Справа 1628                                                        Голову,
в 1 інстанц. Діденко C.O.
Категорія 21                                                                              Доповідач
Ухвала

Іменем
України

6
лютого      2007 року                                                       м.
Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі головуюча судця Зубова Л.М. судді
Соломаха Л.І, Барсукова О.І. секретар
Ставрінова Ю.М..

розглянув у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1   до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.
Добропілля (далі - Фонд)

про відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою відповідача

на рішення Добропільського
міськрайонного суду від 22 грудня 2006 року.

Вислухавши доповідача, пояснення
представника Фонду - ОСОБА_2, яка апеляційну скаргу підтримала, пояснення
позивача, який проти скарги заперечував, перевіривши матеріали цивільної
справи, апеляційний суд,

встановив:

У грудні   2006
року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом і просив відшкодувати
на його користь моральну шкоду в сумі 12000 грн. на підставах, вказаних в
Законі України « Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності», посилаючись на те, що під час виконання трудових
обов'язків 25.05.2003 року він отримав трудове каліцтво, що підтвердженого
актом про нещасний випадок від 27.05.2003 року
(а.с. 7). За висновками МСЕК від 16.12.2003 року йому вперше безстроково
встановлено втрату працездатності 25% (а.с. 5), за висновком МСЕК від
22.02.2005 року позивачеві безстроково встановлено втрату працездатності на 5%,
пов'язану з означеним трудовим каліцтвом..

Оскільки втрата працездатності
спричинила позивачеві фізичні та моральні страждання, призвела до порушення
нормальних соціальних зв'язків, необхідності
додавати додаткові зусилля для організації життя, то йому завдано моральну
шкоду, яку він просив відшкодувати на його користь за рахунок Фонду.

Рішенням
Добропільського міськрайонного суду від 22 грудня 2006 року позов про відшкодування
моральної шкоди задоволено частково, з Фонду на користь позивача стягнуто 8000
грн.

У апеляційній скарзі відповідач -
Фонд - просив рішення суду скасувати і у задоволенні вимог відмовити ,
мотивуючи тим, що   суд невірно
застосував

3

матеріальний
закон, позивач не довів факт завдання йому моральної шкоди, не навів переконливих
мотивів прийнятому рішенню, не врахував, що потерпілий сам порушив правила безпеки на 30 % , що підтверджено
відповідними документами, що Фонд сплачує
позивачеві всі передбачені законом страхові платежі, що стан здоров'я потерпілого покращується і за висновком МСЕК від 22.02.2005
року встановлено 5% втрати працездатності.

Апеляційний
суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних
підстав.

Відшкодовуючи
на користь позивача моральну шкоду, суд повно встановив обставини справи та дійшов підставних висновків про те , що у
позивача виникло право на відшкодування моральної шкоди, які ґрунтуються на Законі України « Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності»

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд підставно врахував характер і ступінь завданої моральної шкоди, оскільки з
обставин справи видно, що позивач втратив професійну працездатність на 25
%, при повторних обстеженнях, починаючи з
16.12.2004 року позивачеві встановлено втрату
працездатності на 5 % (а.с. 6), тобто має місце покращення стану його здоров'я,
разом з тим видно, що втрату працездатності встановлено позивачеві безстроково,
він певний час змушений був лікуватися, за медичним
висновком внаслідок трудового каліцтва у позивача настали незворотні
зміни у стані здоров'я, а саме - працездатність втрачена безстроково, уражено нерв та порушено функцію
лівої кисті руки ( а.с. 16), позивач
посилався на те, що у зв'язку з каліцтвом він змушений був поміняти роботу на більш легку і ці пояснення підтверджено
записами у трудовій книжці

За вказаних обставин розмір відшкодування шкоди визначено у відповідності до фактичних обставин справи та вимог
закону , а доводи апелянта не мають правового значення.

Оскільки рішення суду постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального закону, на відповідно до
ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 308  ЦПК України, апеляційний суд -

ухвалив :

Апеляційну скаргу   відхилити.

Рішення  Добропільського міськрайонного суду від 22
грудня 2006 року залишити без зміни.

Ухвала  набирає чинності негайно та може бути  оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня проголошення .