Cправа № 2-168/2007
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У
К Р А Ї Н И

11 травня 2007 року                Індустріальний районний суд м.

Дніпропетровська

у складі:
головуючого судді - Мороз В.П.

при секретарі          -  Губаренко О.А.,

за участі адвокатів - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну

справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання договору дійсним, стягнення

матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору
дійсним, стягнення

матеріальної та моральної шкоди.

В
обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 15 червня 2005 року між

ним та відповідачем ОСОБА_4 укладено попередній  договір купівлі-продажу

домоволодіння АДРЕСА_1. Вказаний договір

укладено в простій письмовій формі. На виконання умов
договору позивачем було

передано відповідачу 20360 грн.

Окрім
того між агенцією нерухомості „Каскад-Т” та позивачем було

укладено договір обслуговування фізичної особи та
організації пошуку об'єкта

нерухомості” НОМЕР_1 від 15.06.2005 року.

Однак,
ані до дати укладення основного договору  - 20 серпня 2005 року,

ані до теперішнього часу відповідачем ОСОБА_4 договірні
зобов'язання не

виконані.

Під час розгляду справи позивач уточнив
позовні вимоги, просив суд

визнати дійсним попередній Договір купівлі-продажу від
15.06.2005 року

укладений між
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , та стягнути з відповідача

ОСОБА_4 на користь позивача з урахуванням штрафних
санкцій за невиконання

договірних зобов'язань
- 40 720 грн.

Окрім
того, з огляду на невиконання відповідачем ОСОБА_5

договірних зобов'язань за договором обслуговування
фізичної особи та

організації пошуку об'єкта нерухомості” НОМЕР_1 від
15.06.2005 року позивач

просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь сплачену
винагороду - 2525

грн.

Також
позивач просив стягнути солідарно з відповідачів у відшкодування

моральної шкоди - 3000 грн.

15 березня 2007 року позивачем було подано до суду заяву
про зменшення позовних

вимог, відповідно до якої він просив суд стягнути з
ОСОБА_4 на його користь

неустойку в розмірі - 20 360 грн. та моральну шкоду в розмірі
- 1000 грн., з

ОСОБА_5 - у відшкодування матеріальної шкоди - 2525
грн., моральну

шкоду в розмірі - 2000 грн.

В судовому засіданні позивач, адвокат позивача
підтримали позовні вимоги,

просили суд їх задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав в повному обсязі,

представник відповідача суду пояснила, що з  боку її довірителя ніяких порушень

умов договору не було, навпаки, на виконання вимог
позивача, 19 серпня 2005

року ОСОБА_4 було направлено кур'єрською поштою
повідомлення про дату і

місце укладення угоди, однак на зустріч позивач не
з'явився. Отримане від

позивача повідомлення про повернення йому суми в розмірі
40720 грн.,

відповідачем ОСОБА_4 було розцінено як відмову від
укладення угоди, а тому

20 вересня 2005 року відповідачем ОСОБА_4 було укладено
договір купівлі-

продажу домоволодіння з іншим покупцем.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, про
час і місце

слухання справи повідомлена належним чином, причину
неявки суду не повідомила.

Суд вислухавши пояснення позивача, відповідача ОСОБА_4,
думку адвокатів,

вивчивши
матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, вважає, що

позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом в
судовому засіданні встановлено, що 15 червня 2005 року між

позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 укладено
попередній

договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1. Вказаний
договір укладено в простій письмовій формі. У

підтвердженя своїх намірів позивач передав відповідачу
аванс в сумі 4000

доларів США, що в еквіваленті складає 20360 грн.

У відповідності зі ст. 570 ЦК України, задатком є
грошова  сума чи рухоме

майно, що видається кредитору боржником у рахунок
належних з його за договором

платежів, у підтвердження зобов'язання і забезпечення
його виконання. Якщо не

буде встановлено, що сума, виплачена в рахунок належних
з боржника платежів, є

задатком, він вважається авансом.

Договір купівлі-продажу домолодіння АДРЕСА_1 по між
сторонами не укладався.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач 29 серпня
2005 року уклав договір

купівлі-продажу спірного домоволодіння  з третіми особами.

Отримана відповідачем ОСОБА_4 сума коштів еквівалентна
4000 доларів США,

що  є авансом,
підлягає поверненню.

В той самий час, як пояснила в судовому засіданні
представник відповідача

ОСОБА_4 та підтвердив позивач ОСОБА_3,  відповідачем ОСОБА_4

повернуто позивачу 20360 грн.

Даючи оцінку вимогам позивача в частині визнання
попереднього договору від

15.06.2005 року дійсним, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.1ст.635 Цивільного Кодексу України,
попередній договір

укладається в формі, встановленій для основного
договору.

З огляду на ст. 657 Цивільного Кодексу України ,
оспорюваний попередній договір

договір купівлі-продажу домолодіння АДРЕСА_1 від
15.06.2005 мав бути укладений в письмовій формі і підлягав

нотаріальному
посвідченню.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що
єдиним наслідком

недодержання обов'язкової нотаріальної форми даного
договору, передбаченої

законодавством, є визнання його недійсним. Такий договір
не має юридичної сили

і не спричинює ті права і обов'язки, на встановлення
яких він був спрямований,

тобто відносини по зобов'язанню  сплачувати будь-яку суму, штрафних санкцій за

невиконання умов
договору не настають.

З приводу правовідносин, які склались між позивачем
ОСОБА_6 та

відповідачем ОСОБА_5, судом встановлено наступне.

Між агенцією нерухомості „Каскад-Т”(ПП Тимофєєва К.А.)
та позивачем ОСОБА_3 було укладено договір пошуку об'єкта нерухомості та  обслуговування

фізичної особи
НОМЕР_1 від 15.06.2005 року.

Відповідно до ст.906
ЦК України, збиткі, завдані замовнику невиконанням або

неналежним виконанням договору про надання послуг за
плату, підлягають

відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у
повному обсязі.

Відповідно до умов договору позивач сплатив відповідачу
ОСОБА_5 суму на

виконання послуг передбачених договором в розмірі 500
доларів США, що в

еквіваленті складає 2525 грн.

В той самий час відповідач ОСОБА_5 взяті на себе за
договором зобов'

язання не виконала, доказів їх належного виконання суду
не надала.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відмова від  зобов'язання або одностороння

зміна його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або

законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов

договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з
відповідача ОСОБА_5 на

користь позивача у відшкодування збитків - 2525 грн.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_3 в частині стягнення
моральної

шкоди, суд приходить до висновку, що  вимоги позивача, у частині відшкодування

моральної шкоди, задоволенню не підлягають, тому що
відповідно до п.2 Постанови

Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р. № 4
«Про судову практику в

справах про відшкодування морального (немайнової)
шкоди»,  спори про

відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі
моральної (немайнової)

шкоди
розглядаються, зокрема:

- коли право на його відшкодування безпосередньо
передбачено нормами чи

Конституції випливає з її положень;

- у випадках передбачених нормами Цивільного Кодексу
України й іншим

законодавством, що установлює відповідальність за
заподіяння моральної шкоди;

- при порушенні зобов'язань, що підпадають під чинності
Закону «Про захист прав

споживачів» чи інших законів, що регулюють такі
зобов'язання і передбачають

відшкодування моральної немайнової шкоди.

Чинне законодавство не передбачає відшкодування
моральної шкоди, заподіяної

фізичній особі  в
результаті  невиконання боржником
договірних зобов'язань.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід

задовольнити частково, а саме - стягнути з ОСОБА_5 суму
збитків на

користь  ОСОБА_3 в
розмірі 2525 грн.

Решта позовних
вимог задоволенню не підлягає за їх безпідставністю.

Відповідно до
ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача ОСОБА_5 на

користь позивача державне мито у розмірі 51 грн. та
витрати на інформаційно-

технічне забезпечення процесу в розмірі 30 грн.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 202, 203, 220. 610, 906 ЦК України,

ст.ст. 10, 11, 31, 57, 60, 88, 169, 208-210, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 (АДРЕСА_2) суму збитків на користь
ОСОБА_3 (АДРЕСА_3) у розмірі

2525 гривень.

Стягнути з
ОСОБА_5 АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_3

(АДРЕСА_3) судові витрати у вигляді

сплаченого їм державного мита у розмірі 51 грн. та
витрат на інформаційно-

технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30 грн.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

через суд першої інстанції, шляхом подачі в 10-ти денний
строк, з дня

проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього

протягом 20-ти днів апеляційної скарги, або без подання
заяви про апеляційне

оскарження, шляхом подачі апеляційної скарги на протязі
10-ти днів з дня

проголошення рішення.

Суддя

В.П. Мороз