справа
№2-710/07/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2007р. Київський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Колесник С.А.,

при секретарі Єна Л.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного
товариства «Харківське автотранспортне підприємство № 16327», треті особи:
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої
джерелом підвищеної небезпеки та за зустрічним позовом Відкритого акціонерного
товариства «Харківське автотранспортне підприємство № 16327» до ОСОБА_1, треті
особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02.10.2006р. звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа -ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки посилаючись на
наступне.

17 червня 2006 року о 15-00 годині ОСОБА_3 керуючи автобусом ПАЗ 32054
державний НОМЕР_1 по вулиці Чебишева ЗА при об»їзді автомобіля ВАЗ 2107,
державний НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 не вибрав безпечний інтервал і
допустив з ним зіткнення, чим порушив вимоги п.п. 1.3.1, 13.3 Правил дорожнього
руху України. Належним ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 2107 керував ОСОБА_2, який також
допустив порушення вимог п.8.4 Правил дорожнього руху України. Належному йому
автомобілю були причинені механічні ушкодження. Відповідно до висновку
спеціаліста НОМЕР_3 від 26.07.2006р. матеріальна шкода від пошкодження
автомобіля становить 1166 грн. 89 коп. Постановою Київського районного суду
м.Харкова від 13.07.2006 року встановлено, що водій ОСОБА_3 визнаний винним в
скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП і з нього присуджено до стягнення штраф
на користь держави в сумі 34 грн. Водія ОСОБА_2 також визнано винним у скоєнні
правопорушення за ст. 124 КУпАП та з нього присуджено до стягнення штраф на
користь держави в сумі 17 грн.

ОСОБА_2 заподіяну ним шкоду відшкодував повністю згідно зі ступенем його
вини, ОСОБА_3 ухиляється від відшкодування заподіяної ним матеріальної шкоди,
що спонукало ОСОБА_1 звернутися до суду. Діями ОСОБА_3 позивачу також заподіяна
моральна шкода, яку він оцінює в 1000 грн. Моральна шкода виразилася в тому, що
позивач переніс моральний, фізичний стрес, був позбавлений на довгий час
транспорту, що істотно змінило життєві та виробничі стосунки, затратив багато
часу на ремонт автомобілю та на розгляд справи в суді, що також спричинило
моральні страждання. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з ОСОБА_3
матеріальну шкоду в розмірі 1166 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі
51 грн., витрати за інформаційно-технічний розгляд справи в розмірі 30 грн., за
оплату вартості експертизи в розмірі 240 грн., за послуги банку 2 грн. 40 коп.,
відправку телеграми в розмірі 11 грн. 34 коп., оплату вартості правової
допомоги в сумі 150 грн., за послуги ксерокопіювання в сумі 14 грн. 40 коп.,
всього 1665 грн. 14 коп., моральну шкоду в розмірі 1000 грн, та витрати за
сплату держмита в сумі 17 грн., а всього 1017 грн.

26.10.2006р. позивач подав до суду заяву про заміну неналежного відповідача
ОСОБА_3 належним відповідачем - Відкрите акціонерне товариство «Харківське
автотранспортне підприємство № 16327».

В ході судового розгляду справи представником позивача до суду надано
доповнення до позовної заяви, згідно з якою просив стягнути з відповідача
матеріальну шкоду в розмірі 1166 грн.89 коп., витрати по сплаті державного мита
в сумі 51 грн., витрати за інформаційно-технічний розгляд справи в розмірі ЗО
грн., за оплату вартості експертизи в розмірі 240 грн., за послуги банку 2 грн.
40 коп., відправку телеграми в розмірі 11 грн. 34 коп., оплату вартості
правової допомоги в сумі 150 грн., а всього 1651 грн. 63 коп., моральну шкоду в
розмірі 1000 грн, та витрати за сплату держмита в сумі 17 грн., а всього 1017
грн.

