Справа
№22ц-2008/2007 р.
Категорія: 44                                         Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2007
року
м. Одеса

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого                            Косогор Г. О.

суддів                             Ткачук О.О. Ісаєвої Н.В.

при
секретарі
Ісаєвої ЮС.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення
Колимського районного суду Одеської області від 01 лютого 2007
року по справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за договором надання послуг,

встановила:

У грудні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за договором надання послуг.

В обгрунтування
своїх позовних вимог позивач посилався на те, що на початку жовтня 2006 року домовився з
ОСОБА_2 про встановлення водяного опалення в квартирі АДРЕСА_1. За усною
домовленістю з ОСОБА_2 він привіз опалювальний котел вартістю 1 000 гривень. Роботи
по встановленню водяного опалення були ним виконані, за що він отримав 920 гривень.
Вартість котла, що складає 1
000 гривень, відповідачка оплатити відмовилась, тому позивач був змушений
звернутися до суду з позовом, в якому просив зобов'язати ОСОБА_2 доплатити йому
ще 1 000 гривень.

У судовому
засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги свого довірителя.

Відповідачка
позов не визнала.

Рішенням
Колимського районного суду Одеської області від 01 лютого 2007
року у позові ОСОБА_1
було відмовлено у повному обсязі.

На дане рішення
принесена апеляційна скарга ОСОБА_1,
в якій ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши
доповідача, яка доповіла зміст оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги
та заперечення на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.308
ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду
першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст., 10 ч2 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яки вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Як вбачається з
матеріалів справи, суд першої інстанції розглядаючи справу, перевірив усі
докази, які навели сторони у підтвердження своїх вимог та заперечень, навів у
рішенні фактичні обставини, які були встановлені судом при розгляді справи,
вірно застосував правові норми, що регулюють ці правовідносини, та зробив
вірний висновок про відмову у позовних вимогах ОСОБА_1

Суд вірно
послався на ст. 901 ЦК
України, згідно якої за договором про надання послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної дії, або здійсненню певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не
встановлено договором.

Судом першої
інстанції виходив з того, що виконавець (позивач) домовився з замовником
(відповідачкою) про виконання робіт по монтажу опалення в квартир останньої, що
і виконав. Цей факт сторони не оспорювали.

В той же час,
позивач не навів, що гроші, які сплатила відповідачка, не є повною платою за
виконані роботи і що вона повинна сплатити (або повернути в натурі) вартість
опалювального котла -
1000 грн. Відповідачка, в свою чергу, не погоджуючись з таким твердженням
позивача вважала, що сума, яку вона сплатила, і була повним розрахунком за
виконані роботи (1450 грн.).

Суд першої
інстанції вірно встановив, що будь-яких письмових домовленостей (договору про
надання послуг) між сторонами укладено не було.

Згідно ст.. 205 ЦК України,
правочин може вчиняться усно або у письмовій формі. Сторони мають право обирати
форму правочинну, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст.. 208 п.3 ЦК України,
у письмовій формі належить вчиняти правочин фізичних осіб між собою на суму, що
перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян.

Таким чином,
виходячи з вимог даної норми закону, сторони повинні були при вчиненні
правочинну дотримуватись письмової форми, оскільки, як передбачено ст..218 ЦК
України, заперечення однією із стороні факту вчинення правочинну або
оспорювання його частин може доводитьсь письмовими доказами, засобами аудіо - відеозапису та
іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на показаннях свідків.

Виходячи з
вищевикладеного, судова колегія не бере до уваги та критично сприймає посилання
в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на показання свідка ОСОБА_3 як на підтвердження
своїх позовних вимог.

Інших доводів,
маючих правове значення, ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі не навів.

Таким чином,
судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції в межах заявлених
вимог повно і всебічно розглянув справу, дав належу оцінку наданим доказам,
постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 313-315 ЦПК України,
судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Колимського районного суду Одеської області від 01 лютого 2007
року -залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двох
місяців з дня проголошення до Верховного Суду України.