в 1 інстанц. Карабан I.I. Доповідач Зубова
Справа 320
Ухвала Іменем України

13 лютого    2007 року                                                       м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі головуюча суддя Зубова Л.М. судді Соломаха Л. І., Барсукова О.1.. секретар Степаненко
В.Б.

розглянув у
відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 до дочірнього підприємства «
Санаторно-курортний реабілітаційний центр « Слав курорт»

з апеляційною
скаргою позивача  ОСОБА_1.

на рішення
Кіровського міського суду від 16
листопада 2006 року.

Вислухавши
доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1., яка апеляційну скаргу підтримала,
перевіривши матеріали "цивільної справи, апеляційний суд, -

встановив:

У квітні 2006
року ОСОБА_1. (а.с. 4)
і ОСОБА_2 (а.с. 22) звернулися
у суд з позовом до відповідача, просили відшкодувати на їх користь шкоди : ОСОБА_2 - 400 грн.
матеріальної і 50 000 грн.
моральної., а
ОСОБА_1. - 3400 грн.
матеріальної і 10 000 грн.
моральної.

ОСОБА_2 посилався на те, що 400 грн. він витратив
на придбання у відповідача санаторно-курортної путівки . Позивач
вказував, що він є інвалідом з опорно- рухового апарату, 14.09. 2005 року о 12-30 інструктор
фізкультури ОСОБА_3 (працівник санаторію )
під час прогулянки допустив неуважність, внаслідок чого позивач випав з
коляски, отримав травму, крім того, лікування у санаторії не відповідає
вимогам, що пред'являються до таких лікувальних закладів, тому вважав, що
відповідач повинен повернути йому вартість путівки і відшкодувати 50 000 грн. моральної
шкоди.

ОСОБА_1 просила
відшкодувати їй витрати на придбання санаторної путівки у сумі 400 грн. і вартість
витрат на лікування після санаторію (всього 3400 грн.),
посилаючись на те, що у санаторії не було створено належних побутових умов для
проходження лікування, не додержано
графік відпущення процедур, медичний персонал поводить себе неповажно і
брутально, її син -позивач
ОСОБА_1. отримав з вини працівника санаторію ушкодження здоров'я, внаслідок
чого позивачка перенесла стрес. Посилаючись на вказані обставини, позивачка
просила відшкодувати на її користь 10
000 грн. моральної шкоди.

2

Рішенням Кіровського міського суду
від 16 листопада
2006 року у
задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4
просить рішення суду скасувати, посилаючись на те, що, що суд не дав
належної оцінки обставинам справи.

Відповідно до ст. 60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх доводів і заперечень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд дійшов підставних висновків
про вимоги позивачів не знайшли підтвердження в частині не створення належних
побутових умов, поганого обслуговування, невідповідного лікування і неналежного
харчування, внаслідок чого ОСОБА_1. змушена була після закінчення перебування у
санаторії пройти курс лікування, оскільки ці доводи позивачів спростовані
матеріалами справи , а
позивачка ОСОБА_1. не довела суду наявність зв'язку між лікуванням і
перебуванням у неналежних умовах. Крім того, суд виходив з відсутності вини
відповідача у травмуванні ОСОБА_2, оскільки випадок травмування позивача мав
місце під час обідньої перерви інструктора фізкультури ОСОБА_3, який на
прохання позивача повіз його на прогулянку, що не входить до його трудових
обов'язків.

Такі висновки суду підтверджено  поясненнями самого позивача, матеріалами
справи та відповідають вимогам ст.ст. 1166,1167
ЦК України.

Оскільки рішення суду постановлено
з додержанням вимог матеріального і процесуального права, то у відповідності до
ст.. 308 ЦПК
України апеляційну скаргу слід відхилити.

Висновки рішення суду не спростовано доводами апеляційної
скарги.

Керуючись ст. 308
ЦПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Кіровського міського суду
від 16 листопада
2006 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності негайно та
може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня проголошення.