Справа № 2-331/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2007
року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого - судді:   Казидуб О.Г.

При секретарі:                  Кравченко Г.В.

Розглянувши у
попередньому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини.

Свої позовні
вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по даній справі. В період шлюбу
у них ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народилась дочка ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_3 року їхній шлюб розірвано в
Придніпровському райвідділі РАЦС м. Черкаси.

В даний час вони
спільно не проживають. Дочка проживає з нею та перебуває на її утриманні.
Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки їй не надає.

А тому просить
стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини 1/4
частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини.

Свої позовні
вимоги позивачка в судовому засіданні підтримала та просила задовольнити їх в
повному обсязі.

В судовому
засіданні відповідач позов підтримав та не заперечував проти його задоволення.

Виходячи з
наведено, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.
4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши
сторін, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку
про задоволення позовних вимог.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в
судовому засіданні, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі від якого
мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження. Добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги на
утримання дитини.

Відповідно до
ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до
досягнення нею повноліття та згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка
заробітку відповідача стягується як аліменти на дитину. Тому на користь
позивачки на утримання неповнолітньої дочки слід стягнути 1/4 частини
заробітної плати і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з
відповідача у прибуток держави державне мито в сумі 51 грн. 00 коп. та на
користь ТУ ДСА в Черкаській області 7
грн. 50 коп.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

2

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого
позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.
ст. 8, 10, 11, 60, 88,
130, 174, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України та на підставі ст. 180, 181, 183 Сімейного
Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини -задовольнити
повністю.

Стягнути з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 року
народження, уродженця м. Сколе, Львівська область аліменти на користь ОСОБА_1
на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження у розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітної плати, але не менше 30%
прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку і до
досягнення дитиною повноліття, починаючи з 18.12.2006 року.

Стягнути з
ОСОБА_2 у прибуток держави державне мито в сумі 51 грн. 00
коп.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ТУ ДСА в Черкаській області витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 7
грн. 50 коп.

Рішення в
частині стягнення аліментів підлягає до негайного виконання.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.