Справа № 22ц-281/2007 р.           Головуючий у І
цивільна                     Доповідач
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2007 р.             Апеляційний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого -
судді  Євстафіїва
O.K.,

суддів:                        Лакізи
Г.П., Редьки А.Г.,

при секретарі             Вареник О.М.,

за участю:                   сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Ріпкинського районного суду від 07.12.2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

у жовтні 2006
р. ОСОБА_1 пред'явила позов до ОСОБА_2, в якому просила
стягнути на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки. Свої вимоги
позивач обґрунтовувала тим, що остання навчається у вищому навчальному закладі,
в зв'язку з чим потребує допомоги, але відповідач такої не надає.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: з останнього на користь
ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період до досягнення нею 23 років за умови,
що вона навчатиметься, у розмірі 200 грн. щомісячно.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вищевказане рішення
місцевого суду та направити справу на новий судовий розгляд. При цьому він
посилається на те, що згідно з ч.1 ст. 184 СК України аліменти можуть бути стягнуті в твердій грошовій сумі у
випадках, якщо платник має нерегулярний мінливий дохід, отримує його частину у
натурі, а також за наявності інших істотних обставин. Але таких обставин по
даній справі нема. Так, він не працює, ніяких доходів не має. Тож оскаржуване
рішення суперечить вищевказаній правовій нормі.

У судовому засіданні відповідач підтримав апеляційну
скаргу.

Позивач апеляційну скаргу не визнала. Сенс її заперечень зводиться до того,
що оскаржуване рішення є законним.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд
вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Постановляючи оскаржуване рішення, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_2
може надавати допомогу на утримання доньки в зв'язку з її навчанням у твердій
грошовій сумі в розмірі 200
грн. 00 коп. на місяць. Але
такий висновок суду постановлено на неповно з'ясованих обставинах, що мають
значення для правильного вирішення спору між сторонами.

Так, по справі встановлено, що:

·  сторони перебували у шлюбі з 25.08.1984 р. по 20.09.1994
p., від якого мають двох
повнолітніх дітей: доньок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями довідки про одруження (а.с. 4), свідоцтв про народження дітей (а.с. З і арк. 7 справи №
2-26/2006 р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів
на доньку ОСОБА_4), копією свідоцтва про розірвання шлюбу (арк. 8 справи №
2-26/2006 р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів
на доньку ОСОБА_4),

·  донька ОСОБА_3 навчається на денному відділенні Ніжинського державного
університету імені Миколи Гоголя; плановий строк її навчання - з 01.09.2006
р. по 30.06.2010 р. Протягом вересня 2006 - січня 2007
р. вона отримувала стипендію у середньомісячному розмірі 313 грн. 24
коп., а з лютого 2007 р. її виплату
припинено. Плата за проживання у гуртожитку становить 650 грн. 00
коп. за навчальний рік. Викладене підтверджується
довідками навчального закладу від 23.02.2007 р. №
19 і від 02.03.2007 р. № 43, копіями ордеру на поселення у гуртожитку та квитанції про сплату вартості
проживання в ньому,

·  відповідач має задовільний стан здоров'я. Він не працює, мешкає з матір'ю -інвалідом II групи, у власному будинку,
що потребує капітального ремонту.

В користуванні ОСОБА_2 має земельну ділянку у розмірі 0,1 га, з яких обробляє 0,05
га. Підсобного (присадибного господарства і транспортних
засобів у власності в останнього нема. Відповідач підприємницькою діяльністю не
займається, живе за рахунок тимчасових заробітків та пенсії матері. Це
підтверджується поясненнями останнього, витягом з трудової книжки (а.с. 25-28) і актом обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2, що
складений Любецькою селищною радою від 01.03.2007 р. №
116. За рішенням Ріпкинського районного суду від 30.01.2006 р. (копія якого на а.с. 21) відповідач на користь
ОСОБА_1 сплачує аліменти на утримання доньки Євгенії у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11.01.2006 р. і до досягнення нею 23 років, за умови, що
вона продовжуватиме навчання. Виплату аліментів на даний час не припинено, по
них мається заборгованість, що підтверджується копією постанови начальника ДВС
у Ріпкинському районі та копією розрахунку держвиконавця заборгованості по
аліментах (а.с. 22-23,
25).

З наведеного суд робить наступні висновки.

В зв'язку з навчанням донька ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, а
відповідач може таку надавати. Але, виходячи з матеріального стану останнього,
наданих суду доказів про доходи та витрати дитини суд вважає за необхідне
встановити розмір аліментів на неї у твердій грошовій сумі - 200 грн. 00
коп. на місяць.

Згідно з ст. 199
СК України, аліменти на утримання повнолітньої дитини в
зв'язку з її навчанням стягуються до досягнення 23 років. Але право на їх отримання припиняється у разі припинення навчання.
Оскільки плановий строк навчання ОСОБА_3 закінчується 30.06.2010 p., тобто до досягнення нею
23 років, то строк, на який стягуються аліменти на її утримання, має бути
обмежений саме цією датою.

Твердження позивача про те, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на
утримання доньки у сумі 200
грн. 00 коп. на місяць,
суперечать вищенаведеному і ні у який спосіб не підтверджуються.

Апеляційний суд вважає за необхідне вирішити спір між сторонами як на
підставі наданих до суду І інстанції доказів, так і на підставі наданих доказів
до апеляційного суду, оскільки попередній розгляд справи місцевим судом
проведено з грубим порушенням ст.ст. 130 ч.6 п.п.3, 4, 131 ЦПК України.

Таким чином, оскаржуване рішення підлягає зміні в частині визначеного
місцевим судом розміру аліментів і строку, на який їх присуджено.

У порядку ст. 88
ЦПК України в зв'язку з задоволенням апеляційної скарги з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 належить стягнути 33 грн. 00
коп. документально підтверджених судових витрат за її
подання.

Керуючись ст.ст. 307,
309 ч.1 п.п.1, 4, 316 ЦПК України, ст. ст. 180, 198-201 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовільнити частково. Рішення Ріпкинського
районного суду від 07.12.2006
р. змінити в частині визначення розміру стягнутих
аліментів та строку, на який їх присуджено.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця смт. Любеч, Ріпкинського району, Чернігівської області, на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з її навчанням, у розмірі по 100 (сто) грн. 00
коп. щомісячно, починаючи з 30.10.2006 р. по 30.06.2010
р.

В іншій частині дане рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 33 (тридцять три)
грн. 00
коп. на відшкодування понесених по справі судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення, але воно може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання ним законної сили.