СПРАВА  №   2-4062007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

07 березня 2007 року Лозівський
міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого: судді Жмуд Н.М., за участю секретаря судових засідань - Клименко О.В., розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області в
місті Лозова Харківської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2  про  розірвання
шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2007 року, позивач
звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою до відповідача, вказуючи на
те, що він, з 08 лютого 1997 року, перебуває
у шлюбі з відповідачкою, який зареєстровано Лозівським міським відділом
реєстрації актів громадянського стану Харківської області, про що зроблено актовий
запис НОМЕР_1. В даному
шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
них  народилася  донька
-     ОСОБА_3.

Підставою для
розірвання шлюбу позивач вказав, неприязні стосунки, які склалися, останнім
часом, між ним та відповідачем по справі, що призводить до постійних сварок, та
робить їх спільне подружнє життя неможливим. Спір відносно сумісно нажитого
майна, між ним та відповідачем, відсутній. Спору про місце проживання 'дитини
між ними не має, дитина залишиться
проживати   з  матір»ю.

Виходячи з
викладеного, позивач прохає суд, розірвати шлюб між  ним
та  відповідачем  по
справі.

У попередньому
судовому засіданні, позивачем свої позовні вимоги   підтримано.

Відповідач проти
задоволення позову не заперечувала, та вказала, що подружнє життя, між нею та
відповідачем, не склалося бо вони виявилися людьми, з різними поглядами на
життя та життєві цінності, між ними більше не має взаємо порозуміння; спільного
господарства вони не ведуть; подружніх стосунків не підтримують; між ними не
має спору про розподіл сумісно нажитого майна, набутого у період перебування
ними у шлюбі і питання відносно місця проживання дитини, між ними вирішено.
Відповідач вказала, що шлюб між нею та відповідачем необхідно розірвати і
строку для примирення, не потрібно, бо сім»ю зберегти вже не можливо, та й її
збереження, буде суперечити інтересам кожного з них. Відповідач вказала, що
шлюб у неї перший і її дошлюбне прізвище -
ОСОБА_4, а у позивача шлюб повторний. Відповідач подала до суду письмову
заяву,    якою   прохає
суд,    покласти   на
неї   витрати   при
отриманні в     органах
РАГСУ     свідоцтва     про
розірвання     шлюбу,     оскільки позивач  по
справі   -
є   інвалідом  другої
групи.

Виходячи  з  того,
що  у  досудовому
порядку  спір  між
сторонами  за даною  цивільною
справою  врегульовано,   позивач
наполягає   на задоволенні   її
позовних  вимог,   а
відповідач  позов   визнала повністю,   відповідно
до   ч.4   ст.130   ЦПК
України,   в   порядку встановленого  ст.174   цього  ж
Кодексу  та  виходячи
з. вищенаведеного,   суд  вважає,
що  рішення  у
справі   можливо постановити  при
проведенні   попереднього   судового
засідання   за наявності   для
того   законних  підстав
для  задоволення  позову. Дослідивши  матеріали
справи,   заслухавши  пояснення
сторін, суд  знаходить   позов
таким,   що  підлягає
задоволенню.

У  судовому
засіданні   встановлені   такі
факти  та   відповідні
їм правовідносини.

Відповідно   до
ксерокопії   паспорту  на
ОСОБА_1 (а.с.№4-6),   вбачається,   що  позивач  дійсно
зареєстрований  за адресою:   АДРЕСА_1.

Згідно   до
свідоцтва   про   одруження
(а.с.№3),   достовірно
встановлено,   що  позивач
та  відповідач,   з   08
лютого   1997
року, перебувають
у  шлюбі,   зареєстрованому  Лозівським
міським відділом  реєстрації   актів
громадянського   стану  Харківської області,   про
що   зроблено   актовий
запис  НОМЕР_1.

В  даному
шлюбі  у  позивача
та   відповідача,   народилася
донька  -ОСОБА_3,   ІНФОРМАЦІЯ_1   (а.с.
№7).

Відповідно   до
довідки   від   18
січня   2007   року
(а.с.№8), вбачається,   що  позивач
працює  охоронцем  на
Державному підприємстві
«Український   державний   центр
по   експлуатації
спеціалізованих  вагонів».

Крім  того,
згідно   до   довідки
серія  НОМЕР_2 (а.с.№11)та  посвідчення
серія  НОМЕР_3   (а.с.№
12-13) встановлено,   що   позивач
-   є   інвалідом
другої   групи.      Позивачем також,   надано
довідку  від   22   січня   2007   року  НОМЕР_4    (а.с.№9)   про
розмір  отримання  ним  пенсії.

Із   довідки
від   18
січня   2007
року  НОМЕР_5    (а.с.   №10),
встановлено,   що  відповідач
працює  на  Станції
Лозова  Південної залізниці   на
посаді  оператора  посту
централізації. Таким  чином,   оцінивши
зібрані   по   справі   докази
в   їх   сукупності суд    вважає,
що    шлюб    між
сторонами    слід    розірвати,     оскільки зберегти    їх
сім'ю   на   майбутнє
неможливо,     а    подальше
спільне життя     подружжя     і
збереження     шлюбу     буде
суперечити     їхнім інтересам.

Відповідно до
ч.2 ст.112 Сімейного
Кодексу України, шлюб припиняється
в  наслідок  його
розірвання.

Відповідно до
ч.2 ст.112 Сімейного
Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За письмовою
заявою відповідача (а.с.№22),
витрати при реєстрації розірвання шлюбу покласти на неї, а позивача -звільнити.

Оскільки, на
підставі ст. 79 ЦПК
України та ст.4 Декрету
Кабінету Міністрів України №7
від 21 січня 1993 року «Про
державне мито», позивач звільнений від сплати державного мита при зверненні до
суду з позовною заявою, суд стягує з відповідача на користь держави, державне
мито у розмірі 17 гривень   00   копійок.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.ст.104
ч.2; 112 ч.2
Сімейного Кодексу України ст.ст.7,
10, 11, 15, 57, 60, 79, ч.4 ст.130,
174, 208, 209, 212, 214, 218, 223 ЦПК України, ст.4
Декрету Кабінету Міністрів України №7
від 21 січня 1993 року «Про  державне
мито»,   суд,

ВИРІШИВ:

Позовну       заяву       ОСОБА_1       до ПОСОБА_2      про
розірвання      шлюбу ЗАДОВОЛЬНИТИ.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_2 (дошлюбне

прізвище
ОСОБА_4),ІНФОРМАЦІЯ_3,

зареєстрований      08     лютого      1997     року                        Лозівським
міським

відділом    реєстрації     актів
громадянського     стану     Харківської області,      актовий
запис  НОМЕР_1   -   РОЗІРВАТИ.

Стягнути на
користь держави з ОСОБА_2 державне
мито  у  розмірі
17   гривень   00   копійок.

При отриманні в органах РАГСу -
свідоцтва про розірвання

шлюбу - стягнути
з ОСОБА_2 на користь

держави   державне   мито
у   розмірі   25   гривень,    а ОСОБА_1
від  сплати  державного
мита   -
звільнити.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.2
95   ЦПК  України.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений статтею 294
цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним  судом.