Справа № 22 ц - 1381 2007р.                               Голов, в 1 інстанції
Категорія 17                                              Доповідач Пономарьова О.М.
УХВАЛА

іменем України

13 лютого 2007 року                Апеляційний суд Донецької
області в складі:

головуючого
Пономарьової О.М.,

суддів            Бабенка П.М., Бондаренко Л.І.,

при секретарі Баклановій Ю.В., за участю представника
відповідача Панкова Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку

цивільну справу за позовом    ОСОБА_1 до закритого акціонерного

товариства „Страхова група „ТАС" про стягнення
страхового відшкодування та моральної шкоди,

встановив:

Закрите
акціонерне товариство „Страхова група „ТАС" звернулася до Апеляційного
суду Донецької області з апеляційною скаргою на рішення Краматорського міського
суду Донецької області від 17
листопада 2006 року,
яким частково задоволені вимоги ОСОБА_1 і з відповідача на його користь
стягнуто страхове відшкодування в сумі 40572
грн. та 51 грн. - судовий збір. На
користь держави з відповідача стягнуто судовий збір 354,72 грн. та 30 грн. - інформаційно-технічне
забезпечення

В апеляційній
скарзі закрите акціонерне товариство „Страхова група „ТАС" просить
скасувати рішення суду та направити справу на новий розгляд, посилаючись на те,
що судом порушені норми матеріального та процесуального права, неповно встановлені
всі обставини справи, які мають суттєве значення, до участі в справі не
притягнуті всі належні особи.

В судовому
засіданні представник відповідача Панков
Д.В. підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, рішення
суду скасувати і справу направити на новий судовий розгляд.

Позивач ОСОБА_1
в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений
належним чином.

Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що позивач є
власником

транспортного засобу -
мікроавтобусу СПВ 3302101
СПГ2, 2003 року
випуску, державний

реєстраційний номер НОМЕР_1, і
уклав 20 січня 2005 року з
відповідачем поліс добровільного

страхування цього транспортного засобу. 19 березня 2005
року о 22.30 год. під час
керування

вказаним транспортним засобом водієм ОСОБА_2, сталася дорожньо-транспортна
пригода,

внаслідок якої автомобілю позивача заподіяні механічні ушкодження. Суд , виходячи з
висновку

транспортно - трасологічної
і автотехнічної експертизи про відповідність пояснень водія ОСОБА_2

дійсним подіям з технічної точки зору ,
та  з висновку    спеціаліста автотоварознавця         про

розмір заподіяної матеріальної шкоди позивачу в сумі 43072 грн.,
задовольнив частково вимоги позивача і стягнув на його користь страхове
відшкодування в розмірі 40572
грн. /врахувавши франшизу
2500 грн./, і відмовив в задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали
справи, апеляційний суд прийшов дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду -
скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд з таких підстав.

Відповідно до п.
4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо
суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь  у справі.

2

З матеріалів
справи вбачається, що під час дорожньо-транспортної пригоди транспортним
засобом керував ОСОБА_2, який допустив порушення п.12.1 Правил дорожнього руху
України.

Відповідно до
вимог ст. 993 ЦК України
та ст. 27 Закону
України „Про страхування" до страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового страхування , у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, в
разі стягнення з відповідача страхового відшкодування, він має право регресної
вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, тобто - ОСОБА_2, але
судом останній до участі в справі не притягнутий і це питання в судовому
засіданні не обговорювалось, хоча суд стягнув з відповідача на користь ОСОБА_1.
суму страхового відшкодування і тим самим вирішив питання про права та
обов'язки особи, яка не брала участь у справі, а саме -ОСОБА_2.

Стягуючи на
користь позивача ОСОБА_1. суму страхового відшкодування, суд також не вирішував
питання про притягнення до участі в справі Краматорської філії
„Укрсоцбанку", оскільки з заяви на добровільне страхування наземного
транспорту від 20 січня 2005 року, яку
подавав ОСОБА_1, вбачається, що вигодонабувачем зазначена Краматорська філія
„Укрсоцбанку". Це питання судом взагалі не перевірялось.

З урахуванням
наведеного, судом першої інстанції допущені порушення процесуального
законодавства, які є безумовною підставою для скасування рішення суду з
направленням справи на новий судовий розгляд.

Крім цього, судом першої інстанції не повно з'ясовані
обставини справи.

Визначаючи
розмір страхового відшкодування, суд взяв до уваги сума матеріальної шкоди, яка
зазначена у висновку спеціаліста автотоварознавця в розмірі 43072 грн., а не суму,
зазначену у калькуляції, яка проводилась на запит відповідача, де вартість
матеріальної шкоди, завданої позивачу, становить 40618,95 грн.. В рішенні суду не наведено переконливих мотивів,
чому суд дійшов до такого висновку, і при наявності двох суперечливих
висновків, не прийняв заходів для усунення протиріч в оцінці матеріальної
шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля, не обговорив питання про
призначення судової автотоварознавчої експертизи.

Суд фактично
стягнув на користь позивача ринкову дійсну вартість ТЗ на момент проведення
дослідження, оскільки вартість ремонту на момент оцінки перевищує вартість
ринкову ТЗ і як встановлено в суді, транспортний засіб не підлягає відновленню.
В той же час суд не обговорив питання про передачу пошкодженого автомобіля
після відшкодування збитків відповідачу.

Визнаючи відмову
відповідача в виплаті страхового відшкодування неправильною, суд не перевірив
законність перебування транспортного засобу у володінні ОСОБА_2, наявність у
останнього належним чином оформлених документів
на керування цим транспортним засобом.

При новому
розгляді справи суду першої інстанції слід врахувати наведене, перевірити
заперечення відповідача, інші обставини ,
що мають значення для правильного вирішення спору та постановити рішенні
відповідно до вимог ст.ст. 202-1,
203 ЦПК України.

Керуючись ст.
ст. 307, 311, 313, 314,
315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну
скаргу закритого акціонерного товариства „Страхова група „ТАС"
задовольнити.

Рішення
Краматорського міського суду Донецької області від 17 листопада 2006 року скасувати,
а справу направити до того ж суду на новий розгляд.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.

Головуючий: