Справа №2-1305/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

5    березня 2007 р. Київський
районний суд г. Донецка
в складі:

головуючого-            судді Шальєвій
В. А.

при секретарі                         Кулішовойї
Т.В.

за участю
позивача                         ОСОБА_1

відповідача                                      ОСОБА_2,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в залі суду у м. Донецьку цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на
спадкове майно, мотивуючи вимоги тим, що її чоловіку ОСОБА_3 на підставі
договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для
будівництва жилого будинку, посвідченого Шостою донецькою державною
нотаріальною конторою 14 липня 1957 р. за реєстром НОМЕР_1, зареєстрованого у
КП БТІ м. Донецька, належало домоволодіння АДРЕСА_1. Домоволодіння складається
із жилого будинку літ. "А-Г літньої кухні літ. "В", прибудови
до літньої кухні літ. "в", сараїв літ. "Г", "Д", огородження №
1-3. ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_3 помер. На час його смерті відкрилась спадщина, яка
складається з вказанного домоволодіння. Спадкоємцями спадкового майна за
законом є вона та дочка спадкодавця ОСОБА_2. Спадкове майно позивач прийняла,
оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем.
Вона не має можливості здійснити спадкові права, оскільки до складу
домоволодіння входять самовільні споруди- прибудова "а-1", тамбур
"а-2", літня кухня "В", прибудова до літньої кухні
"в". Просила визнати за нею право власності на спадкове майно.

В попердньому судовому засіданні позивач вимоги
підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в попередньому судовому засіданні позов
визнала. Наслідки визання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України, судом
роз'яснені.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі
можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до 4.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК. Згідно з ч. 4
ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того закониних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною
ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_2- дочкою ОСОБА_3, про що свідчать свідоцтва про
народження та свідоцтва про укладення шлюбу (ас. 16, 17). З свідоцтва про
смерть вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. (а.с. 18). З договору про
надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого
будинку, посвідченого Шостою донецькою державною нотаріальною конторою 14 липня
1957 р. за реєстром НОМЕР_1, зареєстрованого у КП БТІ м. Донецька, вбачається,
що ОСОБА_3 належало домоволодіння АДРЕСА_1.

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами склалися
правовідносини, які випливають із спадкового права, та регулюються нормами
цивільного законодавства.

Судом встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 належало ОСОБА_3 на підставі
договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для
будівництва жилого будинку, посвідченого Шостою донецькою державною нотаріальною
конторою  14 липня   1957 р. за реєстром НОМЕР_1,

зареєстрованого у КП БТ1 м.
Донецька. Домоволодіння складається із жилого будинку літ. "А-1" з
прибудовою літ. "а-1", тамбуром літ. "а-2", літньої кухні
літ. "В", прибудови до літньої кухні літ. "в", сараїв літ. "Г", "Д",
огородження № 1-3.

У відповідності
до ст. 376 ЦК України,
житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Право власності
на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за
особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй
відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому
порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

На вимогу
власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності
на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права
інших осіб.

Домоволодіння
АДРЕСА_1 було збудоване ОСОБА_3 на земельній ділянці, яка йому була відведена
відповідно до рішення виконкому Залізничної районної ради м. Сталіно № 10 від II
квітня 1957 p.,
тобто у встановленому законом порядку. Відомостей про те, що спадкове
домоволодіння або окремі споруди, які входять до його складу, є самочинно
побудованими, у суда немає.

ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
ОСОБА_3 помер. На час його смерті відкрилась спадщина, яка складається з
домоволодіння АДРЕСА_1. ОСОБА_1
є дружиною спадкодавця ОСОБА_3. та спадкоємцем спадкового майна першої
черги за законом на підставі ст. 1261 ЦК
України.

Згідно ч. З ст.
1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкове майно
позивач прийняла, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із
спадкодавцем.

Відповідач
ОСОБА_2 спадкове майно не прийняла, на нього не претендує, про що підтвердила в
судовому засіданні.

Згідно ч. 5 ст.
1268 ЦК України,
незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Таким чином,
ОСОБА_1 спадкує
домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_3.

З урахуванням
викладенного, визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону,
не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі
викладеного, ст. ст. 376, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. 12 Закону України "Про власність",
керуючись ст. ст . 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 p., на домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається із жилого
будинку літ. "А-1" з прибудовою літ. "а-1", тамбуром літ.
"а-2", літньої кухні літ. "В", прибудови до літньої кухні
літ. "в", сараїв літ. "Г",
"Д", огородження №1-3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду

Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня

проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20

днів апеляційної скарги з поДкчею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч. 4 ст. 295

ЦПК України.