РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
місяця лютого 21 колегія
суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим в складі:

Головуючого, судді:
Іващенко В.В. Суддів:   Летягіної
О.В. Сінані О.М. При секретарі:
Войциховської Е.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Сімферополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сакського міськрайонного суду
АР Крим від 10.01.2007р. в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про
відшкодування майнової та моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2006
р. ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про відшкодування
майнової та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.06.2006р. о 18-30 год. на
автошляху „Євпаторія-Мирний" сталася дорожньо-транспортна подія за участю водія
ОСОБА_2, якій
керував належним йому автомобілем „Тойота",
д/н НОМЕР_1 і водія
ОСОБА_3, який керував належним Сегедіну A.M. автомобілем
„Мазда", д/н НОМЕР_2.

У результаті ДТП з вини відповідача було пошкоджено
належний позивачеві автомобіль, тому він просив стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_1 31981 грн. 70 коп. - грошове
відшкодування майнової шкоди та 5000
грн. -грошове
відшкодування моральної шкоди, а також понесені ним судові витрати.

Відповідачі з позовом не погодилися, не надавши жодних
належних доказів, що підтверджували б їх заперечення проти позову.

Рішенням Сакського місьрайонного суду АР Крим від
10.01.2007р. позов задоволено частково.

Постановлено: стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 30836
грн. 31 коп., а саме:
29596 грн. 39 коп. - вартість
відновлювального ремонту транспортного засобу, 689 грн. 95
коп. - вартість
лікування позивача, 550 грн. - вартість послуг
авто евакуатора, грошове відшкодування моральної шкоди у сумі 2500 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
неотриману вигоду у вигляді заробітної плати за час вимушеного простою у
розмірі 4950 грн., а
також судові витрати у розмірі 1753
грн. 66 коп., а
саме: витрати, пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 328 грн. 50 коп., з
інформаційно - технічним
забезпеченням розгляду справи у розмірі 30
грн., витрати по оплаті авто товарознавчого дослідження, витрати по оплаті
послуг з надання   юридичної   допомоги
у   розмірі   1000   грн.,   витрати
по   оплаті

Справа 2-ц-1940/2007р.

Головуючий в 1
-інстанції: Романюк СВ.

Доповідач: В.В.Іващенко

2

ксерокопіювання документів - 33 грн. 50
коп., витрати по оплаті проїзду -
46 грн. 50 коп.,
поштові витрати - 9 грн. 36 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання
про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про відмову у
задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам
справи, порушення норм матеріального права.

Зокрема, він посилається на те, що суд не врахував вину
водія ОСОБА_2, який
керуючи транспортним засобом, не вибрав небезпечну швидкість руху, при зміні
дорожньої обстановки не виконав вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України:
не відреагував адекватно на виконання маневру водієм ОСОБА_3, який включив
поворот ліворуч і зайняв крайнє положення на лівої смузі руху, виконав маневр
праворуч з наступним гальмуванням, внаслідок чого допустив зіткнення
транспортних засобів за межами перехрестя автошляху „с. Мирний - с. Штормове".
Крім того, на його думку, позивач порушив вимоги п.10.1, 12.1 Правил
дорожнього руху.

Питання про наявність вини відповідача суд вирішив, не
призначивши автотехнічну експертизу, яка б встановила, яким чином повинен був
діяти кожний з водіїв транспортних засобів, що зіткнулися, та чи мав кожний з
них з моменту виникненні небезпеки технічну можливість запобігти ДТП.

Крім того, він вважає, що суд неправильно застосував
вимоги ст. 1187 ЦК
України, поклавши відповідальність за відшкодування майнової та немайнової
шкоди на ОСОБА_3 і ОСОБА_1, оскільки транспортним засобом фактично володіє
ОСОБА_1, а
ОСОБА_3 є неналежним відповідачем.

Суд також порушив вимоги ст. 1190 ЦК України,
визначивши солідарну відповідальність відповідачів перед потерпілим.

Розмір моральної шкоди, визначений судом у 2500 грн., визначений
без урахування характеру та обсягу страждань позивача, вини відповідачів,
принципів розумності і справедливості.

Заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга
є частково обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив із того, що солідарну
відповідальність за майнову і моральну шкоду, завдану ОСОБА_2 ушкодженням його
здоров"я та пошкодженням належного йому автомобіля, несуть обидва
відповідача.

