Справа №22-218/2007 p.
головуючий у 1-й інст.- Губар Н.В. суддя-доповідач
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2007 року

м. Рівне

Колегія    суддів
судової    палати    у
цивільних    справах апеляційного
суду Рівненської області у складі:

головуючого судді -
Собіни І.М., суддів - Григоренка М.П.(доповідач), Оніпко О.В., при секретареві
судового засідання Томашевській І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського
фермерського господарства „Кургани", третя особа - Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань про визнання таким, що не відповідає
дійсності рішення комісії по розслідуванню нещасного випадку на виробництві і
зобов'язання визнати нещасний випадок пов'язаним з виробництвом, за участю
громадянки ОСОБА_3, її представника - адвоката ОСОБА_2, представника
відповідача - Коваль М.П., представника третьої
особи - Кроля A.M.,

ВСТАНОВИЛА :

На рішення Березнівського
районного суду Рівненської області від 09 листопада 2006 рок по даній
цивільній справі надійшла апеляційна скарга від громадянки
ОСОБА_3, яка була залучена судом першої інстанції до участі в цій справі як
правонаступник позивача ОСОБА_1, смерть
якого настала до завершення розгляду справи по суті,

Громадянка ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що дане рішення підлягає скасуванню через невідповідність
висновків обставинам справи, оскільки вважає,
що нещасний випадок, який стався з її чоловіком - ОСОБА_1, був пов'язаний із виконанням ним
трудових обов'язків на виробництві.

2

В ході
апеляційного розгляду даної цивільної справи громадянка ОСОБА_3 та її
представник апеляційну скаргу підтримали повністю і просили її задовільнити.

Представники відповідача
та третьої особи з приводу поданої апеляційної скарги заявили, що рішення суду
першої інстанції вони вважають законним і
обґрунтованим, а тому просять апеляційний суд скаргу залишити без
задоволення.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи 20
липня 2006 року
Березнівським районним судом Рівненської області було відкрито провадження            за    позовом    громадянина    ОСОБА_1
до сільськогосподарського фермерського господарства „Кургани", про
визнання рішення комісії по розслідуванню нещасного випадку на виробництві
недійсним ( а.с. 10), а 25 вересня того ж
року, у зв'язку із смертю ОСОБА_1, відповідно до ст. 37 ЦПК України, судом було
винесено ухвалу про залучення до участі у справі в якості правонаступника
позивача, дружину останнього - ОСОБА_3, за участю якої і було завершено розгляд
даної цивільної справи шляхом винесення рішення, яким останній було відмовлено
в задоволенні позовних вимог.

Однак,
вищевказані дії суду першої інстанції по винесенню ухвали про залучення до
участі у справі правонаступника позивача, у зв'язку із смертю останнього, та
завершення розгляду справи шляхом винесення рішення по суті заявлених вимог, не
відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно статті 178 ЦК України
об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї
особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим
чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті,
або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи.

Стаття 201 ЦК України
зазначає, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним
законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я
(найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і
технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним
законодавством.

Зі змісту статті
1219 того ж
Кодексу випливає, що не входять до складу спадщини права та обов'язки,
що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема:

·  особисті
немайнові права;

·  право на
відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

з

-
права на аліменти,    пенсію,    допомогу
або    інші    виплати, встановлені законом;

Законом України
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"
від 23 вересня 1999 року, зокрема
статтею 33, передбачено,
що у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат
мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на
день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Крім того,
стаття 1196. ЦК
України встановлює, що шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або
смертю фізичної особи під час виконання нею договірних зобов'язань (договір
перевезення тощо), підлягає відшкодуванню на підставах, встановлених статтями 1166 та 1187 цього Кодексу.

З огляду на викладене слід прийти
до висновку, що спірні правовідносини по даній цивільній справі не допускають
правонаступництва, а тому, у відповідності до ст. 310 ЦПК України,
рішення підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі
пункту 6 ст.205
ЦПК України, тобто у зв'язку із смертю фізичної особи, яка була позивачем у
справі.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 307,
310, 313-314, 315,319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задовільнити частково.

Рішення
Березнівського районного суду від 09
листопада 2006 року за
позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського фермерського господарства
„Кургани", третя особа -
Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань, скасувати та закрити провадження у справі, на підставі
пункту 6 статті 205 ЦПК України.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, при цьому її може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців, з дня набрання нею законної сили.