Справа № 2-1240 2007 рік
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

05.03.2007 року              Жовтневий
районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого-суді                 Беклеміщева О.В.,

при секретарі                        Запорожець О.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Запоріжжі цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання

договору дійсним, визнання права
власності на гараж, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про визнання договору дійсним, визнання права власності на гараж, вказуючи, що 01.10.2006 року позивач придбав у ОСОБА_2. гараж № АДРЕСА_1 у місті Запоріжжі. Договір був складений у простій письмовій формі. Позивач
виконав усі умови угоди, а саме - сплатив продавцю встановлену договором суму, прийняв
придбане майно у користування. На даний
момент відповідач ухиляється від нотаріального оформлення
договору.

У технічному паспорті позивач не визначений як власник. На його прохання зареєструвати право власності на гараж ОП ЗМБТІ
відмовило, оскільки він на їх погляд не надав правовстановлюючих
документів.

Позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу гаражу, укладений
між ним та ОСОБА_2. 01.10.2006
року, визнати за ним право власності на гараж № АДРЕСА_1 у місті Запоріжжі, яке він набув за договором купівлі-продажу.

Відповідач позов визнала, в судовому засіданні пояснила, що дійсно між нею
та позивачем 01.10.2006 року відбулась угода купівлі-продажу
належного їй гаражу. Нотаріально договір не посвідчений
внаслідок бракування часу та грошей.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов
ОСОБА_1. таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.10.2006 року ОСОБА_1. придбав у ОСОБА_2.
гараж № АДРЕСА_1 у місті Запоріжжі. Сторони домовилися про всі істотні умови договору,
відбулося його повне виконання -передані гроші і майно.

Відповідно до вимог ст.328 ЦК України, ст.ст. 13,49 Закону України „Про власність" право власності на майно набувається на підставах, не заборонених законом і
володіння майном вважається правомірним, якщо інше не встановлене
судом.

Відповідно до ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник має право
пред'явити позов про визнання права власності, якщо за це право
сперечається або не признається іншими особами. Відповідно до ст. 2 Закону України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і обмежень" державна
реєстрація речових прав - офіційне визнання і підтвердження
державою факту виникнення речових прав на нерухоме майно, таким чином, відмовив в реєстрації ОП ЗМБТІ не визнало право власності
на гараж, що належать позивачу. Хоча згідно ст.4 закону
"Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обмежень" право власності на нерухоме майно підлягає
обов'язковій державній реєстрації.

Відповідно до Закону України від 01.07. 04 „Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно і їх обмежень"
рішення суду про визнання права власності є правовстановлюючим
документом.

Таким чином, суд вважає заявлені
вимоги законними і обгрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.220, 328, 331, 376,
392, ЦК України, ст.ст. 10, 60,212,214, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж № АДРЕСА_1 в місті Запоріжжі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.