Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

16
березня 2007 року                                                                                                     м
.Димитров

Дністровський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Редько Ж.Є.,

при секретарі -
Левченко Л.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника
відповідача Коробського А.В.,

розглянувши у
попередньому відкритому судовому засіданні у м. Димитров Донецької

області справу за позовом ОСОБА_1
до Дністровської міської ради

про визнання
права власності,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
відповідача Дністровської міської ради про визнання права власності.

У судовому засіданні в обгрунтування позову позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер його батько ОСОБА_2, після смерті якого залишилось спадкове майно -
домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною внутрішньою площею
46, 8 кв.м, що знаходиться на земельній ділянці площею 980 кв.м. і складається
з одного жилого будинку, літньої кухні, двох сараїв, душової, убиральні,
паркану, замощення, водопроводу. На підставі договору купівлі-продажу від 03.04.64
його батьком було придбано за вказаною адресою жилий будинок з належними до
нього господарськими будівлями та спорудами і під час життя ним було збудовано
на земельній ділянці, яка знаходилася у нього в користуванні, без отримання
належного дозволу на забудову, новий будинок із знесенням старого. Цим будинком
батько відкрито і безперервно користувався протягом усього життя, був
зареєстрований за цією адресою, сплачував обов.язкові платежі за утримання
домоволодіння. Як спадкоємець першої черги за законом, він прийняв спадщину,
подавши протягом шести місяців з дня відкриття спадщини заяву до нотаріальної
контори. Інших спадкоємців нема. Дружина спадкодавця ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. Свідоцтва про право на спадщину за законом він не отримав з
причин будівництва нового домоволодіння без отримання належного дозволу. Тому
позивач просить визнати за ним право власності на зазначене домоволодіння.

У
судовому засіданні представник відповідача позов визнав, не заперечує проти
задоволення вимог позивача.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню.

Судом
установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, спадкоємцем майна
якого є позивач - син померлого.

У суді
позивач зазначив, що спадковий будинок було збудовано у 1968 році, коли батько
мешкав з його матір,ю ОСОБА_4, яка померла. Інших дітей, крім нього, у батьків
не було. З 1983 року померлий зареєстрував шлюб з ОСОБА_3, яка вмерла
ІНФОРМАЦІЯ_2. Сумісних дітей у батька з другою дружиною не було. Батьки
спадкодавця також померли. Зазначені факти встановлені на підставі, окрім
пояснень        j позивача,
свідоцтв про смерть, народження (а.с.6,7, 8).

За
договором купівлі-продажу від 03.04.64, посвідченого державним нотаріусом
Красно- армійської державної нотаріальної контори Донецької області та
зареєстрованого у реєстрі за № НОМЕР_1, ОСОБА_2 було придбано жилий будинок з
належними до нього господарськими будівлями та спорудами, жилою площею 17,7
кв.м , за адресою: АДРЕСА_1, на       земельній ділянці площею 980 кв.м. (а.с.
13-14).

Відповідно
листу начальника бюро технічної інвентаризації у м.Димитров від 05.02.2007 року
ОСОБА_2 дійсно належало домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу, засвідченого Красноармійською держнотконторою 03.04.64,
реєстр.№ НОМЕР_1, яке у 1968 році самовільно було знесено, та на місці старого
будинку було збудовано новий будинок загальною площею 46,8 кв.м, жилою площею
25,5 кв.м. Документи на новозбудований будинок оформлено не було (а.с.28).

На те, що даний жилий будинок з надвірними будівлями і спорудами був
збудований і належав померлому ОСОБА_2,
вказують також записи з технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1,
де у графі про власника зазначений померлий ОСОБА_2 (а.с.17-20), записи щодо
прописки померлого за вказаною адресою у домовій книзі (а.с.21-22).

Здійснене будівництво відповідає архітектурним, будівельним вимогам та не
порушує права інших осіб, що підтверджуються листами головного архітектору,
пожарної служби (а.с.23, 24).

Спадкоємців
першої черги за законом відповідно за ст.529 ЦК УРСР 1963 року, що діяв під час виникнення спірних
правовідносин, крім позивача, судом не встановлено.

Позивач
після смерті свого батька відповідно до ст.549 ЦК УРСР прийняв спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини до
нотаріуса, що підтверджується листом Димитровської державної нотаріальної
контори від 06.02.2007 року (а.с.25).

Згідно
за ст.331 ЦК України
право власності на житловий будинок виникає з моменту завершення будівництва.
Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно
за ст. 182 ЦК України
право власності на нерухомі речі підлягає реєстрації.

З огляду
на ст.392 ЦК України,
якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, до суду може
бути подано позов про визнання цього права.

Проаналізувавши
вищевикладене, а саме те, що право власності на спадкоємне майно - збудоване
померлим жиле приміщення не було зареєстровано за життя його власника, що нині
є перешкодою у прийнятті позивачем спадщини за законом,   спір між іншими спадкоємцями у відношенні
спадкового майна відсутній, суд приходить до висновку, що вимоги позивача
підлягають задоволенню.

На
підставі ст.ст.524, 529, 548, 549 ЦК
УРСР 1963 року, 182, 331, 392 ЦК
України, Закону України "Про власність", керуючись ст.ст.10, 11,
57,130, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до Димитровської міської ради про визнання права власності задовольнити.

Визнати
право приватної власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на домоволодіння,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що складається із жилого будинку загальною
площею 46,80 кв.м, літньої кухні, двох сараїв, душової, убиральні, яке
залишилося після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до Апеляційного суду
Донецької області через Димитровський міський суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через
Димитровський міський суд протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.