Ухвалою суду від 13.11.2006р. замінено первісного відповідача ОСОБА_3 на
належного відповідача - Відкрите акціонерне товариство «Харківське
автотранспортне підприємство № 16327», оскільки автомобіль ПАЗ 32054, ОСОБА_3
на підставі трудових відносин керував ОСОБА_3 належить на праві власності АТП
16327 та до участі в справі залучений в якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3

22.01.2007р. від відповідача - Відкритого акціонерного товариство
«Харківське автотранспортне підприємство № 16327» надійшла зустрічна позовна
заява, у якій відповідач просив

об»едната в одне провадження
зустрічний позов з позовом ОСОБА_1до ВАТ ХАТП № 16327 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, та просив стягнути з ОСОБА_1на користь ВАТ
ХАТП № 16327 реальні збитки від вартості відновлювального ремонту транспортного
засобу в розмірі 834 грн., упущену вигоду (простій транспортного засобу) в
розмірі 856 грн. 24 коп., державне мито в розмірі 51 грн. та витрати за інформаційно
- технічне забезпечення розгляду справи в розмірі ЗО грн., а всього 1771 грн.
24 коп. При цьому, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним
позовом посилався на наступне.

17 червня 2006 року о 15-00 годині ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ 2107 при
виїзді на вулицю Чебишева з другорядної дороги, не виконав вимогу знаку «Дати
дорогу», чим порушив п.16.11 Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення з
двома транспортними засобами, що рухались по головній дорозі та до утворення
затору по вулиці Чебишева. ОСОБА_3, керуючи автобусом ПАЗ 32054, державний
НОМЕР_1, ОСОБА_3 користується за договором оренди ВАТ «ХАТП № 16327», виконуючи
рейс за маршрутом № 271 «Ст.М. Ак.Барабашова - проспект Перемоги», при об»їзді
затору, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107 державний НОМЕР_2 під
керуванням водія ОСОБА_2, оскільки останній спричинив перешкоду у вільному русі
транспортних засобів по вулиці Чебишева. В результаті зіткнення, транспортному
засобу позивача спричинені механічні пошкодження: деформація з лівого боку
заднього цільового кузова. Постановою Київського районного суду м.Харкова від
13.07.2006р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обидва визнані винними у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП. ОСОБА_2 свою вину визнав, штраф за
скоєне правопорушення у розмірі 17 грн. сплатив. Внаслідок зіткнення
транспортних засобів позивача і відповідача, транспортному засобу позивача
завдана майнова шкода. Вважає, що діями відповідача позивачу спричинена майнова
шкода, що виразилась у понесених позивачем збитках в загальній сумі 1771 грн.
24 коп.

Ухвалою
суду від 23.01.2007р. зустрічну позовну заяву ВАТ «Харківське автотранспортне
підприємство № 16327» до ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3,
третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди об»єднано в одне провадження з первісною позовною заявою
ОСОБА_1до ВАТ "ХАТП №16327", треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної
небезпеки.

У судовому засіданні
сторони підтримали свої позовні вимоги.

Позивач
за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та 3-я особа
ОСОБА_2 первісну позовну заяву та доповнення до позовної заяви підтримали в
повному обсязі, зустрічну позовну заяву не визнали, пояснивши, що 17.06.2006р.
о 14-00 годині ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ 2107 порушив Правила дорожнього
руху, що призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди. Прибувши на
місце пригоди співробітники ДАІ почали проводити необхідні дії по складанню
протоколу про адміністративне правопорушення. Під час складання вказаного
протоколу водій автобуса ПАЗ 32054 ОСОБА_3 допустив зіткнення з автомобілем
позивача. Крім того, позивач вважає, що відповідачем не було проведено
незалежної оцінки автомобілю суб»єктом оціночної діяльності, а сума
відновлювального ремонту була визначена фізичною особою -підприємцем. Згідно
договору підряду № 83 від 26.12.2006р., ремонт транспортного засобу був
проведений у строк з 26.12.2006р. по 30.12.2006р., тобто проведення належним
чином незалежної оцінки і об»єктивне визначення завданої матеріальної шкоди на
сьогодні не можливе. Довести понесення упущеної вимоги також вважає не
можливим, оскільки ремонт автобусу ПАЗ 32054 було проведено 27.12.2006р., після
того, як він виконував рейси протягом півроку після ДТП.

