Справа № 22
-325/07р.                      Головуючий у І інстанції: Ломейко В.В.
Суддя - доповідач: Каракуша К.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2007
року                                             м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Запорізької
області у складі:

Головуючого:
Кримської О.М.,

Суддів:                      Каракуші К.В.,

Маловічко
С.В., При секретарі:       Петрової О.Б.
розглянувши   у   відкритому
судовому  засіданні   цивільну
справу  за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Чернігівського районного
суду Запорізької області від 12 жовтня 2006
року по справі за позовом Комунального підприємства „Чернігівська житлово-експлуатаційна дільниця" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2004 року КП „Чернігівська ЖЕД" звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_1про стягнення
заборгованості за комунальні послуги. В позові зазначив, що відповідач проживає
у квартирі АДРЕСА_1. Зазначений будинок перебуває на ділянці позивача, який в
свою чергу надає комунальні послуги. Оскільки відповідач не сплачує вартість
цих послуг, утворилась заборгованість з серпня 2001 року по серпень 2004
року в розмірі 684грн.62коп., тому просили стягнути з відповідача зазначену
суму боргу.

В судовому засіданні представник
позивача уточнила вимоги та просила стягнути з відповідача за вказаний період 391грн.95коп.

Відповідач позов не визнав, пояснивши на те, що має
відповідні пільги як медичний працівник,
крім того відсутній договір про надання комунальних послуг.

Рішенням Чернігівського районного
суду Запорізької області від 12 жовтня 2006 року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь КП „„Чернігівська житлово-експлуатаційна дільниця"
391грн.95коп. та в доход держави 51 грн. судового збору.

2

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення судом норм
процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, що з'явились,
перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку про її відхилення.

У відповідності до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції обгрунтовано виходив з того, що ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_1
і є споживачем комунальних послуг, що надає позивач. Через несплату цих послуг
за період з 01.08.2001р. по 01.08.2004р. утворилась заборгованість в розмірі
391грн.95 коп., яку суд правомірно стягнув з ОСОБА_1 на користь комунального
підприємства.

Посилання апелянта на те, що він не
укладав договору про надання житлово-комунальних послуг і це звільняє його від
оплати вартості цих послуг, а також те, що він не отримував цих послуг є
необгрунтованими і не спростовують рішення суду.

Твердження ОСОБА_1 про порушення
судом норм процесуального права, а саме не вручення йому своєчасно копії
позову, не направлення ухвали про відкриття провадження, допуск представника
позивача без належної перевірки його повноважень, відсутність та неповнота
протоколу судових засідань є безпідставними і не тягнуть за собою скасування
рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про
неправильне застування судом першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись
ст. ст.303, 308. 313,314,315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду
Запорізької області від 12 жовтня 2006 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги
до Верховного Суду України протягом двох

місяців.