Справа №22ц-1364 Категорія - 20
інстанції- Хмельницька Л.І.
Доповідач- БабенкоП.М.
УХВАЛА

іменем    України

13
лютого 2007 року   Апеляційний суд Донецької області в складі:
головуючого- судді Пономарьової О.М.

суддів- Бабенка П.М. ,Бондаренко Л.І.
при секретарі - Баклановій
Ю.В.

за   участю      позивачки   Зайченко
Н.П.,відповідачки      Новицької   Г.В. представника відповідачки адвоката
ОСОБА_1 розглянувши   у відкритому
судовому засіданні в м.Донецьку
цивільну справу   за позовом ОСОБА_2
до   ОСОБА_3,    ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2006 року позивачка
звернулась до відповідачок з позовом про відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування
позову послалась на те ,що відповідачки 01
травня 2001 року за
місцем їх проживання, куди вона прийшла зі своїм сином , ображали її та
сина непристойними словами та побили її руками та ногами по спині, голові, шії, тягали за
волосся, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження.

Оскільки вона
відчувала фізичний біль, приниження, їй спричинена моральна шкода. Просила
стягнути з відповідачок на її користь по 50
000 грн. з кожної.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Донецька від 26 грудня 2006
року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з
цим рішенням позивачка принесла апеляційну скаргу ,в якій просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов, посилаючись на
те, що це рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального
права.

Зазначила, що
суд не надав належної оцінки доказам у справі, а саме медичним документам,
поясненням свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 , не врахував ,що хоча у відношенні відповідачок закрита
кримінальна справа за обвинуваченням їх у нанесенні їй тілесних ушкоджень за
спливом строку притягнення їх до кримінальної відповідальності, але ця
обставина не може бути підставою для звільнення їх від відшкодування моральної
шкоди.

В судовому засіданні позивачка доводи апеляційної скарги
підтримала.

Відповідачка
ОСОБА_3 та її представник просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду
залишити без змін, посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду постановлене
з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Вислухавши
доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи , перевіривши
доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає ,що апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення та ухвали суду слід залишити без змін  з наступних підстав:

Відповідно до
ст. 23 , 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, рішеннями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала , за наявності її
вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом
встановлено, що між сторонами дійсно склались неприязні стосунки через те , що бувший чоловік
позивачки перебуває у фактичному шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3

2

01.05.01 року позивачка
приходила до квартири, де знаходились відповідачки, вчинила з відповідачками
сварку, яку припинила сусідка.

Доводи позивачки про те, що її побили відповідачки , належними
доказами не доведені.

Відмовляючи в
задоволенні позову суд виходив з тієї обставини, що позивачкою не доведена вина
відповідачок у заподіянні позивачці тілесних ушкоджень та моральних страждань.

Вказані
обставини підтверджені в судовому засіданні поясненнями відповідачки ОСОБА_3,
свідка ОСОБА_6. (а.с.55-57,71-75).

Доводи позивачки
про те, що ніби то вина відповідачок у спричиненні їй відповідачками тілесних
ушкоджень підтверджена медичними документами, постановою суду про закриття
кримінальної справи відносно відповідачок з нереабілітуючих підстав суперечать
матеріалами справи.

Як убачається з
акту судово-медичного обстеження позивачки, у неї виявлені подряпини на лобі та
на лівому віці ока. Тілесних ушкоджень на голові, спині не знайдено. З акту не
вбачається, що саме відповідачки спричинили їй подряпини.( а.с.66-67).

З постанови
Ленінського районного суду м.Донецька від 03
травня 2006 року про
закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_3, ОСОБА_4, порушеної за ст.хт. 125 ч.1, 125 ч.2 КК України,
вбачається, що ця кримінальна справи закрита через сплив строку притягнення їх
до кримінальної відповідальності.

Крім того, цією
постановою ,а також ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 14.07.06 року ,якою
залишена без змін вказана вище постанова місцевого суду, не встановлено, що
саме відповідачки заподіяли позивачці вказані тілесні ушкодження. (а.с. 9-10,102-103).

Також суд надав
належну оцінку свідкам зі сторони позивачки ОСОБА_5 та ОСОБА_8, які бачили
позивачку 3.05.01 року і
про спричинення позивачці тілесних ушкоджень узнали з її слів. Суд обґрунтовано
надійшов до висновку про те, що ОСОБА_5 є донькою позивачки і може бути
зацікавленою особою у справі. Свідок ОСОБА_6
фактично підтвердила, що відповідачки не били позивачку (а. с. 74-75).

Розглядаючи
позов, суд першої інстанції всебічно, повно і об'єктивно дослідив надані
сторонами докази, дав їм належну правову оцінку та дійшов до правильного
висновку про недоведеність вини відповідачок у спричиненні тілесних ушкоджень
та моральних страждань позивачці.

Доводи
апеляційної скарги не впливають на висновки суду, не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального
законодавства, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення
справи.

Виходячи з
вказаного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляції та
скасування рішення суду першої інстанції..

Керуючись ст.ст.303, п.1 ч.І ст.307 , ч.І
ст.308,-313-315 ЦПК України, апеляційний

суд,-

УХВАЛ ИВ:

Апеляційну скаргу
відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду м. Донецька від 26 грудня 2006
року залишити без змін.

Ухвала набуває
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту
набрання нею законної сили.