтава

Ленінський
районний суд м. Полтави у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві
в складі:

головуючого - судді Кононенка С. Д.,

при секретарях - Зозулі М.М., Храмовій І.Ю.,
Сулименко І.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2,
третіх осіб: - ОСОБА_3, представника служби в
справах неповнолітніх Солов'йової Л.М., представника органу опіки і піклування Блавацької IB., прокурорів Акулової СМ., Пуха 1.Ю.,
представника кримінальної міліції у справах неповнолітніх Заплавної О.А, розглянувши цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про передачу
дітей проживати з батьком та зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про залишення дітей проживати з матір'ю
та відшкодування завданої їй моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ;

В лютому 2006 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про передачу дітей
проживати з батьком, позбавлення відповідача права користування житлом, відшкодування моральної і матеріальної шкоди.

В послідуючому в січні 2007 року позивач змінив свої позовні вимоги, відмовившись від
позовної вимоги про позбавлення відповідача
(ОСОБА_2) права користування житлом, залишивши
таким чином на розгляді судом позовні вимоги про передачу дітей проживати з батьком
та відшкодування моральної і матеріальної шкоди.

Ухвалою Ленінського районного суду від 15.01.2007 року, вказані позовні вимоги були роз'єднані в
самостійні провадження.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про передачу дітей
проживати з батьком позивач вказав, що вимагає суд винести рішення про передачу
двох малолітніх дітей: - ОСОБА_4 -
2002 р.н. та ОСОБА_5 - 2000 р.н. проживати із ним.

Вказані позовні вимоги ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав в повному обсязі та пояснив тим, що відповідачка про справі - ОСОБА_2, його колишня дружина не має права виховувати їх
спільних дітей, оскільки вчинює насильство над дітьми, навчає непристойним
словам а також навчає дітей зневажливо ставитися до батька, до дідуся і бабусі.

В підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_1, як основний доказ по справі надав суду вибрані ним роздруківки діалогів та розмов, які відбувалися в їх
квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Як пояснив позивач діалоги та
розмови були записані ним на диктофон, без відома відповідачки і
послідуючому роздруковані ним на поданих до суду аркушах.

Відповідачка ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 до себе про
передачу дітей проживати з батьком не визнала в повному обсязі
та в березні 2006 року подала до суду зустрічний
позов до ОСОБА_1 про залишення дітей проживати з матір'ю та відшкодування
завданої їй моральної шкоди.

В судовому засіданні, в пояснення цього ОСОБА_2
вказала, що вважає, що Ленінський районний суд м. Полтави
своїм рішенням від 2 грудня 2004 року розірвав шлюб між нею та
ОСОБА_1. Крім того суд вирішив, що її діти мають проживати з нею. В позивача ОСОБА_1 не має ніяких підстав звинувачувати її у тому, що
вона не надає своїм дітям всього необхідного що їм потрібно і
неправильно виховує доньок. Це також підтверджено численними перевірками
органів опіки і піклування та перевірками служби в справах неповнолітніх. До
того

2

ж вона ніяким
чином не перешкоджає її колишньому чоловікові приходити додому, де він офіційно проживає, виховувати і спілкуватися із доньками
а також ночувати в квартирі де мешкає вона з дітьми.

Крім того ОСОБА_2 вказала, що позов ОСОБА_1 спричинений його бажанням
принизити її, довести свою зверхність над нею, вимусити відмовитися від своїх
дітей і виїхати із м. Полтави до своїх батьків в м. Донецьк.

Що стосується наданих ОСОБА_1 роздруківок їх діалогів, відповідачка
пояснила, що про те, що її колишній чоловік
записував на диктофон їх сварки, дізналася тільки в суді. Також ОСОБА_2
пояснила, що дійсно, коли її колишній чоловік своєю поведінкою доводив її до нервового зриву, вона могла в присутності дітей, відповісти
різко і грубо, але при цьому вона ніколи не дозволяла собі при дітях
лаятися і тим більше вживати заборонені для дітей слова. Крім того ОСОБА_2
пояснила, що позивач ОСОБА_1 при кожному своєму відвідуванні спеціально провокував сімейні сварки, а надані ним
роздруківки їх діалогів носять вибірковий характер, а не
послідовний характер.

