АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2007 року                                                                                              м.Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

Головуючого: Чупікової В.В.

Суддів: Винту
Ю.М., Галичанського А.Д.

При секретарі
Орлецькій ЯЛ.

За участю
позивачки ОСОБА_1, представника відповідача та третьої

особи на стороні відповідача ОСОБА_2.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю

"Мантес", ОСОБА_3, третя особа на стороні
відповідача ОСОБА_4 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за

час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди за
апеляційною

скаргою
товариства з обмеженою відповідальністю "Мантес" на рішення

Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05.12.2006 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05.12.2006 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 Визнано
незаконним її звільнення з посади завідувача виробництвом ТОВ
"Мантес", поновлено на роботі на посаді завідувача виробництвом ТОВ
"Мантес". Стягнено з ТОВ "Мантес" на користь ОСОБА_1
заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 4055,50 грн.,
відшкодовано моральну шкоду в сумі 5000
грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі
7,50 грн,
витрати по наданню правової допомоги в сумі 300 грн. Відмовлено в частині позовних вимог щодо стягнення
моральної шкоди з ОСОБА_3. Стягнуто з ТОВ "Мантес"на користь держави
державне мито в сумі 59,50
грн.

В апеляційній
скарзі ТОВ "Мантес" просить скасувати рішення Шевченківського
районного суду м.Чернівці від 05.12.2006
року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові ОСОБА_1 Посилається

справа № 22ц-124                                    Головуючий
у 1 інстанції
Гончарова І.М.

категорія
3 9-40                                         доповідач
Чупікова В .В.

2

на
те, що рішення винесено з порушенням норм матеріального і процесуального права,
висновки суду не відповідають обставинам справи. Вважають доведеним факт, що
позивачка була відсутня 28.08.2006
року на роботі без поважних причин, що в обов"язки комерційного
директора ОСОБА_3 не входить укладення та розірвання трудових договорів з
працівниками, відстронення їх від роботи, заохочення або накладення
дисциплінарних стягнень, а тому він не міг позивачку відсторонити від роботи,
що вона усвідомлювала.

В судовому
засіданні апеляційної інстанції представник апелянта апеляційну скаргу
підтримала з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Позивачка апеляційну
скаргу не визнала, вважає, що рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального закону.

Перевіривши
обгрунтованість та законність постановленого у справі рішення в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом першої
інстанції встановлено, що позивачка перебувала в трудових відносинах з ТОВ
"Мантес" з 23.05.2005
року до 23.08.2006 року,
працювала завідуючою виробництвом. 31.08.2006
року звільнена з роботи за прогул без поважних причин за п.4 ст.40 КЗпП
України./а.с.73, 118/.

Відповідно до
п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду
судами трудових спорів" від 6.11.1992року прогулом визнається відсутність
працівника на роботі як протягом усього робочого дня так і більше трьох годин
безперервно або сумарно протягом усього робочого дня без поважних причин.

Висновок суду
першої інстанції про те, що ОСОБА_1 відсутня 28.08.2006 року на роботі з причин її незаконного, всупереч вимог
ст.46 КЗпП України, відсторонення від роботи і цю відсутність неможливо вважати
прогулом без поважних причин, грунтується на повному і всебічному
з"ясуванні обставин справи та добутих по справі доказах.

Так,
показаннями свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6., ОСОБА_7, які об"єтивно підтверджені електронною карткою обліку
робочого часу /а.с.35/, копією заяви ОСОБА_1 на адресу прокурора
Шевченківського району від 1.08.2006
року/ а.с.104, 105/ встановлено,
що комерційний директор ОСОБА_3 з 1.08.2006
року незаконно відсторонив позивачку від роботи. Доводи апелянта про те, що
в обов"язки комерційного директора ОСОБА_3 не входить укладення та
розірвання трудових договорів з працівниками, відсторонення їх від роботи,
заохочення або накладення дисциплінарних стягнень спростовуються показаннями
вище зазначених свідків та контрактом, укладеним з ОСОБА_3 15.09.2005 року. З тексту
контракту вбачається, що він здійснює поточне /оперативне/ керівництво
виробничо-комерційною та фінансовою діяльністю і його вказівки обов"язкові
для всіх працівників підприємства, крім директора /а.с.135/.

3

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_3 фізично не міг відсторонити
позивачку від роботи по причині від"їзду до Італії спростовуються
довідками №12-02 від 4.12.2006 року та №5044 АСФ від 21.11.2006 року /ас.с.72,138/.

Судом першої
інстанції також встановлено, що позивачка отримала відповідь територіальної
державної інспекції праці у Чернівецькій області за №402 від 28.08.2006 року на свою
заяву від 1.08.2006 року з
рекомендацією приступити до роботи о 17
год. 28.08.2006 року і наступного дня зареєструвала своє прибуття на
роботу в електронній картці обліку робочого часу о 8 год 47 хв./а.с.35/.

З показань
свідка ОСОБА_8. в судовому засіданні в суді першої інстанції вбачається, що
вона працює інспектором територіальної державної інспекції праці у Чернівецькій
області і попередньо домовлялася з директором підприємства про проведення нею
перевірки з приводу скарги позивачки, під час перевірки їй надали тільки табель
обліку робочого часу, бухгалтерських документів не надавали, в приміщення цеху
не заходила, особисто позивачку на роботі не бачила, письмових пояснень від
працівників не брала. Наведеним доказом спростовуються доводи апелянта про те,
що позивачка ОСОБА_1 в період часу з 1.08.по 23.08.2006 року знаходилася на роботі і їй нараховувалася зарплата.

З огляду на
викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю
"Мантес". Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05.12.2006 року ухвалено з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.209, 218,307, 308 ЦПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Мантес" відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м.Чернівці від 05.12.2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:

Судді: