Справа №2-1046/
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
лютого 2007 року                                                                                           м.
Харків

Комінтернівський
районний суд м. Харкова у складі: судді Данько
В.В.,

при
секретарі - Єрьоменко В.В., Бєлової Т.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на Уг
частину квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права
власності на Уг частину квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4, посилаючись на
те, що зазначена квартира належить їй та її померлому чоловіку на праві
загальної сумісної власності. 'А частина квартири належить позивачці. Після
смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на Уг частину квартири, що належить
померлому ОСОБА_4. Заповіту він не залишив. Спадкоємцями після його смерті є
позивачка та її діти - відповідачі по справі, які визнають за ОСОБА_1 право на 'А
частину квартири після померлого. Однак дане питання про визнання права
власності на Уг частину квартири без звернення до суду не є можливим. У
зв"язку з чим позивачка звернулася до суду з позовом та просить його
задовольнити.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала, відповідач ОСОБА_3 та
представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 проти
задоволення позову не заперечували, просили позов задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно довідки НОМЕР_1 від 30.08.2006року, виданої житлово-будівельним
кооперативом „Сталь", ОСОБА_1
проживала та була прописана постійно з сім"єю за адресою: АДРЕСА_1 з
15.04.1968 року по лютий 1981 року. її чоловік -ОСОБА_4 являвся членом ЖБК „
Сталь ". Перший внесок на рахунок ЖБК „ Сталь " був внесений
позивачкою разом з ОСОБА_4 у січні 19968 року в сумі 1676,75 руб. (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, виданого
Комінтернівським відділом Загс 24.01.1974 року, а/з Л? НОМЕР_3, шлюб між
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було
розірвано 24.01.1974 року (а.с. 7).

Після розірвання шлюбу, позивачка продовжувала проживати разом з чоловіком
та дітьми в спірній квартирі. До розірвання шлюбу погашення пайових внесків за
квартиру АДРЕСА_1 вони проводили за рахунок коштів сімейного бюджету. Після
розірвання шлюбу позивачка з колишнім чоловіком вели сумісне господарства, а
також мали єдиний спільний бюджет: разом сплачували комунальні послуги за
квартиру, робили ремонт квартири, утримували дітей (а.с. 5).

В січні 1981 року квартира АДРЕСА_1 була повністю
сплачена позивачкою та її колишнім чоловіком за рахунок їх сумісних коштів. В
лютому 1981 року позивачка разом з дітьми переїхала на нове місце проживання за
адресою: АДРЕСА_2.

% частини квартири АДРЕСА_1 залишилась за позивачкою, колишній
чоловік підтверджував даний факт, однак заповіт не залишив.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого міським відділом РАГС №
4 Харківського обласного управління юстиції 21.03.2006 року, а/з № НОМЕР_5,
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Згідно довідки НОМЕР_6 від 26.01.2007 року, виданої 7-ю Харківською
державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на Уг
частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно
довідки НОМЕР_1 від 30.08.2006 року, виданої житлово-будівельним кооперативом
„Сталь", перший пайовий внесок за квартиру був сплачений ОСОБА_4 у шлюбі з
ОСОБА_1, а з 1974
року в порядку створення загальної сумісної власності за рахунок спільного
сумісного господарства. ЖБК „ Сталь " не було випадків розділу особового
рахунку, співвласник міг отримати 50% суми паєнакопичення в рублях, однак
ОСОБА_1 не отримувала від чоловіка ніяких грошей, про що свідчить книга запису
з бухгалтерії. Не існує і розписки між: подружжям про виплату та отримання
грошей ОСОБА_1 (а.с.
5).

Кооперативна квартира, за яку повністю сплачений пайовий внесок, являється
власністю, тому ОСОБА_1,
дружину померлого ОСОБА_4 слід вважати співвласницею квартири АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,214-215 ЦПК України, ст.
22 КПШС України в редакції 1970 року, ст. 17 ЗУ „Про власність", суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку створення з померлим
-ОСОБА_4 загальної сумісної власності.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України.