Справа№2-13/2007рік РІШЕННЯ
23 січня 2007року                                                                                                    м.Болехів
Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді                        Головенко О.С.
при секретарі                               Латик В.Є
з участю позивачів                    ОСОБА_1., ОСОБА_2
відповідача                                 ОСОБА_3.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на майно та
звільнення майна з під арешту,-
2006року позивачі звернулися із зазначеним позовом, посилаючись на те, що на
виконання ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області про стягнення з
проведено опис та накладено арешт на майно,
яке належить їм на праві приватної власності. Просять визнати право власності
на майно, що описане, звільнивши його з під арешту: набір кухонний, вартістю
150грн., стінку саморобну 5-секційну, вартістю 270грн., телевізор «Електрон»,
вартістю 200грн., куток кухонний, вартістю 120грн., диван, вартістю 60грн., шкаф, вартістю 40грн.,
ліжко двохспальне, вартістю 800грн., два
шкафи, вартістю 70грн., трильяж, вартістю 35грн., два килими, вартістю 80грн., дві доріжки, вартістю 30грн., пральну машинку «Малютка», вартістю 30грн., магнітофон, вартістю 50грн.
В судовому засіданні позивачі уточнили свої вимоги та просили суд звільнити
майно описане з під арешту. На підтвердження своїх
доводів покликалися на те, що вони обоє проживають в будинку, в якому
описане майно. Відповідач ОСОБА_3., їх син, до описаного
майна немає ніякого відношення, оскільки
він з 1995року разом із своєю сім/єю проживає в іншій квартирі , а описані державним
виконавцем речі є їх власністю і придбані за час перебування в шлюбі. Зокрема, вказували, що набір кухонний, стінку саморобну,
шафу, ліжко, шкафи, трельяж позивач ОСОБА_1 виготив сам власноручно ще в 1995році із сировини, що отримав в ТОВ «Фобос» Львівської області. Телевізор «Електрон» був придбаний ним ще коли
він працював на Болехівському лісокомбінаті
і придбав його, перебуваючи на черзі в профспілці. Про те, що описане й
арештоване майно є їх власністю
вважає те, що воно тривалий час є у вжитку, вартість його є незначною в силу
фізичної зношеності. Ці речі були придбані в 1985-1987 роках, коли їх синові,
відповідачу по справі -ОСОБА_3. було 11 років ( він народився в
1974році) і в силу свого віку не міг придбати це майно.
ОСОБА_3. позовні вимоги визнав та вказав, що всі описані речі є
власністю його батьків, позивачів по
справі, придбані за їх кошти та знаходяться в їх будинку. Особисто він немає ніякого відношення до цього майна, проживає разом
зі своєю сім'єю окремо, а тому не заперечує щодо задоволення позовних
Відповідач ОСОБА_4. в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій
вказує, що визнає позовні вимоги, оскільки вважає, що зазначене майно не
належить ОСОБА_3. і враховуючи його похилий вік, просить розглядати
справу в його відсутності. За таких підстав, суд, керуючись вимогами
ст. 169 ЦПК України, визнав за можливе слухати справу в його відсутності на
підставі наявних доказів.
Свідки ОСОБА_5. та ОСОБА_6. підтвердили, що допомагали позивачу ОСОБА_1.
виготовляти меблі із дощок, які він привіз зі Львівської області в 1995 році
Також свідок ОСОБА_5. вказав, що працюючи
разом з позивачем на лісокомбінаті вони обоє згідно черги придбали
телевізори «Електрон» в 1989році.
Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши зібрані у справі докази,
та давши їм правову оцінку, суд вважає, що позов
підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а
не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на
майно і про звільнення майна з- під арешту.
Так, згідно зі статтями 2, 48 Закону від 07 лютого 1991 року «Про
власність», ст.319, ст.392 ЦК України право власності- це
врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування, і
розпорядження майном. Кожен громадянин України має право володіти, користуватися
і розпоряжатися майном на власний розсуд . Право власності є непорушним, ніхто
не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його
здійсненні. Власник майна може пред'явити
позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 державним виконавцем відділу державної
виконавчої служби Долинського району та м.Болехова на виконання
рішення Болехівського суду від 06.07.2005року
про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 83516грн. 95коп. . заподіяної шкоди описано і накладено
арешт на майно боржника- набір кухонний, вартістю 150грн., стінку
саморобну 5-секційну, вартістю 270грн., телевізор «Електрон», вартістю 200грн.,
куток кухонний, вартістю 120грн., диван, вартістю 60грн., шкаф, вартістю 40грн.,
ліжко двохспальне, вартістю 800грн., два
шкафи, вартістю 70грн., трильяж, вартістю 35грн., два килими, вартістю 80грн., дві доріжки, вартістю 30грн., пральну машинку «Малютка», вартістю 30грн., магнітофон, вартістю 50грн.
(а.с.7-8).

З наданої копії накладної, пояснень свідків вбачається, що власником
кухонного набора, стінки саморобної, телевізора,
кухонного кутка, шафи, двохспального ліжка, двох шкафві, трильяжу , на які накладено
арешт, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, батьки боржника
ОСОБА_3 А отже, включення їх до акту опису та накладення арешту суперечить чинному
законодавству, оскільки порушує їх право власності

Що стосується
вимог про звільнення з-під арешту іншого описано майна, то ці вимоги є необгрунтованими, оскільки позивачі не довели, що
зазначене майно є їх власністю, чим не виконали вимоги ст.10 ЦПК
України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень

Судові витрати за клопотанням
позивачів суд покладає на них.

З врахуванням викладеного, ст. 59
Закону України «Про виконаче провадження» , ст. 2,48 Закону «Про власність» , ст.319, ст.392 Цивільного Кодексу
України, керуючись ст.57, 169, 212 , 213, 215, Цивільно-процесуального
кодексу, суд , -

Рішив:

Позов задоволити частково.

Звільнити майно, що належить
ОСОБА_1, ОСОБА_2: набір кухонний, вартістю 150грн.,
стінку саморобну, вартістю 270грн., телевізор «Електрон», вартістю 200грн., куток кухонний, вартістю 120грн., шафу, вартістю 40грн.,
ліжко двохспальне, вартістю 800грн., шкафи 2штуки ,
вартістю 70грн., трильяж, вартістю 35грн. із- під арешту згідно акту опису й арешту майна серії ІНФОРМАЦІЯ_2, складеного
державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Долинського районного
управління юстиції та м.Болехова ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. У разі подачі заяви про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не подана
в строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.