В
судовому засіданні представники відповідача за первісним позовом, позивача за
зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, діючі за дорученням, 3-я особа: ОСОБА_3
позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування матеріальної шкоди визнали в
повному обсязі та заперечували проти позовної вимоги в частині відшкодування
моральної шкоди.

Суд,
вислухавши позивача, представника відповідача, третіх осіб, дослідивши
матеріали справи, вважає позов ОСОБА_1таким, що підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав:

Судом
встановлено, що 17 червня 2006 року о 14-00 годині ОСОБА_2, керуючи автомобілем
ВАЗ 2107 державний НОМЕР_2 по вул.Ново-Шишківська виїхав на вулицю Чебишева ЗА,
при цьому не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1. «Звільни дорогу» допустив
зіткнення з автомобілем Форд Ескорт державний НОМЕР_6 під керуванням водія
ОСОБА_6 та з автомобілем ВАЗ 2104 державний НОМЕР_5 під керуванням водія
ОСОБА_7, чим порушив вимоги п.8.4 Правил дорожнього руху.

17
червня 2006 року о 15-00 годині ОСОБА_3 керуючи автобусом ПАЗ 32054 державний
НОМЕР_2 по вулиці Чебишева ЗА при об»їзді автомобіля ВАЗ 2107, державний
НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 не вибрав безпечний інтервал і допустив з
ним зіткнення, чим порушив вимоги п.п. 1.3.1,13.3 Правил дорожнього руху
України.

Постановою Київського районного суду м.Харкова від 13.07.2006 року водій
ОСОБА_3 визнаний винним в скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП і накладено
штраф на користь

держави в сумі 34 грн. Водія ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні
правопорушення за ст.. 124 КУпАП і накладено штраф на користь держави в сумі 17
грн. (а.с.31).

Постанова була винесена судом за відсутності правопорушника ОСОБА_3, який
своєчасно та належним чином був повідомлений про місце і час розгляду справи.
Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Про постанову
суду від 13.07.2006р. відповідачу стало відомо з матеріалів позовної заяви
ОСОБА_1, яку він отримав 07.11.2006р., про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення (а.с. 34). До теперішнього часу вказана
постанова відповідачем не оскаржувалась.

Згідно Акту НОМЕР_3 від 26.07.2006р., у зв'язку з дорожньо - транспортною
пригодою автомобілю під керуванням ОСОБА_2, що належить ОСОБА_1, спричинено
матеріальну шкоду на суму 1166 грн. 89 коп., що підтверджується висновком
спеціаліста НОМЕР_4 від 26.07.2006р. ООО «РАДАР-1» Автомобільної експертизи
(а.с.7-15). 20.07.2006р. на адресу ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 була направлена
телеграма про прибуття для проведення експертизи, яка не була вручена через те,
що квартира закрита, адресат за повідомленням за телеграмою не з»явився
(а.с.32).

Відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК
України майнова шкода, завдана діями фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, що завдала шкоду, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових
(службових) обов»язків.

На підставі викладеного, завдана позивачу матеріальна шкода в розмірі 1166
грн.89 коп. підлягає стягненню з Відкритого акціонерного товариства «Харківське
автотранспортне підприємство № 16327», оскільки автомобіль ПАЗ 32054, ОСОБА_3
на підставі трудових відносин керував ОСОБА_3, винний в спричиненні
матеріальної шкоди автомобілю ОСОБА_1 під керуванням ОСОБА_2, використовується
ВАТ ХАТП 16327 за договором оренди № 68 від 28.12.2005р.