Третя особа ОСОБА_5 вимоги позивача підтримав та
пояснив, що його колишня невістка неправильно виховує своїх
дітей, учить їх непристойним словам, вчить не поважати батька і взагалі
не піклується про їх здоров'я та правильне виховання.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 не визнав і просив суд його не задовольняти, оскільки там написана нісенітниця, яка не
відповідає дійсності.

Третя особа - представника органу опіки і піклування
Блавацька IB. заперечила проти позовних вимог позивача ОСОБА_1 та підтримала задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині залишення проживання дітей
з матір'ю, пояснивши в судовому засіданні, що неодноразово
перевіряла умови проживання ОСОБА_2 із малолітніми дітьми, а також виконання ОСОБА_2 своїх материнських обов'язків
по відношенню до доньок. При цьому вона може вказати, що умови проживання
ОСОБА_2 з доньками добрі. В квартирі охайно, є необхідні для
проживання меблі і речі. Діти мають окремі ліжка, багато різноманітних іграшок,
білизна чиста Помешкання затишне, відповідає санітарно-технічним нормам. До того ж позивач ОСОБА_1 зареєстрований і має можливість проживати в своїй квартирі за місцем проживання своїх доньок. Має можливість їх відвідувати,
приймати участь у їх вихованні. ОСОБА_2 не
перешкоджає виконанню ОСОБА_1 своїх батьківських обов'язків. І тому не має потреби в передачі дітей
проживати з батьком.

Третя особа - представник служби у справах
неповнолітніх Солов'йова Л.М. заперечила проти
позовних вимог позивача ОСОБА_1 та підтримала задоволення
зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині залишення проживання дітей з матір'ю та в доповнення до пояснення представника органу опіки
і піклування, пояснила, що вона також багаторазово
відвідувала ОСОБА_2 з дітьми, спілкувалась з дітьми в ході якого вияснила, що діти дуже люблять як маму так і тата, а також
дідуся і бабусю. ОСОБА_2 добра господиня
і уважна мама. ОСОБА_2 дозволяє ОСОБА_1 відвідувати своїх доньок а так само регулярно брати їх у сім'ю своїх батьків. Тому в передачі дітей для
проживання з батьком не має ніякою потреби.

Представник кримінальної міліції у справах неповнолітніх Заплавна О.А.,
пояснила суду, що ОСОБА_1 не одноразово звертався до них з вимогою встановити факт
жорстого поводження матері ОСОБА_2 з її малолітніми доньками ОСОБА_5 2000 р.н.
та ОСОБА_4 2002 р.н. Але приїздивши на ці
виклики за місцем мешкання ОСОБА_2 з дітьми, працівники кримінальної міліції в справах неповнолітніх фактів жорстокого
поводження матері з дітьми не виявляли.

Прокурор Акулова С.М. заперечила проти позовних
вимог позивача ОСОБА_1 та підтримала задоволення зустрічного
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині залишення проживання дітей з матір'ю та в судовому засіданні
пояснила, що в ході судового розгляду справи не
встановлено підстав для передачу дітей на проживання з батьком, оскільки як
було встановлено ОСОБА_2 проживає з дітьми на підставі
рішення суду. Підстав, для передачу дітей на
проживання іншому із батьків, передбачених ст. 161 Сімейного кодексу не має. Натомість було встановлено, що
ОСОБА_2 сумлінно виховує своїх малолітніх доньок.

Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, представника відповідача,
третіх осіб,

прокурора, свідків по справі, дослідивши матеріали справи та подані докази,
суд вважає, що

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про передачу дітей проживати з батьком не

підлягають задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про залишення

дітей проживати
з матір'ю та відшкодування завданої їй моральної шкоди підлягає

задоволенню
частково за наступних підстав.

Так судом було встановлено, що квартира за адресою, АДРЕСА_1, відповідно до договору купівлі-продажу від 4 серпня 1997 року, належить ОСОБА_1. З 2000 року і по теперішній час в даній квартирі
зареєстровані і проживають:ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх спільні малолітні
діти ОСОБА_5 - 2000 року народження і ОСОБА_4 - 2002 року народження.

Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 2 грудня 2004 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано та вирішено: «неповнолітніх
дочок ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з матір'ю. Розірвання шлюбу було засвідчено свідоцтвом
про розірвання шлюбу НОМЕР_1.

