АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем
України

1  березня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого -
судді Матюшенка І.В.

суддів: Малахової Н.М., Жизневської А.В.

при секретарі судового

засідання Прищепі О.А.

з участю: апелянта ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2 та відповідачки

ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Житомирі

апеляційну
скаргу    ОСОБА_1    на
рішення

Корольовського районного суду м. Житомира від ІНФОРМАЦІЯ_1 року у справі за

позовом
дочірнього  підприємства  „Житловик"  до
ОСОБА_1  та

ОСОБА_3 про виселення,

встановила:

У поданій
апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить
скасувати рішення суду першої інстанції, яким задоволені позовні вимоги
дочірнього підприємства „Житловик" (далі -підприємство) про виселення його
та членів його сім'ї (дружини - ОСОБА_3. та неповнолітньої доньки ОСОБА_4) з
кімнати АДРЕСА_7, та закрити провадження у справі. Апелянт зазначає, що статтею
132 ЖК України не передбачене виселення без надання іншого житла, що на спірні
правовідносини не поширюється дія ст. 98 ЖК України та, що суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про незаконне вселення його до спірної кімнати в
гуртожитку.

Представник
підприємства заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення
законним та обґрунтованим.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких
підстав.

Встановлено, що
ОСОБА_1, ОСОБА_3
разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_4 проживають у спірній кімнаті, належній
позивачу, за договором найму жилого приміщення в гуртожитку від ІНФОРМАЦІЯ_2року (а.с.7).
Термін дії вказаного договору сплив ІНФОРМАЦІЯ_3 року, як і термін реєстрації
відповідачів за вказаною адресою, проте останні у добровільному порядку
відмовилися виселитися зі спірного жилого приміщення. Відповідно до п. 4.2 вище вказаного
договору найму у разі не

2

звільнення займаної житлової площі
після закінчення терміну дії договору, наймач виселяється в судовому порядку.

Оскільки
відповідачі по справі є тимчасовими жильцями у гуртожитку, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог підприємства про
виселення відповідачів на підставі ч. 1
ст. 132 ЖК
України.

Доводи апелянта
про те, що він разом з сім'єю поселився в гуртожитку на законних підставах, а
тому не може бути виселений без надання іншого житла є безпідставними, оскільки
ордер на жилу площу в гуртожитку ні ОСОБА_1 ні його дружині не видавався, а ч. 1 ст. 132 ЖК України не
передбачає надання іншого житла особі, яка виселяється з гуртожитку, як
тимчасовий жилець. Прийняття підприємством від відповідачів плати за
користування гуртожитком після закінчення строку дії договору найму не є
підставою для відмови у позові про виселення.

Інші доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати,
що суд першої інстанції при розгляді справи припустився порушень норм
матеріального та процесуального права.

Рішення суду
постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави
для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303,
305, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Корольовського районного суду м. Житомира від ІНФОРМАЦІЯ_1 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий,
Судді

Справа № 22ц/289                                       Головуючий
у суді 1-ї інстанції
Колупаєв В.В.

Категорія 30   Судця-доповідач
Матюшенко І.В.