АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем
України

01 березня 2007
року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого -
судді Головчук С.В.

суддів             МинічТ.І.,
Павицької Т.М.

при секретарі                     Калинець
Т.Л.

розглянувши у відкритому
(закритому) судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Державного територіально -
галузевого об'єднання «Південно- Західна залізниця» про поновлення на
роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за апеляційною
скаргою Державного територіально -
галузевого об'єднання «Південно -
Західна залізниця» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, -

встановив:

У ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_1
звернуся до суду з позовом. Просив поновити його на посаді інженера - технолога
Житомирської колійної машинної станції державного територіально - галузевого
об'єднання «Південно- Західна залізниця», стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу. При цьому посилався на те, що звільнений з роботи на
підставі п.З ст. 40 КЗпП
України. Вважає, що звільнення проведено незаконно, оскільки він звільнений з
роботи в період непрацездатності та у нього не було відібрано пояснення з
приводу невиконання трудових обов'язків.

Рішенням
Корольовського районного суду м. Житомира від ІНФОРМАЦІЯ_1 року позов задоволено. ОСОБА_1
поновлений на посаді інженера -
технолога Житомирської колійної машинної станції державного територіально - галузевого
об'єднання «Південно - Західна
залізниця». Стягнуто з державного територіально -галузевого об'єднання «Південно- Західна залізниця» на
користь ОСОБА_1 9825 грн. 91 коп. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та 98
грн. 25 коп.
судового збору на користь держави. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на
роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 969 грн. 67 коп. допущено до
негайного виконання.

В апеляційній
скарзі державне територіально -
галузеве об'єднання «Південно-Західна залізниця» просить скасувати рішення
суду та ухвалити нове - про
відмову в позові, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають
обставинам справи, судом неправильно застосований матеріальний та процесуальний
закон. Так, апелянт зазначає, що не дав оцінки тій обставині, що позивач не
подав до підприємства листок непрацездатності, у вказаний період виходив на роботу. Відповідач
відмовлявся від надання письмових пояснень про, що свідчать акти. Тому апелянт
вважав, що ним при звільненні позивача з роботи не були порушені вимоги ст. 149 КЗпП України.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в
апеляційній скарзі, суд вважає,

Справа № 22 ц/ 293                                     Головуючий
у суді 1-ї інст.
Бондарчук В.В.

Категорія 2                                                              Суддя-доповідач
Павицька Т.М.

2

що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено,
що позивач працював у відповідача на різних посадах з ІНФОРМАЦІЯ_3року, з ІНФОРМАЦІЯ_4 року - інженером - технологом
Житомирської колійної машинної станції НОМЕР_1.

З матеріалів
справи вбачається, що наказом НОМЕР_2
від ІНФОРМАЦІЯ_5року за
недодержання технологічного контролю при середньому ремонті
виправочно-підбивочно-рихтувальної машини НОМЕР_3 згідно технічних
умов та невиконання п.1.2 розділу 2
посадової інструкції ОСОБА_1 оголошено догану. За невиконання плану роботи
по реалізації телеграфного розпорядження НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року позивачу
оголошено догану наказом НОМЕР_5
від ІНФОРМАЦІЯ_7 року.
Зазначені дисциплінарні стягнення не зняті та не скасовані.

Наказом від
ІНФОРМАЦІЯ_8 року НОМЕР_6 ОСОБА_1 звільнено з роботи згідно з п.З ст.40 КЗпП
України у зв'язку із систематичним невиконанням без поважних причин покладених
на нього трудових обов'язків. Із змісту наказу НОМЕР_7 від ІНФОРМАЦІЯ_9 року
випливає, що підставою для звільнення позивача з роботи стало невиконання ним
плану роботи по реалізації телеграфного розпорядження НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_6
року.

Тобто за одне те
саме порушення трудової дисципліни відповідач застосував доОСОБА_1 два
дисциплінарні стягнення, а саме: у вигляді догани та звільнення з роботи.

Згідно з ч.2 ст.
149 КЗпП
України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне
дисциплінарне стягнення.

Таким чином,
оголосивши догану ОСОБА_1 за невиконання ним плану роботи по реалізації
телеграфного розпорядження НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_6
року у відповідача не було підстав за цей же проступок  звільняти його з роботи.

Крім того,
згідно з листком непрацездатності НОМЕР_8
виданим ЦМЛ №1 м.
Житомира, позивач з ІНФОРМАЦІЯ_10
року по ІНФОРМАЦІЯ_11року
перебував на амбулаторному лікуванні.

Відповідно до
ч.З ст. 40 КЗпП
України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності, а також у
період перебування працівника у відпустці.

Відповідачем не
надано доказів, які б свідчили про незаконну видачу ОСОБА_1 лікарняного листка.
Вихід позивача на роботу у вказаний період не давав суду підстав не брати до
уваги вказаний листок непрацездатності.

Тому
задовольняючи позовні вимогиОСОБА_1 про поновлення його на роботі, суд першої
інстанції правильно виходив з того, що звільнення позивача проведено з
порушенням вимог чинного трудового законодавства.

Апеляційна
скарга не містить доводів щодо розміру середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, стягнутого на користь позивача. Тому законність рішення в цій частині
апеляційним судом не перевіряється.

За наведених
обставин суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
та процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 209,
303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну
скаргу Державного територіально -
галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» відхилити.

Рішення
Корольовського районного суду м. Житомира від ІНФОРМАЦІЯ_1 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий                                                           Судді