Справа №2-73
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

22 березня 2007 року                    Долинський районний суд
Івано-Франківської області

в складі:

головуючої:
судді Монташевич С.М. секретаря: Візнович Х.В., представників - ОСОБА_1,
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Долина справу за
позовом ВАТ «Український мобільний зв'язок» до ОСОБА_3 про стягнення боргу та
зустрічну позовну заяву

ОСОБА_3

до ЗАТ
«Український мобільний зв'язок»,

третя особа без
самостійних вимог ОСОБА_4

про визнання
договору НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання
послуг

мобільного
зв'язку та додаткової угоди № 2101119
від ІНФОРМАЦІЯ_1

недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

ЗАТ «Український мобільний зв'язок» звернулося до суду з позовною заявою
про стягнення з ОСОБА_3   116,66 гривень заборгованості
за надані послуги зв'язку та 1445,40
гривень договірної санкції, мотивуючи тим, що між останньою та ними
укладено договір про надання послуг мобільного зв'язку та додаткову угоду до
цього договору. Згідно з цим договором боржнику присвоєно особовий рахунок НОМЕР_1.

Відповідно до умов договору та правил користування мережами стільникового
зв'язку ЗАТ «УМЗ» відповідачка зобов'язалася своєчасно сплачувати рахунки за
надані послуги, авансові внески та плату за утримання номерів в мережі
стільникового радіотелефонного зв'язку ЗАТ «УМЗ» по всіх телефонах,
зареєстрованих на її особовому рахунку.

Однак вказані рахунки за період з 01.11.2005
року по 01.01.2006 року
відповідачкою не сплачені і заборгованість останньої перед товариством
становить 116,66 гривень.
У зв'язку з цим дія укладеного договору була достроково припинена, а
відповідачці нараховано договірну санкцію в сумі 1445,40 гривень.

15 грудня 2006 року
відповідачкою подано до Долинського районного суду зустрічну позовну заяву про
визнання договору НОМЕР_1
від ІНФОРМАЦІЯ_1 про
надання послуг мобільного зв'язку та додаткової угоди № 2101119 від 10.02 2005 року недійсними,
оскільки вона послугами ЗАТ «Український мобільний зв'язок» з моменту укладення
договору не користувалась, не проявляла вольових дій по уісладенню цього
договору Її дії були спрямоване на набуття прав та обов'язків по відношенню до
ЗАТ «УМЗ», а на сприяння (за згодою представника ЗАТ «УМЗ» > в укладенні
угоди ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник ЗАТ «Український
мобільний зв'язок» ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, заперечив по суті
зустрічного позову, пояснивши, що між ОСОБА_3 та ЗАТ «УМЗ» укладено договір про
надання послуг мобільного зв'язку та додаткову угоду до цього договору
Підписання договору підтверджує, що відповідачка ознайомилась з правилами
користування мережами стільникового зв'язку ЗАТ «УМЗ» та зобов'язалась їх
виконувати. Проте ОСОБА_3 не виконала умов договору та не сплатила вчасно
рахунки за надані їй послуги. В зв'язку з цим дія укладеного договору була
припинена, а їй нараховані договірні санкції. Просив стягнути з ОСОБА_3 на їх
користь 116,66 гривень
заборгованості за надані послуги зв'язку та 1445,40 гривень договірних санкцій. Щодо зустрічних позовних
вимог вважає їх необгрунтованими, оскільки ОСОБА_3 підписала зазначений
договір, а отже сторони досягли згоди по всіх істотних умовах договору. Форма
договору була дотримана. Договір не можна вважати фіктивним, тому що ознака
вчинення Його лише для вигляду повинна була бути властива

2

обом сторонам.
ЗАТ «УМЗ» виконало повністю взяті на себе за договором зобов'язання, тому
просить відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви.

Представник відповідачки - позивачки по справі ОСОБА_2 в судовому засіданні позов
ЗАТ «УМЗ» не визнав та пояснив, що договору про надання послуг ОСОБА_3 не укладала. В
кредитну спілку «Злет», де вона працює касиром, прийшов представник ЗАТ «УМЗ» і
запропонував присутнім, хто користується послугами їхнього стільникового
зв'язку 1 рік та більше, перейти на контрактні умови, оскільки існує акція для
таких користувачів. Оскільки вона на той час користувалася послугами ЗАТ «УМЗ»
декілька місяців, її номер не підходив під цю акцію, тому вона продовжила
працювати з клієнтами, тобто виконувати свої посадові обов'язки. Проте дана
акція зацікавила їхнього головного бухгалтера ОСОБА_4, який і почав
обговорювати умови акції з представником ЗАТ «УМЗ». ОСОБА_4 зацікавився
запропонованим контрактом, але виявилось, що для того щоб укласти договір
необхідно мати при собі паспорт. ОСОБА_3 нічого не було відомо про умови договору, але оскільки
вона мала паспорт, ОСОБА_4,за пропозицією представника товариства, попросив її
дати свій паспорт та підписати договір. Представник ЗАТ «УМЗ» запевнив при
цьому, що це для неї ніяких наслідків не буде мати, просто він приїхав зі
Львова і не має змоги чекати, тому договір , на який би поширювалась запропонована акція, можна
укласти з ним тільки цього дня. Оскільки її запевнили, що це формальність,
ніяких юридичних наслідків для неї цей договір не буде мати, ОСОБА_4був її
співробітником і договір укладав він, вона дала свій паспорт, а потім поставила
свій підпис у вказаних місцях. Того ж місяця вона перейшла на послуги «Ді-Джус»
і більше ніякого зв'язку з позивачем-відповідачем по справі не мала. Телефонний
номер, який вказаний в заяві ніколи їй не належав, а ним користувався завжди
ОСОБА_4Ніяких повідомлень з приводу рахунків за договором їй не надходило. На
її адресу на початку 2006
року надійшла тільки претензія на суму 1562,06 гривень, яку вона відразу ж передала ОСОБА_4, оскільки
він укладав угоду та користувався послугами ЗАТ «УМЗ».

