АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-570/2007 р.                                                   Головуючий по 1 інстанції
поновлення                                                Компанієць О.В.
на роботі                                                                                Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2007 р. Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого                Захарової А.Ф.

суддів                           Адаменко Л.В.,
Подорога В.М.

при секретарі               Ковтун Л.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її
заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської
області від 29 січня 2007 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського
відділення Одеської залізниці про поновлення на роботі.

Вивчивши
матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1,
її представника, які підтримали
клопотання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, судова палата, -

встановила:

В січні 2007 року ОСОБА_1
звернулася до суду із позовною заявою до
Шевченківського відділення Одеської залізниці про поновлення строку звернення до суду, поновлення її на роботі, стягнення
середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення
моральної шкоди.

Вказувала, що
працювала провідницею вагонів у Шевченківському відділенні Одеської залізниці.

Наказом НОМЕР_1 по
Шевченківському відділенню Одеської
залізниці вона звільнена за п. 1 ст. 36 КЗпП України згідно поданої заяви за угодою сторін.

Вважає цей наказ
і своє звільнення незаконним, оскільки заяву про звільнення з роботи написала під диктовку своїх керівників в
стані стресу, викликаного хворобою дитини та хворобою батька дитини - співмешканця
позивачки ОСОБА_1, який був госпіталізований з інфарктом міокарду.
Першопричиною такого стресу виявився скандал, який створили керівники
відповідача, що пред'явили позивачці претензії про незаконний перевіз працівника міліції, котрий прорвався у
вагон, переборовши супротив позивачки.

На підставі
наведеного, ст. ст. 55,
124 Конституції України, ст. 221
КЗпП України просили поновити їй строк
звернення до суду з даним позовом, скасувати наказ НОМЕР_1
Шевченківського відділення Одеської залізниці, яким вона незаконно звільнена з
посади, поновити її на роботі на посаді провідника вагонів . стягнувши з
відповідача на її користь зарплату за час вимушеного прогулу та моральну шкоду,
спричинену стражданнями через незаконне звільнення.

Ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду від 29 січня 2007 року повернуто ОСОБА_1
її позовну заяву до Шевченківського відділення Одеської залізниці про
поновлення на роботі.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала на неї апеляційну
скаргу, в якій просила скасувати ухвалу як незаконну, поновивши їй строк на апеляційне оскарження, як пропущений з поважної
причини. Дана апеляційна скарга і заява ОСОБА_1про поновлення строку на
апеляційне оскарження датовані 04
лютого 2007 року, хоча надійшли до
суду за штампом останнього 12.02.2007
року.

Обговоривши
матеріали справи, судова палата вважає, що заявлене клопотання не підлягає до
задоволення.

Як вбачається з
матеріалів, 28 листопада
2006 року
ОСОБА_1 перший раз звернулася до суду з позовом до Шевченківської вагонної
дільниці Одеської залізниці про поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди . 30.11.2006 року суддею
Смілянського міськрайонного суду постановлена була ухвала про залишення
позовної заяви ОСОБА_1без руху з наданням їй
строку для усунення недоліків позовної заяви до 1.12.2006 року. Проте недоліки позовної заяви в
наданий строк ні позивачкою ні її представником усунуті не були, в зв'язку з
чим ухвалою судді від 11
грудня 2006 року
визнано позовну заяву ОСОБА_1не поданою і така їй повернута.

Ухвалою
апеляційного суду Черкаської області від 12
січня 2007 року
залишено без змін ухвалу судді Смілянського
міськрайсуду від 11 грудня 2006 року.

В січні 2007 року ОСОБА_1
вдруге звернулася з позовом про поновлення на роботі , стягнення
середньомісячного заробітку. Ухвалою судді Смілянського міськрайсуду від 29 січня 2007 року позовна
заява ОСОБА_1повернута позивачці в зв'язку з тим, що Шевченківське відділення
Одеської залізниці не є юридичною особою, тому зазначений позов має розглядатись в м. Одесі, у відповідному
районному суді за місцем знаходження юридичної особи - Одеської
залізниці. Також даний спір як виниклий із трудових відносин, як зазначено в
ухвалі судді, згідно ч. 1
ст. 110 ЦПК
України, може бути розглянутий у відповідному суді м. Черкаси - за місцем
проживання позивачки.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу , в якій просила і поновити строк на апеляційне оскарження
ухвали.

Як вбачається з
матеріалів, копію ухвали судді Смілянського міськрайсуду від 29.01.2007 року направлено
ОСОБА_1 30.01.07 року ( ар. 4), отримано нею 03 лютого 2007 року (ар. спр. 13), апеляційна скарга
на дану ухвалу і заява про поновлення строку на апеляційне оскарження датовані 04 лютого 2007 року, однак згідно штампу суду
надійшли 12.12.07 року ( ар. спр. 5,11), тобто на 14 день після проголошення ухвали і на 10 день з часу її вручення, що не відповідає вимогам ст.. 294 ЦПК України, за якою апеляційна скарга має бути подана
протягом 10 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження , а якщо така заява не подається, то
на протязі п'яти днів з часу проголошення ухвали (ч. 4 ст. 295 ЦПК України).

Ні позивачка ні її представник не надали суду даних про те, що з поважних
причин пропущено ними строк на апеляційне оскарження ухвали
суду.

За таких обставин судова палата вважає, що немає підстав для поновлення
строку ОСОБА_1 на апеляційне оскарження ухвали судді
Смілянського міськрайонного суду від 29.01.07
року.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 314,
294, 295, 73 ЦПК України, судова палата, -

ухвалила: Відмовити   ОСОБА_1
в   поновлення  строку
на  апеляційне оскарження ухвали суду Смілянського міськрайсуду
від 29 січня 2007 року.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку
на протязі двохмісячного строку.