РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

15 лютого
2007  року                                                               м.Донецьк

Будьоннівський
районний  суд м.Донецька у складі:

головуючого:                                                               Шишова  О.О.

при
секретарі:                                                           Редько  С.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.Донецьку цивільну
справу за  позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,  -

Встановив:

15.11.06р. ОСОБА_1 звернулась до
Будьонівського районного суду м.Донецька з позовною заявою про розірвання шлюбу
з ОСОБА_2В заяві вказала, що 15.09.2001р. зареєструвала з відповідачем шлюб,
від шлюбу є неповньолітня дитина - ОСОБА_3, 4.09.2003
р.н., причиной розірвання шлюбу є те, що відповідач зловживає спиртними
напоями, не працює, матеріальної допомоги не оказує. В 2006 року шлюбні
відношення припинені, разом з чоловіком не проживають,
почуття любви та взаємоповаги були втрачені. Просила
розірвати шлюб.

Позивачка
повідомлена про місце і час розгляду справи у встановленому законом порядку.
Від неї надійшла заява, в якої вказала, що підтримує свої позовні вимоги та
просила розглянути справу у  її  відсутність.

Відповідач,
повідомлен про місце і час розгляду справи у встановленому законом порядку. Від
нього не надійшло заяв про відкладення розгляду справи та поважність його
відсутності, у судове засідання не з'явився. Суд вважає можливим розглянути
справу у відсутність  нез'явившегося  відповідача.

Перевіривши
матеріали справи у межах заявлених позовних вимог суд приходить  до
наступного.

У відповідності
з ч.1 ст.51 Конституції України, шлюб
грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен з подружжя має рівні  права
і  обов'язки у шлюбі  та  сім'ї.

Згідно з
свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 15 вересня
2001 року у відділі реєстрації актів громадянського
стану Будьоннівського районного управління юстиції м.Донецька,  актовий
запис НОМЕР_1.

Статтею 105 СК
України у частині 3 передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання
за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, у відповідності зі ст.
110 СК України.

У відповідності
з ч.2 ст.112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного
з  них,  інтересам їхніх дітей,  що мають
істотне  значення.

2

Оцінюючи
наведені у відповідності зі ст. 57, 60 ЦПК України докази у їхній сукупності,
суд визнає, що між подружжям виникли неприязнені
відношення, вони фактично не проживають однією сім'єю, позивач не бажає
в подальшому підтримувати шлюб. Зважаючи на тривалість, характер конфлікту між
сторонами, суд приходить до висновку про неможливість спільного проживання
позивача та відповідача і збереження їхньої сім'ї, тому позов про розірвання
шлюбу підлягає  задоволенню.

При прийнятті
рішення про розподіл судових витрат, суд вважає покласти  їх на
відповідача.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного Кодексу України суд, ст.
57,  60,
209," 215
Цивільно-процесуального  кодексу
України,

Вирішив:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовільнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 15 вересня 2001 року
у відділі реєстрації актів громадянського стану Будьоннівського
районного управління юстиції м.Донецька,
актовий запис НОМЕР_1  -
розірвати.

При видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави державне мито
у розмірі 17 грн., звільнив від сплати ОСОБА_1.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може  бути  подано
протягом десяти днів  з  дня
проголошення  рішення.

Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом двадцяти днів після  подання
заяви  про  апеляційне
оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку

подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
заяву про апеляційне

оскарження не було подано. Якщо було подано заяву
про апеляційне

оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк двадцять

днів, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього

строку.  .