Справа № 22ц-1802007 р.
Головуючий у 1-й інстанції: Скалозуб О.М.
Доповідач: Квач М.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 лютого 2007 року                                                                місто Чернігів

Апеляційний   суд   Чернігівської   області у складі:

головуючого - судді Бойко О.В.,

суддів - Квача М.О., Шевченка В.М.

при секретарях - Вареник О.М., Пільгуй Н.В.

з   участю
-   ОСОБА_1,   ОСОБА_2,
прокурора Козакової І.М.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ніжинського
міськрайонного суду від 23 жовтня 2006 року в справі за позовом прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення фонду державного майна
України в Чернігівській області до
ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу і за зустрічним позовом ОСОБА_1 до РВ ФДМУ в Чернігівській області і прокуратури
Чернігівської області про внесення змін в договір купівлі-продажу від
ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання позову прокуратури спробою націоналізації приватної власності без попереднього і повного відшкодування вартості, встановлення факту
продажу майна, яке не було узгоджено,
визнання права власності відповідача на другу чергу теплиці і визнання позовних вимог прокуратури не
обґрунтованими, -

установив:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Ніжинського міськрайонного суду від 23 жовтня 2006 року, яким
розірвано договір купівлі-продажу другої черги теплиці від
ІНФОРМАЦІЯ_1, з вилученням останньої у ОСОБА_1 та
передачею її відділенню ФДМУ по Чернігівській області; та відмовлено у зустрічному
позові ОСОБА_1 про внесення змін в договір купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання позову прокуратури спробою націоналізації приватної власності без
попереднього і повного відшкодування вартості,
встановлення факту продажу майна, яке не було узгоджено,
визнання права власності відповідача на другу чергу теплиці і

2

визнання позовних вимог прокуратури
не обґрунтованими, посилаючись на те, що він
являється законним власником   купленої
ним другої черги теплиці, а тому його приватне право на неї є непорушним.

Окрім того,
ОСОБА_1 на підставі ст. 220 ЦПК України подав копію заяви про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що суд
конкретно відмовив йому в зустрічному позові
стосовно двох перших його вимог. А стосовно його
вимог про визнання факту про те, що РВ ФДМУ виставило на аукціон не те майно,
яке було узгоджено з ,,Мінііромполітики" , про визнання права власності на
другу чергу теплиці, набутої правомірно та про визнання не обґрунтованими посилань прокуратури про „економічні інтереси
держави", то вони судом залишені без вирішення. А його вимоги в
зустрічному позові про визнання п. 5.1.3 договору
купівлі-продажу другої черги теплиці від ІНФОРМАЦІЯ_1 як таким, що не
відповідає склавшимся обставинам, судом взагалі не розглядався, по ньому
відсутнє рішення суду.

В засіданні
апеляційного суду ОСОБА_1 апеляційну скаргу та клопотання про ухвалення додаткового рішення підтримав, представники позивачів
- їх не визнали.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд знаходить , що апеляційна скарга
в частині оскарження рішення суду підлягає задоволенню, а рішення суду -
скасуванню, з направленням справи на новий
розгляд через порушення судом норм процесуального закону.

Відповідно до положень п. 5 ч.1 ст. 311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий
розгляд, якщо суд розглянув не всі вимоги позивача і
цей недолік не може бути усунутий ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 як у зустрічному позові, так і в
доповненнях до нього (а.с. 22, 23, 81-83) заявляв вимоги про визнання пунктів
5.1.3 договору купівлі-продажу другої черги теплиці від ІНФОРМАЦІЯ_1, укладеного між ним та РВ ФДМУ таким, що не відповідає
склавшимся обставинам.

Вказаних позовних вимог ОСОБА_1 суд взагалі не розглядав і в судовому рішенні відсутні будь-які мотиви суду про їх
підставність, чи ні. Усунути вказаний недолік судового
рішення ухваленням додаткового рішення судом першої
інстанції не можливо, оскільки суд першої інстанції не перевіряв обґрунтованість
цих заявлених позовних вимог ОСОБА_1 Заява про ухвалення додаткового рішення відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦПК України
може бути подана до закінчення строку
на виконання рішення, чим підставно і скористався ОСОБА_1, подавши її.

За таких обставин, коли суд розглянув не всі позовні вимоги ОСОБА_1 і цей недолік не може бути усунутий ухваленням
додаткового рішення судом першої інстанції, оскільки не був
предметом судового розгляду, рішення суду не можна визнати законним, воно підлягає скасуванню, з направленням справи на новий
розгляд.

Закрити провадження у справі, в зв"язку з скасуванням рішення, як
цього просить
ОСОБА_1.   в  апеляційній
скарзі   ,  неможливо,
оскільки  справа

3 направляється  на новий розгляд у зв"язку з не
розглядом його всіх позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, ст. 311, 313- 315, 317, 319 Цивільного процесуального
кодексу України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення
Ніжинського міськрайонного суду від 23 жовтня 2006 року -скасувати, а справу направити на новий розгляд до
того ж суду, в іншому судовому складі.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Верховного Суду
України в касаційному порядку протягом двох місяців з дня її проголошення.