Після розірвання шлюбу, і це підтвердили в своїх поясненнях сторони,
ОСОБА_2 разом із доньками залишилася проживати у квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Там же зареєстрований і ОСОБА_1, який там проживає періодично, за власним бажанням.

Відповідно до довідки ГЖЕД №8 від 20.12.2004 року ОСОБА_1 дійсно проживає за
адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 своєчасно сплачує аліменти на утримання своїх доньок, що підтверджується
довідкою про доходи, виданою Полтавським НТУ ім. Ю. Кондратюка, в якій вказано, що за період з 01.12.2004 року по 30.11.2005 року ОСОБА_1 сплатив аліменти в розмірі 5445
грн. 75 коп.

Судом також встановлено, що Рішенням органів опіки та піклування
Ленінського райвиконкому м. Полтави НОМЕР_7, розглянувши заяву ОСОБА_1, який разом з колишньою дружиною
та дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_1, про усунення
перешкод, щодо його участі у вихованні малолітніх
доньок - ОСОБА_4 -2002 р.н. та ОСОБА_5 - 2000
р.н., було вирішено: - зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1, щодо
участі його у вихованні доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Дозволити ОСОБА_1 забирати
малолітніх доньок (ОСОБА_4 та ОСОБА_5), з особистого житла, щонеділі, на добу до своїх батьків; влітку - оздоровити
дітей в період своєї відпустки з 10 липня по 20
серпня 2005 року; - роз'яснити ОСОБА_1 і ОСОБА_2 права та обов'язки батьків по відношенню до дітей і після того як батьки
розірвали шлюб; - зобов'язати батька ОСОБА_1
надавати матеріальну допомогу дітям.

З Акту обстеження помешкання за адресою: АДРЕСА_1, дослідженого в ході судового слідства вбачається, що
головним спеціалістом з охорони дитинства, представником органів
опіки та піклування виконкому Ленінської районної в м. Полтаві ради, проведено
вказане обстеження та встановлено, що в квартира - однокімнатна, розташована на 8 поверсі дев'ятиповерхового будинку, має всі необхідні
комунальні зручності. В квартирі охайно, є необхідні для проживання
меблі і речі. Діти мають окремі ліжка, білизна чиста. Помешкання затишне, відповідає санітарно-технічним нормам.
Житлово-побутові умови проживання ОСОБА_4
та ОСОБА_5 є
добрими.

Досліджені в судовому засіданні характеристики, як на ОСОБА_1 так і на ОСОБА_2 позитивні.

Як слідує із довідки НОМЕР_2  ОСОБА_5 2000 року народження відвідує ІНФОРМАЦІЯ_3. Забирають її як батько так і мати.
Непорозумінь між батьками в при цьому не виникало.

Відповідно до відповіді на запит суду з Дитячої
міської клінічної лікарні м. Полтави ОСОБА_4 2002 р.н. надглядається в поліклінічному відділенні № 1 з діагнозом:

транзиторна    імунна    недостатність.    Відвідування    дитячого
садка    їй    тимчасово
не

рекомендовано.

Як вбачається із довідки міської дитячої клінічної
стоматологічної поліклініки № до від 10.01.2005 року, діти ОСОБА_4 - 2002 р.н. та ОСОБА_5 - 2000 р.н. в серпні 2004 року проходили курс амбулаторного лікування у вказаній
клініці та з'являлися на прийом до лікаря стоматолога в
супроводі батька ОСОБА_1 та його матері.

Ь повідомлення Виконавчого комітету Ленінської
районної у м. Полтави ради НОМЕР_3, вбачається, що з приводу заяви
ОСОБА_1, щодо жорстокого поводження його колишньої дружини
ОСОБА_2 з їхніми малолітніми дітьми - ОСОБА_5 2000 р.н. та ОСОБА_4 2002 р.н. проведено перевірку в ході якої було
встановлено, що ні представник в справах
неповнолітніх, який проводив перевірку, ні з повідомлень дитячої міської клінічної лікарні, ні з пояснень сусідів сім'ї
ОСОБА_1: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, не
підтверджується заява ОСОБА_1, що ОСОБА_2 жорстоко поводиться з своїми доньками.

