Справа №2-252/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                          УКРАЇНИ

6 лютого 2007 р.                                                                                          м.Харків

Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого -            судді
Саркісян О.А.

при секретарі-                  Дяченко Д.М.,

з участю сторін,

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розподіл
майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з позовом до відповідача, в якому
просить розділити сумісно нажите в шлюбі майно, а саме :

Газову піч «Гефест», придбану в 2001
році, вартістю 500,00 грн;

·
Пральну машину «Індезіт»,придбану в 2002 році, вартістю
900,00 грн;

·
Кухонну меблю за індивідуальним замовленням, придбану в
2002 році, вартістю 3500,00 грн;

·
2 пластикових вікна на 1 пластикове вікно з балконними
дверима , придбані в 2005 році, вартістю 3700,00 грн;

·
Броньовані вхідні двері, придбані в 2005 році, вартістю
1200,00 грн;

·
легковий автомобіль Деу-Ланос, 2004 року випуску,
держномер   НОМЕР_1, придбаний в серпні
2005 році, вартістю 50000 грн.

А всього на
загальну суму 59800 грн. Виділити їй у власність майно:

·
Газову піч «Гефест»,
придбану в 2001 році, вартістю 500,00 грн;

·
Пральну машину «Індезіт», придбану в 2002 році, вартістю
900,00 грн;

·
Кухонну меблю за індивідуальним замовленням, придбану в
2002 році, вартістю 3500,00 грн;

А всього на суму
4900 грн.

Інше майно
виділити у власність відповідачу на суму 4900 грн. Виділити відповідачу
автомобіль, а їй виплатити грошову компенсацію в розмірі •"/4 частини
вартості автомобіля - 25000 грн.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги
підтримала. Відповідач позовні вимоги позивачки визнав частково, не згоден з
позовними вимогами відносно автомобіля та зазначає, що придбав автомобіль за
45000 грн., з них 16000 грн. взяв у борг на фірмі, де він працює, 16000 грн.
йому особисто подарувала його мати, а суму, що залишилася - близько 14000 грн.
- це кошти від продажу належного йому особисто до шлюбу автомобіля ВАЗ-21093.
За спільні кошти з позивачкою вони виплатили борг фірмі в сумі 4000 грн., тому
він не заперечує виплатити позивачці половину цієї суми - 2000 грн. Іншу суму
боргу він виплатив самостійно.

Сторони дійшли згоди щодо оцінки майна по заявлених позовних вимогах.
Позивачка не заперечувала проти вартості автомобіля, оціненого відповідачем в
45000 грн.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами
докази в межах заявлених позовних вимог та на засадах змагальності, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно
зі ст..60 СК
України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з
поважної причини самостійного заробітку.

Згідно
ст..69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм
на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно
ст..70 СК України у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Ст..71
СК України визначає способи на порядок поділу майна, що є об"єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно
до ст..57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:

1 майно, набуте нею, ним до шлюбу;

2 майно набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі
договору дарування або в порядку спадкування; 3 майно, набуте нею, ним за час
шлюбу, але за кошти, які належали ій, йому особисто.

Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб
12.01.2001 року/а.с.6/.

Мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження/а.с 7/.

В
провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова знаходиться цивільна
справа за позовом ОСОБА_2. до
ОСОБА_1. про розірвання шлюбу та за позовом ОСОБА_1. до ОСОБА_2., ОСОБА_4, третя
особа - орган опіки та піклування Орджонікідзевського району м.Харкова про
поновлення порушеного права та вселення.

За час
шлюбу подружжя придбало наступне майно, яке суд визнає об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя і яке підлягає розподілу.

·
Газову піч «Гефест»,
придбану в 2001 році, вартістю 500,00 грн;

·
Пральну машину «Індезіт», придбану в 2002 році, вартістю
900,00 грн;

·
Кухонну меблю за індивідуальним замовленням, придбану в
2002 році, вартістю 3500,00 грн;

·
легковий автомобіль Деу-Ланос, 2004 року випуску,
держномер   НОМЕР_1, придбаний в серпні
2005 році, вартістю 45000 грн.

Всього майна на суму 49900 грн.

Суд визнає, що
частки подружжя в спільному майні є рівними. Зважаючи на те, що автомобіль є
неподільним майном і позивачка за основним позовом не заперечує проти виплати
їй компенсації за ½  частини автомобіля , то суд залишає
автомобіль Деу-Ланос, 2004 року випуску, держномер НОМЕР_1 у власності
відповідача, а на користь позивачки стягує з нього компенсацію в розмірі 1/2
частини вартості автомобіля, тобто 22500 грн. Інше майно можливо розділити в
натурі.

При
розподілі майна суд приймає до уваги те, хто яким майном володіє на даний час,
функціональне призначення цього майна, вартість майна, досягнуту домовленість
сторін відносно розподілу даного майна і виходячи з цього суд виділяє позивачці
за основним позовом:

-Кухонну меблю за індивідуальним замовленням, придбану в
2002 році, вартістю 3500,00 грн;

·
А відповідачу суд виділяє: Газову піч «Гефест», придбану в 2001
році, вартістю 500,00 грн;

·
Пральну машину «Індезіт», придбану в 2002 році, вартістю
900,00 грн;

А всього на сумму
1400 грн., що на 1050 грн. менше, ніж припадає на його долю.

Виходячи з того, що вимоги сторін можуть
взаємозараховуватись, то розмір грошової компенсації, яку відповідач повинен
сплатити позивачці 22500 грн.-1050 грн. =21450 грн

Суд не визнає майном,
що підлягає розподілу, зазначені позивачкою пластикові вікна та балконні двері,
а також броньовані вхідні двері, оскільки вони є невід'ємною частиною квартири
і не можуть бути окремим об'єктом спільного сумісного майна подружжя, яке
можливо реально виділити будь-кому з подружжя.

Позивачка
має право ставити питання про визнання спільним сумісним майном подружжя
особистого майна відповідача, в разі, якщо це майно внаслідок вкладу подружжя
суттєво збільшилося в ціні чи ставити питання іншого порядку щодо захисту своїх
прав.

Суд визнав спільним майном подружжя легковий автомобіль
Деу-Ланос, 2004 року випуску, держномер НОМЕР_1, придбаний 25.08. 2005 році,
вартістю 45000 грн. /а. с. 9/, оскільки він придбаний в період шлюбу сторін.

Не
дивлячись на усні заперечення відповідача, він не надав суду доказів на
підтвердження своїх заперечень, щоб б давало суду підстави вважати автомобіль
його особистим майном, а саме:

·
відповідач пояснив, "що частина грошей близько 14000
грн. - це його особисті кошти за продаж належного до шлюбу автомобіля ВАЗ-21093.
Але як вбачається з матеріалів справи /а.с.9/, автомобіль ВАЗ-21093, 1992 року
випуску, держномер НОМЕР_2, придбаний відповідачем 27.07.1999 року, зареєстрований
за ним і не проданий. Будь-яких доказів на підтвердження своїх пояснень
відповідач не надав, не дивлячись на неодноразові пропозиції суду з цього
приводу, пояснивши , що доказів в нього немає.

·
Відповідач пояснив, що частину грошей 16000 грн.
подарувала йому особисто мати ОСОБА_4, а
зараз вимагає повернення цих грошей особисто від нього. На підтвердження подав
виписку з банку про те, що ОСОБА_4в період з 26.07.05 року по 19.08.2005 року
було знято коштів 13927,19грн./а.с.34-36/.

Позивачка не заперечує, що вказану суму дала на придбання
автомобіля мати відповідача, але поясняє, що гроші вона дала їм, як сім'ї на
придбання автомобіля у зв'язку з народженням доньки.

Будь-яких
доказів на підтвердження своїх пояснень відповідач також не надав, не дивлячись
на неодноразові пропозиції суду з цього приводу, пояснивши , що доказів в нього
немає, клопотання про допит свідка - матері не заявляв, угоди дарування коштів
йому особисто не надав.

відповідач пояснив, що частину грошей в сумі 16000 грн.
він взяв в борг у ТОВ

«Горизонт», з яких лише 4000 грн. повернув за рахунок
спільних коштів з

позивачкою. На підтвердження своїх пояснень надав договір
позики грошей

/а.с.37/ та квитанції. Але, як
видно з цього договору він укладений 26.08.2005 року, а п. 1.2 цього договору
свідчить про те, що позикодавець зобов'язується передати гроші на протязі двох
дні після підписання договору, тоді як спірний автомобіль придбаний 25.08.2005
року, тобто до укладення договору.

Позивачка
стверджує, що кошти на придбання автомобіля в них були до придбання автомобіля,
вони обидва працювали, накопичували кошти і без них укласти договір
купівлі-продажу автомобіля неможливо. Відповідач працює в ТОВ «Горизонт» і брав
безпроцентну позику, яку вони спочатку повертали разом, а потім відповідач
виплачував самостійно, але автомобіль придбаний не за ці кошти.

Суд пропонував
відповідачеві надати докази на підтвердження своїм поясненням про те, що кошти
по договору позики він отримав ще до підписання договору, але знов відповідач
відмовився надати такі докази.

Кожна особа
повинна доказати ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх
позовних вимог та заперечень.

В порядку ст..88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки
понесені  нею  витрати
на  оплату  правової допомоги  в
розмірі  200  грн,
що

підтверджується
квитанцією та пропорційно до задоволених
позовних вимог -сплачене нею
держмито в сумі 249 грн.50к. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в сумі ЗО грн. На
підставі   викладеного,   керуючись
ст..ст.. 10,11,209,212-218
ЦПК   України, ст..60,69-71 СК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1задовольнити частково.

В порядку розподілу майна подружжя визнати за ОСОБА_1право власності на х/г
частини легкового автомобіля Деу-Ланос, 2004 року випуску, держномер НОМЕР_1,
придбаний 25.08.2005 року, вартістю 45000 грн.

Розділити спільне майно подружжя, виділивши на праві приватної власності
ОСОБА_1кухонну меблю по індивідуальному замовленню вартістю 3500 грн., а ОСОБА_2виділити на
праві приватної власності в порядку розподілу майна подружжя:

-    Газову піч "Гефест", вартістю 500,00
грн;

Пральну
машину "Індезіт", вартістю 900,00 грн; А всього на суму 1400 грн.

-    легковий автомобіль   Деу-Ланос, 2004 року випуску, держномер
НОМЕР_1,

придбаний в 25.08.2005 року, вартістю 45000 грн.

Стягнути з   ОСОБА_2на
користь ОСОБА_1грошову компенсацію в розмірі 21450 /двадцять тисяч чотириста
п"ятдесят/грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити. Стягнути з ОСОБА_2на користь
ОСОБА_1понесені нею витрати на оплату юридичної допомоги в сумі 200 грн, судові
витрати на оплату держмита в сумі 249 грн.50к. та на інформаційно-технічне
забезпечення в сумі 30 грн. Рішення  може
бути  оскаржене до Апеляційного  суду Харківської області через районний суд
шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги