Справа №
Рішення постановлено під головуванням Шахінського ПЛ.

Доповідач: Копаничук С.Г.

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

9 лютого 2007 року
м. Вінниця

Колегія суддів
судової палати у цивільних
справах  апеляційного  суду Вінницької області в складі:

Головуючої :   Копаничук С.Г.

Суддів: Матківської М.В., Іванюка М.В.

при секретарі: Шевчук Л.В.

за участю позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жмеринського міськрайонного суду від 08.11.2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні жилим
будинком ,-

Встановила:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про усунення перешкод в користуванні жилим будинком по АДРЕСА_1 ,посилаючись на
те ,що вона являється його власницею ,а відповідачі ІНФОРМАЦІЯ_1 з їх
неповнолітньою донькою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у її
відсутність вселились в будинок без її згоди користуючись тим ,що ОСОБА_2 у
ньому зареєстрований. Після вселення вони розвалили веранду та розпочали
добудову до будинку ,з чим вона не згодна. Враховуючи ,що вони чинять їй
перешкоди в володінні користуванні та розпорядженні будинком, укласти з нею
договір найму відмовляються, просила захистити її права власника та виселити
відповідачів без надання їм іншого житлового приміщення.

В ході розгляду справи позивачка змінила позовні вимоги в
зв'язку з добровільним виселенням відповідачів і просила усунути їй, як
власнику, перешкоди в користуванні будинком, шляхом зняття з реєстрації
відповідача ОСОБА_2

2

Рішенням Жмеринського районного суду від 08.11.2006 року позов
ОСОБА_1 задоволено .Усунено перешкоди в користуванні і розпорядженні будинком
шляхом зняття з реєстрації в цьому будинку ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначене рішення
скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального
права,зокрема,ст.ст.64,156 ЖК України, ст.ст. 136-139 ЦПК України ,а по справі постановити нове рішення, яким в
позові ОСОБА_1 відмовити.

Заперечуючи проти апеляційної скарги ОСОБА_1 вказала ,що
остання безпідставна ,оскільки мова йдеться про захист права власності і норми
житлового законодавства в даному випадку застосовуватись не повинні.

Суд першої інстанції встановив ,що жилий будинок належить
позивачці на праві власності і відповідач чинить їй перешкоди в користуванні ним,
відмовляючись знятись з реєстрації.

Заслухавши доповідача ,осіб ,що беруть участь в справі,
перевіривши матеріали справи ,рішення суду та доводи апеляційної скарги та
заперечення проти неї ,колегія суддів вважає ,що остання підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст.7 Закону України "Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту
реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування
житловим приміщенням ,визнання особи безвісти відсутньою або
померлою),свідоцтва про смерть .Стаття 156ЖК України передбачає ,що члени сім'ї
власника жилого будинку ,які проживають разом з ним у будинку, що йому
належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при
їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сім'ї власника будинку належать особи,
зазначені в частині другій статті 64
цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку не
позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди
між власником будинку і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Статтею 212
ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно зі статтею 60 вказаного
Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини ,які
мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до статті 57 даного Кодексу доказами в
цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин ,які мають значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень сторін третіх осіб ,їх представників,
допитаних як свідків ,показань свідків, речових доказів, висновків експертів.
ОСОБА_2 являється сином позивачки і був прописаний в даному будинку з 1997 року. Належних
та допустимих доказів суду на підтвердження того, що ОСОБА_2 втратив право
користування жилим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 ,де він
проживав, як член сім'ї та був прописаний, а потім і зареєстрований, позивачкою не
надано. Позовних вимог з цього приводу остання не заявляла. Не надано суду
доказу і на підтвердження права власності її на будинок у вигляді свідоцтва про
право власності.

Враховуючи ,що доказів наявності підстав для зняття з
реєстрації ,передбачених ст. 7
Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" суду також не надано, колегія суддів вважає ,що суд
ухвалив рішення при недоведеності обставин справи допустив невідповідність
висновків суду їм та невірно застосував норми матеріального та процесуального
права. Тому
зазначене рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в
позові.

Керуючись ст.ст. 7
Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні",ст.ст.64,156 ЖК України ,ст.ст. 307,309,316 ЦПК України
,колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду від 08.11.2006 року скасувати.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про про усунення перешкод в
користуванні жилим будинком -відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та
може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.