Проте, таких висновків суд дійшов з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом.

З матеріалів справи вбачається, що власником автомобіля
„Мазда д/н НОМЕР_2 є
ОСОБА_1, який
передав право володіння автомобілем ОСОБА_3 на підставі тимчасового
реєстраційного талону (арк. 26
матеріалу про відмову у порушенні кримінальної справи).

Саме ОСОБА_3 на відповідній правовій підставі здійснював
діяльність автомобіля - джерела
підвищеної небезпеки під час ДТП, який несе відповідальність за шкоду, завдану
з його вини згідно з вимогами ст. 1188
ЦК України.

Справа 2-ц-1940/2007р.

Головуючий в 1-інстанції:
Романюк СВ.

Доповідач: В.В.Іващенко

3

Висновків про солідарну відповідальність обох
відповідачів перед позивачем суд дійшов також із порушенням вимог ст. 1190 ЦК України, яка
допускає таку відповідальність за шкоду, завдану спільними діями або
бездіяльністю кількох осіб.

Проте будь-якими діями ОСОБА_1 шкоди,
пов'язаної з діяльністю транспортного засобу, заподіяно не було.

Крім того, задовольняючи позов ОСОБА_2 у частині
стягнення з відповідачів не отриманої вигоди у вигляді заробітної лати за час
простою у розмірі 4950 грн.,
суд виходив із того, що позивач є водієм таксі ПП „ЮВМ-Автосервіс", в
зв'язку з пошкодженням автомобіля, він позбавлений можливості працювати і
отримувати доходи у сумі 30
грн. у день.

Проте, такі висновки суду не ґрунтуються на вимогах норм
цивільного права, регулюючого питання відшкодування шкоди у деліктних
правовідносинах. Позов ОСОБА_2 у цієї частині не є обґрунтованим і не підлягає
задоволенню.

Невідповідність висновків суду згідно з п.З ч.І ст. 309
ЦПК України є підставою для скасування рішення суду у частині стягнення усіх
зазначених сум у відшкодування майнової та моральної шкоди на користь позивача
з ОСОБА_1 та в частині стягнення неотриманої вигоди з ухвалення нового рішення
про відмову у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки та про відмову у позові ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про стягнення неотриманої вигоди.

Довід апеляційної скарги про недоведеність вини ОСОБА_3 і
наявність змішаної вини обох водіїв джерел підвищеної небезпеки, учасників ДТП,
судова колегія не приймає до уваги, оскільки вина останнього підтверджується
матеріалами Сакського МРВ ГУ МВС України в АР Крим, а саме постановою про
відмову у порушенні кримінальної справи від 08.08.2006р., матеріалами
адміністративної справи відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, а саме постановою
від 29.11. 2006р. про закриття провадження у адміністративній справі з підстав
ст. 38 КУпАП.

Що стосується посилання апелянта на те, що суд для
правильного вирішення справи не призначив автотехнічну експертизу, то згідно з
ч.І ст. 143 ЦПК
України суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Однак, відповідачі з заявою про призначення зазначеної
експертизи до суду не звертались, обставини, які вони вважають необхідним
встановити, не відносяться до тих, що перелічені у ч.І ст. 145 ЦПК України, яка
передбачає обов'язкове призначення експертизи.

Колегія відхиляє і довід апеляційної скарги про
невідповідність розміру грошового відшкодування моральної шкоди вимогам
розумності і справедливості, оскільки, визначаючи такий розмір, суд виходив із
глибини фізичних та душевних страждань потерпілого в зв'язку з ушкодженням його
здоров"я, пошкодженням належного йому майна на суму близько 30 тис. грн.,
ступеня вини відповідача.

Керуючись ст. ст. 303,
304, ч.І ст. 308, 313,316
Цивільного процесуального Кодексу України, судова колегія

Справа 2-ц-1940/2007р.

Головуючий в 1-інстанціїї: Романюк СВ.

Доповідач: В.В.Іващенко

4

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сакського міськрайонного суду АР Крим від
10.01.2007р. у частині задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування
майнової та моральної шкоди та в частині задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення неотриманої вигоди скасувати.

Ухвалити в цієї частині нове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування
майнової та моральної шкоди відмовити.

У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
неотриманої вигоди відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення
і може бути оскаржено до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Справа 2-ц-1940/2007р.

Головуючий в 1-інстанцій:
Романюк СВ.

Доповідач: В.В.Іващенко