Так, згідно довідки Дитячої міської клінічної
лікарні м. Полтава НОМЕР_4, протягом червня-грудня 2006 року
громадянин ОСОБА_1 та громадянка ОСОБА_2 (проживають по
АДРЕСА_1) не звертались за амбулаторною та стаціонарною медичною допомогою внаслідок жорстокого поводження ОСОБА_2 з її малолітніми
доньками. На прийом до лікарів з приводу хвороби
дітей зверталася мати ОСОБА_2

Висновком органів опіки та піклування щодо
визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_4 2002 р.н та ОСОБА_5 2000 р.н., було визначено за доцільне до
виповнення обом малолітнім - ОСОБА_4 та ОСОБА_5- семи років (десяти років) - залишити обох дітей проживати з матір'ю - ОСОБА_2.

Як вбачається із характеристики виданої Полтавським
міським центром позашкільної освіти Полтавської міської Ради
НОМЕР_5, на ОСОБА_5 2000 року народження, ОСОБА_5 відвідує
гурток спортивного бального танцю «Естадес». Дівчинка зарекомендувала себе дуже здібною. Велику роль у вихованні ОСОБА_5
відіграє мама, ОСОБА_2, яка на протязі
навчально-виховного періоду, постійно приводила ОСОБА_5 на заняття. ОСОБА_2 уважна до проблем виховання доньки,
тактовна у спілкуванні з викладачами, бере активну участь у
громадському і суспільно-корисному житті групи де навчається її
донька.

Згідно з повідомленням служби у справах
неповнолітніх Полтавської обласної державної адміністрації НОМЕР_6, за зверненням ОСОБА_1 проведено перевірку працівниками служб у справах
неповнолітніх облдержадміністрації, Полтавського міськвиконкому, Ленінського
райвиконкому м. Полтави, якою встановлено, що умови проживання та виховання дітей ОСОБА_5. 2000 р.н та ОСОБА_4 2002 р.н. добрі, діти забезпечені одягом, взуттям, іграшками. Мати піклується про них.
ОСОБА_2 не перешкоджає і не має намірів в
подальшому перешкоджати спілкуванню дітей з батьком, дідусем і
бабусею.

Своїм повідомленням НОМЕР_3 на ім'я
ОСОБА_1 Виконавчий комітет Ленінської
районної у м. Полтави Ради, вказав, що факти жорстокого поводження
ОСОБА_2 з своїми дітьми не підтвердилися.

Актом обстеження житлово-побутових умов малолітніх
ОСОБА_5, 200 р.н. та ОСОБА_4, 2002 р.н., проведеного комісією за участю
начальника служби у справах неповнолітніх Полтавської
облдержадміністрації, начальника служби у справах неповнолітніх Полтавського
міськвиконкому, начальника служби у справах неповнолітніх Ленінського райвиконкому, головного спеціаліста служби у справах
неповнолітніх Полтавської облдержадміністрації, головного
спеціаліста служби у справах неповнолітніх Ленінського райвиконкому було встановлено, що санітарний стан помешкання задовільний.
Повсюди чисто, охайно. Малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_4
мають багато іграшок, одягу, взуття. ОСОБА_2 добра
господиня. Діти комунікабельні, розкуті, легко входять в контакт. Видно, що діти дуже люблять свою матір. Мама поведінка дітей
адекватна до віку. Комісія дійшла висновку, що малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 мають всі
необхідні умови для

належного фізичного, духовного розвитку. Житлово-побутові умови малолітніх
дітей визнано

задовільними.

Оцінюючі надані ОСОБА_1 роздруківки діалогів між ОСОБА_1. та ОСОБА_2, суд вважає їх свідченнями
сімейних сварок між колишнім подружжям, які вимушені проживати разом в однокімнатній квартирі. Але при цьому ОСОБА_2 не навчала
дітей непристойним словам, як на те вказує позивач. Крім
того суд вважає, що ОСОБА_1, як викладач університету,
високоосвічена людина, мав можливість не провокувати свої сварки із колишньою дружиною в присутності малолітніх дітей. Крім
того судом встановлено, що в роздруківках немає брутальної
лайки, а надані ним роздруківки сімейних сварок носять вибірковий
характер.

Свідок ОСОБА_11, вихователь дитячого
садка, який відвідувала ОСОБА_5 2000 р.н., в судовому засіданні пояснила,
що ОСОБА_5 дуже розвинена і здібна дитина. Із дитсадка її забирали або мама, або батько. Іноді забирали дідусь або
бабуся. Ніяких непорозумінь між мамою та батьком в дитсадку не виникало.

