УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25 липня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого               Григор'євої
Л.І.,

суддів:                          Косенка
В.Й.,                Гуменюка В.І.,

Берднік
І.С.,                Данчука В.Г., -

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Чортківського обласного комунального  міжрайонного бюро технічної інвентаризації
(далі Чортківське МБТІ), ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру та зобов'язання
зареєструвати квартиру як окремий цілісний об'єкт, за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 27 лютого 2007
року,

встановила:

У травні 2006 року позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом,
мотивуючи його тим, що згідно з договором дарування, посвідченим 6 грудня 1996
року Чортківською державною нотаріальною конторою Тернопільської області та
зареєстрованим за № НОМЕР_1, вона є власником 2/5 частини жилого будинку по
АДРЕСА_1 в м. Чорткові. Зазначала, що за даними Чортківського МБТІ фактична
загальна площа належних їй приміщень -
67,8 кв.м, що становить приблизно Ѕ частини вказаного жилого будинку.

Посилаючись на те, що відповідачі не визнають її права на ½ частину у спільній частковій власності, просила визнати за нею право
власності на квартиру НОМЕР_2 у спірному жилому будинку, яка становить ½ частини цього будинку та зобов'язати Чортківське МБТІ  зареєструвати квартиру як окремий цілісний
об'єкт.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від       19 вересня 2006 року в задоволенні
позову ОСОБА_1. відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 27 лютого 2007 року
рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від           19 вересня 2006 року скасовано,
ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1. задоволено. Визнано за ОСОБА_1.
право власності на відповідні приміщення спірного будинку, які становлять Ѕ
частину цього будинку. Стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. 152 грн. 70 коп.
судових витрат та 500 грн. витрат на проведення судової будівельно-технічної
експертизи.

У поданій
до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_2. просить скасувати рішення
апеляційного суду Тернопільської області від 27 лютого 2007 року, залишивши в
силі рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 вересня
2006 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі є співвласниками
будинку, який знаходиться в м. Чорткові по                                   АДРЕСА_1, а
саме: позивачка є власником 2/5 частин спірного будинку, які вона прийняла в
дар від ОСОБА_3. за договором дарування, посвідченим 6 грудня 1996 року
Чортківською державною нотаріальною конторою Тернопільської області та
зареєстрованим за № НОМЕР_1, а відповідач - власником 3/5 частин цього будинку
згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 4 квітня 1997 року
після смерті його батька - ОСОБА_4.

Відмовляючи ОСОБА_1. у задоволенні позовних вимог, суд дійшов
обґрунтованого висновку про те, що зміна площі належних ОСОБА_1. та ОСОБА_2.
квартир не тягне за собою зміни розміру частин спірного будинку, власниками
яких вони є, оскільки наданню дозволів на здійснення добудови до належних їм
частин спірного будинку (а.с. 43, 96 - рішення виконкому Чортківської міської
ради депутатів трудящих НОМЕР_3) передувало оформлення їм права особистої
власності на уточнені частини в спірному жилому будинку, а саме: за ОСОБА_5 -
на 2/5 частини, за ОСОБА_4. - на 3/5 частини будинку (а.с. 63 - рішення
виконкому Чортківської міської ради депутатів трудящих НОМЕР_4).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно застосував ст. 392 ЦК
України, згідно з якою власник майна може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, та
встановив відсутність факту оспорювання чи невизнання права власності ОСОБА_1.
відповідачами.

Враховуючи, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України (2003 року) до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності, застосовуються положення цього Кодексу,
правомірним є застосування судом першої інстанції ч. 4 ст. 357 ЦК України (2003
року), згідно з якою добудова (прибудова), яку здійснив  у встановленому законом порядку співвласник
жилого будинку, не змінює розміру часток співвласників у праві спільної
часткової власності.

Скасовуючи законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції,
апеляційний суд неправильно застосував норму матеріального права, а саме   ст. 119 ЦК України (1963 року) і дійшов
помилкового висновку про можливість зміни розміру частки ОСОБА_1. та визнання
за нею права власності на ½ частину спірного
будинку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 336, 339 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 27 лютого 2007 року скасувати, залишити в силі рішення Чортківського районного суду
Тернопільської області від 19 вересня 2006 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                               Л.І.
Григор'єва

Судді:                                                                          В.І.
Гуменюк

І.С. Берднік

В.Й. Косенко

В.Г. Данчук