Категорія № 21 (1)                                                                          інстанції
Доповідач - Ляховська І .Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

01 березня 2007 року                                                                                                  м.
Кривий Ріг

Колегія   суддів
судової  палати  у
цивільних  справах  Апеляційного
суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді
БАРИЛЬСЬКОЇ А.П.,

суддів - ЛЯХОВСЬКОЇ І.Є.,
СОКОЛАН Н.О.,

при секретарі - ЧУБІШЙА.В.,

за
участю - представника
відповідача Онищенко Євгенії Василівни, розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі на рішення
Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24 листопада 2006 року в
справі за позовом ОСОБА_1до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі, третя особа -Державне підприємство «Рудоуправління
імені Кірова», про стягнення заборгованності за щомісячними виплатами у
відшкодування шкоди та перерахунок розміру щомісячних страхових виплат,

ВСТАНОВИЛА:

02 березня 2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду із позовом до Державного
підприємства «Рудоуправління імені Кірова» (далі - РУ Кірова) та Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі (далі -
Відділення Фонду) про стягнення заборгованності за щомісячними виплатами у
відшкодування шкоди, компенсації у зв'язку з порушенням термінів виплати сум у
відшкодування шкоди та перерахунок розміру щомісячних страхових виплат.

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, виключивши з числа
відповідачів РУ Кірова, і просив стягнути з відділення Фонду заборгованість за
щомісячними виплатами у відшкодування шкоди в межах трирічного строку та
перерахувати розмір щомісячних страхових виплат.

На обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те,
що РУ Кірова неправильно проводив перерахунок сум відшкодування втраченого
заробітку, починаючи з 01
травня 1992 року, у
зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від
24 листопада 2006 року позов ОСОБА_1.
задоволено, на користь позивача з

2

Відділення
Фонду стягнуто заборгованість за щомісячними страховими виплатами за період з
01.03.2003 року по 01.03.2006 року в сумі 5850,60 грн., а також щомісячні
страхові виплати в сумі 515,16 грн., починаючи із 01.03.2006 року до зміни
обставин, що є підставою для їх перерахунку або припинення виплат відповідно до
закону.

Відділення Фонду в апеляційній скарзі ставить питання про скасування
рішення суду та направлення справи на новий розгляд через порушення судом норм
матеріального і процесуального права. Зокрема, відповідач вважає, що він не є
належним відповідачем; що судом невірно застосовано норму пункту 28 Правил
відшкодування шкоди та необгрунтовано застосовано коефіцієнт 2,5 з 01 січня
1996 року, безпідставно порушено строк позовної давності. Крім того, в позовній
заяві є арифметична помилка, яка призвела до невірного розрахунку сум.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Відділення
Фонду не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що позивач ОСОБА_1. з 1981 року по 1986 рік працював
машиністом скреперної лебідки на шахті «Північна» РУ Кірова.

Працюючи на зазначеній посаді, в результаті нещасного випадку на
виробництві, що трапився 09.08.1986
року, позивач частково втратив професійну працездатність, що
підтверджується актом про нещасний випадок на виробництві № 7/8 від 10.08.1994 року.

Згідно висновку ЛТЕК від 02.12.1986
року позивачеві було встановлено ступінь стійкої втрати професійної
працездатності 80%, підтверджений
при повторних оглядах в 1987
- 1997 роках, встановлений МСЕК з 01.01.1998 року та з 01.01.1999
року - 70%, з 01.01.2000 року та з 01.01.2001 року - 50% безстроково.

Третьою особою, РУ Кірова, було призначено щомісячні виплати у
відшкодування шкоди позивачеві, виходячи із середньомісячної заробітної плати
відповідного працівника за січень -
квітень 1992 року в
сумі 7 134 крб. та
ступеню втрати професійної працездатності.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав вірну
оцінку обставинам справи і дійшов правильного висновку про те, що підприємством
РУ Кірова було невірно застосовано коефіцієнти підвищення тарифних ставок і
посадових окладів при перерахунку розміру відшкодування шкоди позивачеві,
внаслідок чого утворилася заборгованість за щомісячними виплатами у
відшкодування шкоди.

При цьому судом дотримано норму абзацу 5 пункту 28 Правил
відшкодування шкоди щодо перерахування розміру відшкодування шкоди у разі
підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових і бюджетних
підприємств, та абзацу 6
пункту 28 Правил
відшкодування шкоди щодо розміру втраченого заробітку, який у перерахунку на 100 відсотків втрати
професійної працездатності не може бути більшим від середньомісячного заробітку
відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи
протягом повного календарного місяця або у перерахунку на повний календарний
місяць роботи.

3

Як убачається із матеріалів справи, коефіцієнт, зазначений в апеляційній
скарзі, ані відповідачем, ані судом не застосовувався.

Доводи апеляційної скарги стосовно порушення строку
позовної давності спростовуються висновками рішення, яким заборгованність за
щомісячними страховими виплатами стягнена в межах трирічного строку з часу
звернення з даним позовом.

Посилання Відділення Фонду на те, що воно не є належним відповідачем, є
необгрунтованим, оскільки з набранням чинності з 01.04.2001 року Закону України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку та виробництві на професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності», обов'язок по провадженню
виплат потерпілим покладено на Відділення Фонду.

Також необгрунтованими є доводи відповідача щодо правомочності суду
провадити або зобов'язувати провадити перерахування сум щомісячних страхових
виплат, оскільки згідно статті 55
зазначеного Закону, спори щодо... розміру шкоди та... з інших питань
вирішуються в судовому порядку.

Арифметична помилка у позовній заяві, про що
наголошується в

апеляційній скарзі, не є підставою для скасування
рішення, оскільки під час

розгляду справи позовні вимоги були уточнені і в рішенні
суду вказаної

арифметичної помилки не існує.                                 '

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам
матеріального та процесуального права, в той час як доводи апеляційної скарги є
необгрунтованими.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу відділення Фонду слід відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 308, 313 - 315
ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.