Будучи присутньому на одному з судових засідань ОСОБА_3 дала суду
аналогічні пояснення та підтвердила, що позов про стягнення боргу заявлено до
неї безпідставно, оскільки вона не приймала ніяких послуг від ЗАТ «УМЗ», тому договір НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання
послуг мобільного зв'язку та додаткову угоди № 2101119 від ІНФОРМАЦІЯ_1 слід
визнати недійсними, так як вона в даному договорі неналежна сторона.

Третя особа ОСОБА_4суду пояснив, що він працював головним бухгалтером КС «Злет». До них
приїхав представник ЗАТ «УМЗ» зі Львова і запропонував вигідні умови для
користувачів їхніми послугами. Оскільки він користувався послугами
стільникового зв'язку SIM-SIM, якій присвоєно
телефонний номер 5944034
з 2004 року,
він мав право на запропоновані умови акції. Обговоривши всі умови договору, він
вирішив перейти на контрактні умови, уклавши про це з ЗАТ «УМЗ» договір. Проте
даний договір необхідно було укласти в той же день, так як представник товариства
приїхав тільки на один день. Оскільки у нього не було з собою паспорта, який
був необхідний для укладення договору, представник ЗАТ «УМЗ» запропонував для
укладення договору скористатись паспортом будь-кого із присутніх, запевнивши,
що не має ніякого значення, хто підпише договір, оскільки їхніми послугами буде
користуватись все одно він. Згідно укладеного договору він користувався
послугами мобільного зв'язку біля одного року. На його адресу приходили
розрахунки за користуваннями цими послугами. В кінці року він перестав
користуватись цими послугами, повідомлень до нього ніяких не надходило, тому
вважав, що дія договору автоматично припинилась.

Вислухавши пояснення сторін, третьої особи, свідка, даючи оцінку здобутим
та дослідженим в судовому засіданні доказам, матеріалам справи, суд не вбачає
підстав для стягнення з ОСОБА_3 на користь ЗАТ «Український Мобільний зв'язок»
заборгованості за надані послуги зв'язку та договірні санкції, оскільки позивач
не представив суду доказів, що послуги надавались саме ОСОБА_3, а вона
користувались ними та здійснювала оплату за них.

Відповідно до ч.2 ст.527 ЦК України кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати

доказів того, що обов'язок виконується належним боржником
або виконання приймається

належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе
ризик наслідків непред' явлення

такої вимоги.

Як вбачається з повідомлень про заборгованість за
користування послугами, вони надсилались в сПідбереж Болехівський район
Івано-Франківської області, де як з'ясувалось в судовому засіданні та
підтверджено світлокопією з паспорта НОМЕР_2, проживав та проживає на даний час ОСОБА_4,

3

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила, що телефонним НОМЕР_3 завжди
користувався ОСОБА_4, який і укладав угоду із ЗАТ «УМЗ» про надання послуг.
ОСОБА_3 користується послугами стільникового зв'язку Ді-Джус і ніколи не мала
наміру та не користувалась послугами ЗАТ «УМЗ» за контрактом. А договір з
останніми підписала на прохання сторін за цим договором посприяти їм в його
укладенні.

Отже, ОСОБА_3 не приймала виконання за договором про надання послуг
мобільного зв'язку, тобто не користувалася цими послугами, тому суд вважає за
необхідним в задоволенні позовних вимог ЗАТ «УМЗ» відмовити за безпідставністю.

Згідно ч. 1 ст .202 ЦК України правочином
є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ч.3 ст.203 вищевказаного Кодексу волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. В ч.5 цієї
статті'зазначено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Як вбачається з ч. 1
ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5-6 ст.203 цього кодексу.

В даному випадку ОСОБА_3 не мала наміру набути для себе
прав та обов'язків за договором про надання послуг мобільного зв'язку та не
користувалась даними послугами, оскільки ці послуги надавались іншій людині, а
саме ОСОБА_4, який не заперечив цього в судовому засіданні. Отже, договір не
був спрямований на реальне настання правових наслідків для ОСОБА_3, оскільки її
волевиявлення не було спрямоване на отримання послуг ЗАТ «УМЗ», про що було
відомо під час укладення договору представнику ЗАТ «УМЗ», що є підставою для
визнання цього договору та додаткової угоди до нього недійсними та задоволення
зустрічної позовної заяви.

Питання судових
витрат суд вирішує і відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного ,ст.ст. 202,
203, 215, 526 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст. 213, 215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

РІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ЗАТ «Український мобільний зв'язок»
до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Задовольнити зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_3.

Визнати договір НОМЕР_1
про надання послуг мобільного зв'язку, укладений між ЗАТ «Український
мобільний зв'язок» та ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, та додаткову угоду № 2101119 від
ІНФОРМАЦІЯ_1 недійсними.

Стягнути з ЗАТ «Український мобільний зв'язок» на користь
ОСОБА_3 8 (вісім) гривень 50 копійок державного мита та 7 (сім) гривень 50
копійок витрат на інфрмаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачених
при поданні зустрічної позовної заяви.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду
Івано-Франківської області через Долинський районний суд; апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський
районний суд, копія апеляційної скарги одночасно надсилається до суду
апеляційної інстанції.