УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007 року лютого місяця 06 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим в складі:

Головуючого,
судді
Новікова Р.В.

Суддів
Берещанської І.І., Сокола B.C.

При секретарі                                                         Урденко Г.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної і моральної
шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення
Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 7 вересня 2006 р.,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1. і ОСОБА_2. звернулися до суду з вказаним
позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що у травні 2005р. відбулося залиття їх
квартири водою з квартири, в якій проживають відповідачі.  Причиною залиття, на думку позивачів, стала ветхість
гнучкого шланга підведення води до раковини на кухні відповідачів, які не
стежать за справністю сантехнічного устаткування.

Квартира
позивачів після   залиття потребує
ремонту на суму 1774,8 грн.
Крім того, пошкодженням квартири позивачці завдано моральну шкода, що становить
1700 грн. Позивачі
також просила стягнути з відповідачів судові витрати. Рішенням суду позов
задоволено.

Стягнуто солідарно з
відповідачів на користь позивачем -1744 грн
80 коп.,у
відшкодування витрат по оплаті експертизи - 523 грн. 20 коп., державне мито - 51 грн., поштові витрати - 9грн. 90 коп., а всього - 2358 грн. 90 коп.

Стягнуто солідарно з
відповідачів в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 - 1700 грн.

В апеляційній скарзі
ставиться питання про скасування рішення суду, у зв'язку з тим, що рішення суду
винесено з порушенням вимог матеріального права і процесуального закону.

Заслухавши доповідача,
пояснення позивачів і ОСОБА_3, ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Як вбачається з
матеріалів справи, позивачам, як власникам квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 завдано матеріальну шкоду
в розмірі позовних вимог, що підтверджується висновками будівельно-технічної
експертизи (л.с.л.с.38-41), тому
доводи відповідачів про завищення розміру матеріальної шкоди необгрунтовані.

Доказів щодо вини ЖЕД-1
Залізничного району м. Сімферополя в шкоді, заподіяної позивачам, відповідачами
також не надано.

Посилаючись
на неналежний, на їхню думку, стан водопровідної системи у будинку, відповідачі, проте, не надали про це
жодного доказу будь-яких письмових звернень (заявок) до ЖЕД-1.

Справа № 22-ц 320/2007

Тому суд першої
інстанції обґрунтовано зазначив, що висновок про безпосередню вину ЖЕД-1
Залізничного району м. Сімферополя в затопленні квартири позивачів зробити
неможливо.

В той же час,
відповідачі, які теж є власниками квартири і мешкають поверхом вище позивачів,
згідно з п. 5 ст.
4 Закону України
«Про власність», здійснюючи свої права, зобов'язани належним чином утримувати своє
майно, не порушуючи права і інтереси громадян, юридичних осіб і держави, що
охоронюються законом.

Докази, наявні у справі,
зокрема акт, складений працівниками житлової організації, свідчать про вину
відповідачів у неналежному експлуатаційному обслугованні системи водопостачання
квартири і неякісному поточному ремонту вказаної системи, що і призвело до
залиття квартири позивачки.

При такому
положенні, задовольняючи позов, суд обгрунтовано виходив із обов'язків
відповідачів як власників квартири, де мало місце пошкодження гнучкого шлангу,
що підтверджує і відповідач ОСОБА_3 (л.с.85), усунути порушення прав позивачів,
що охоронюються законом, способами, визначеними п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16, 23 Цивільного кодексу України.

У зв'язку
з викладеним, доводи апелянта про бездіяльність ЖЕД-1 Залізничного району м.
Сімферополя, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують
засновані на матеріальному законі висновки суду про перешкоди позивачам в
належному користуванні займаною ними квартирою і обов'язок відповідачів як
власників належним чином утримувати своє
майно, проявляючи обачність і не порушуючи права і інтереси інших громадян,
що охороняються законом.

Відповідно до п.п. 2, 5 ст. 48 Закону України від 7 лютого 1991 р. «Про власність» позивачі як власники
може вимагати усунення будь-яких порушень її прав, та відшкодування збитків.

Згідно зі ст. 23 Цивільного кодексу України моральна
шкода, зокрема, полягає в душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у
зв'язку із знищенням або пошкодженням його майна.

Отже,
вимоги позивачів про захист свого права власності одним із способів,
передбачених законом: відшкодуванням моральної (немайнової) шкоди відповідають
ст. ст. 16, 1167, 1178 Цивільного
кодексу України.

Виходячи з
характеру і обсягу заподіяних позивачці моральних страждань, з урахуванням
ступеня вини і обставин спричинення моральної шкоди колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції правильно визначив розмір відшкодування моральної шкоди у 1700 гривень.

Таким чином, всупереч
вимогам ст. 60 ЦПК
України, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 не надала доказів, які б мали спростувати висновки, викладені
в рішенні суду першої інстанції.

Оскільки прийняте судове
рішення відповідає обставинам справи і вимогам закону, підстав для задоволення
апеляційної скарги і його скасування немає.

На підставі викладеного і
керуючись статтями 303, 307, 308, 314, 315, 319, 323, 325 Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
відхилити і рішення
Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 7 вересня 2006 р. залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної інстанції у двомісячний строк.

Справа № 22-ц 320/2007