Свідок ОСОБА_12, дільничний дитячий лікар,
пояснила, що при хворобах дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4,
вона відвідувала їх за адресою їх проживання. Житлово-побутові умови проживання дітей добрі. Мати до дітей уважна і
виконувала всі її рекомендації по лікуванню своїх доньок. Молодша
ОСОБА_4 має хронічну хворобу і тому їй не рекомендовано відвідування
дитячого садка.

Свідок ОСОБА_7, сусідка ОСОБА_2, в судовому
засіданні пояснила, що знає ОСОБА_2 як добру господиню
і дуже добру матір для двох своїх доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Вона вкладає в дітей свою любов і турботу, завжди піклується про
них.

Свідок ОСОБА_13, мати позивача, в судовому
засіданні пояснила, що ОСОБА_2 навчає дітей неповазі до
батька, бабусі та дідуся. Крім того її колишня невістка не бажає
передавати доньок на їх виховання а сама піти працювати.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_14, батько ОСОБА_1 в судовому засіданні дав пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_13.

Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не
досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде
проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом.

При вирішенні спору щодо місця
проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я
та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд не може передати дитину для проживання з тим
із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або
наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою
зашкодити розвиткові дитини.

Тобто суд дослідивши всі вказані докази в їх
сукупності, приходить до висновку про безпідставність
позовних вимог ОСОБА_1, оскільки на теперішній час діти є малолітніми і суд не має можливості вияснити їх особисту прихильність
до проживання із матір'ю або батьком. Але виходячи із доказів
досліджених в ході судового слідства суд не знайшов підстав для зміни місця проживання дітей і передачу їх для
проживання із батьком ОСОБА_1. Так ОСОБА_2 сумлінно виконує свої материнські
обов'язки. Відповідачка приймає активну участь у
належному вихованні старшої доньки ОСОБА_5 2000 р.н., піклується про лікування молодшої доньки ОСОБА_4.
Має стабільний доход у вигляді сплати аліментів батьком дітей. Крім того не встановлено жодного випадку вживання
відповідачкою спиртних напоїв та наркотичних речовин. Всі
перевіряючи та контролюючі органи відмічають ОСОБА_2 як добру
господиню і турботливу матір для своїх доньок.

Що стосується позовної вимоги ОСОБА_2 про
відшкодування їй спричиненої моральної шкоди в розмірі 5000
грн., яка виявилася в приниженні її честі і гідності як жінки в присутності дітей, в судовому засіданні дійсно було
встановлено, що відповідно до виписки з

акту
судово-медичного дослідження (обстеження) №
3158 від 10.11.2004 року у
ОСОБА_2, яка звернулася в зв'язку із тим, що за її словами 09.11.2004 року, близько 22.30 години за місцем проживання ОСОБА_1 відштовхнув та ударив її в груди, виявлені тілесні
ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того відповідно до виписки з акту судово-медичного
дослідження (обстеження) №
2796 від 17.10.2005 року у
ОСОБА_2, яка звернулася в зв'язку із тим, що за її словами 13.10.2005 року, близько 20.00 години за місцем
проживання, її колишній чоловік ОСОБА_1
хапав її за верхні кінцівки, штовхав, внаслідок чого вона вдарялася об
меблі, виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Але в судовому засіданні було встановлено і це
підтверджується поясненнями сторін по справі, що вказані випадки нанесення
ОСОБА_1. легких тілесних ушкоджень виникали внаслідок сімейних сварок між
ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, які не мали на меті приниження честі і гідності ОСОБА_2, як жінки.
Крім того відповідачка не надала суду доказів настання для неї моральної шкоди,
як то: погіршення стану здоров'я, настання інших негативних наслідків,
внаслідок неправомірних винних дій ОСОБА_1

За таких обставин суд вважає, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про
відшкодування завданої їй моральної шкоди не підлягають задоволенню.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 160, 161 Сімейного
кодексу України, ст.ст. 8,
10, 57, 60, 208, 209, 214, 215, 294 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про передачу
дітей проживати з батьком -
відмовити за безпідставністю.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про залишення дітей проживати з матір'ю
та відшкодування завданої їй моральної шкоди -задовольнити частково.

Залишити проживати малолітніх ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 з
матір'ю ОСОБА_2 до досягнення ними десятирічного віку.

В решті позовних
вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення
та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.