Крім того, позивачем понесені витрати за оплату вартості експертизи в
розмірі 240 грн., за послуги банку 2 грн. 40 коп., відправку телеграми в
розмірі 11 грн. 34 коп., оплату вартості правової допомоги в сумі 150 грн., які
також підлягають стягненню з відповідача (а.с.23-24,26-27).

Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення
матеріальної шкоди доведеними в повному обсязі та стягує з відповідача на
користь позивача в відшкодування завданої матеріальної шкоди 1570 грн. 63 коп.
Також, суд стягує з відповідача витрати на оплату держмита -в сумі 51 грн. та
на оплату витрат на інформаційно - технічний розгляд справи в сумі ЗО грн.

Крім того, позивач вказував, що в результаті ДТП він переніс моральний, фізичний стрес, лишився на довгий
час транспорту, що істотно змінило життєві та виробничі стосунки, затратив
багато часу на ремонт автомобілю та на судовий розгляд справи, що також
спричинило йому моральні страждання, у зв"язку з чим він просив стягнути з
відповідача матеріальну шкоду в розмірі 1000 грн. та витрати, пов"язані зі
сплатою державного мита в розмірі 17 грн.

Відповідно до п.2 ст.27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі
позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов»язані
подати усі наявні у них докази або повідомити про них суд.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4
"Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди
має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, ОСОБА_3 и неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи
розмір шкоди, та ОСОБА_3 и доказами це підтверджується.

На підтвердження своїх позовних вимог в частині заподіяння відповідачем
моральної шкоди позивачем не вказано, з яких міркувань він виходив, визначаючи
моральну шкоду в розмірі 1000 гривень, завдання йому моральної шкоди та сплати
державного мита в сумі 17 грн. суду не довів, доказів суду не надав, у
зв"язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині
відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 грн. та витрат за сплату
державного мита в розмірі 17 грн., вважаючи їх недоведеними.

Суд відмовляє у задоволенні зустрічної позовної заяви ВАТ «Харківське
автотранспортне підприємство № 16327» до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди зважаючи на наступне.

В результаті дорожньо - транспортної пригоди, що сталася 17.06.2006 року з
вини ОСОБА_3 було
пошкоджено автомобіль ОСОБА_1. Вина ОСОБА_3 в скоєнні правопорушення за ст. 124
КУпАП встановлена постановою Київського районного суду м.Харкова від 13.07.2006
року. Позивачем за зустрічним позовом до суду доказів, які б підтверджували
відсутність вини ОСОБА_3 в ДТП
не надано. Завдання автомобілем під керуванням ОСОБА_3 матеріальної шкоди
автомобілю ОСОБА_1 не заперечувалося у судовому засіданні як ОСОБА_3, так і
представниками позивача за зустрічним позовом.

Ремонт
автобусу марки ПАЗ 32054 державний НОМЕР_1.:
що належить ВАТ «Харківське автотранспортне підприємство № 16327» проведено
в грудні 2006 року, упущена вигода рахується позивачем за зустрічним позовом
також за грудень 2006 року. Доказів того, що матеріальна шкода, яка завдана
автомобілю ВАТ "Харківське автотранспортне підприємство № 16327"
спричинена з вини ОСОБА_2, який керував автомобілем ОСОБА_1суду не надано, у
зв»язку з чим суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову ВАТ «ХАТП №
16327».

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215 ЦПК України,
ст.ст.1166,1167,1187 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 "Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди",
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Харківське
автотранспортне підприємство № 16327» на користь ОСОБА_1 1570 грн. 63 коп. в
відшкодування матеріальної шкоди, а також витрати по оплаті держмита в сумі 51
грн., інформаційно- технічного розгляду справи в сумі ЗО грн., а всього 1651
грн. 63 коп.

В іншій частині
позову ОСОБА_1 відмовити.

У задоволенні зустрічного позову Відкритого акціонерного товариства
«Харківське автотранспортне підприємство № 16327» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.