І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
18 липня  2007 року                                                              м.
Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:
суддів:
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного
товариства "Дніпропетровський силікатний завод", третя особа -
комунальне підприємство "Дніпропетровське міжміське бюро технічної
інвентаризації",  про визнання права
власності на квартири та за зустрічним позовом відкритого акціонерного
товариства "Дніпропетровський силікатний завод"  до ОСОБА_1
про визнання недійсним акта прийому-передачі квартир, визнання
розірваним договору за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12 квітня 2006 року,
в с т а н о в и л а:
У квітні 2004 року ОСОБА_1.
звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що у серпні 2001
року між сторонами укладено договір, за умовами якого вона зобов'язалася
сплатити вартість квартир і відпрацювати на будівництві будинку, а відповідач
зобов'язався передати їй квартири № №АДРЕСА_1, в                                  м.
Дніпропетровську  та оформити на них
правовстановлюючі документи.
Вона свої зобов'язання за договором
виконала, а відповідач свої зобов'язання не виконує.
Просила визнати за нею право
власності на вказані квартири.
Відкрите акціонерне товариство
(далі - ВАТ) "Дніпропетровський силікатний завод" звернулося до суду
із зустрічним позовом, обгрунтовуючи його тим, що акт прийому-передачі квартир
є незаконним, оскільки на момент їх
передачі існувала заборона відчуження майна товариства.
ОСОБА_1. було вручено заяву
керуючого санацією товариства про відмову від договору на підставі ч. 10 ст. 17
Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом", якою встановлено, що керуючий
санацією в тримісячний строк з дня прийняття рішення про санацію має право
відмовитися від виконання договорів боржника, укладених до порушення
провадження у справі про банкрутство, не виконаних повністю або частково, якщо:
виконання договору завдає збитків боржнику, договір є довгостроковим (понад
один рік) або розрахованим на одержання позитивних результатів для боржника в
довгостроковій перспективі, виконання договору створює умови, що перешкоджають
відновленню платоспроможності боржника.
договір збитковим, товариство просило зустрічний позов задовольнити.
Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2005 року позов ОСОБА_1. задоволено,
визнано за ОСОБА_1. право власності на квартири № №АДРЕСА_1, в             м. Дніпропетровську; у задоволенні
зустрічного позову ВАТ "Дніпропетровський силікатний завод"  відмовлено, постановлено стягнути із
зазначеного товариства на користь ОСОБА_1. державне мито в розмірі 51 грн.

Рішенням Апеляційного суду
Дніпропетровської області від
12 квітня 2006 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано й
ухвалено нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено; позов ВАТ
"Дніпропетровський силікатний завод"
задоволено: визнано недійсним акт прийому-передачі квартир № №АДРЕСА_1,
в м. Дніпропетровську від 14 травня 2003 року; визнано розірваним договір від
14 серпня 2001 року про участь у дольовому будівництві, укладений між ВАТ
"Дніпропетровський силікатний завод"
і                   ОСОБА_1.,
визнано припиненими зобов'язання за зазначеним договором з  7 червня 2004 року; постановлено стягнути із
ОСОБА_1. на користь  ВАТ
"Дніпропетровський силікатний завод"
державне мито в розмірі 17 грн. та на користь держави державне мито в
розмірі 519 грн. 26 коп.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1.  посилається на
невідповідність  висновків суду
обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального і
порушення норм процесуального права та ставить
питання про скасування рішення апеляційного суду й залишення в силі
рішення суду першої інстанції.

У січні 2007 року до Верховного
Суду України надійшло клопотання ліквідатора
ВАТ "Дніпропетровський силікатний завод"  про закриття провадження у справі у зв'язку
із ліквідацією вказаного товариства та виключенням його з Єдиного державного
реєстру підприємств і організацій.

Касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню, в задоволенні клопотання необхідно відмовити з таких
підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1. та
відмовляючи в задоволенні  позову ВАТ
"Дніпропетровський силікатний завод", суд першої інстанції виходив з
того, що між сторонами було укладено договір дольової участі в будівництві від
14 серпня 2001 року, оплату за яким проведено               ОСОБА_1.  та її матір'ю 6 грудня 1999 року  та 8 листопада 2004 року.

Апеляційний суд з таким висновком
районного суду не погодився та, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1. і
задовольняючи позов ВАТ "Дніпропетровський силікатний завод", виходив
з того, що позивачка не надала достатніх доказів на підтвердження своїх доводів
щодо належного виконання нею умов договору від 14 серпня 2001 року стосовно
сплати коштів та відпрацювання на будівництві; акт  прийому - передачі спірних квартир підписано
неналежною особою, а тому він є незаконним, а відмова відповідача від виконання
договору відповідає вимогам закону.

Судом апеляційної інстанції
встановлено та підтверджено матеріалами справи наступне. 3 грудня 1999 року між
сторонами було укладено договір про передачу ОСОБА_1. двокімнатної квартири
№АДРЕСА_2, в м. Дніпропетровську, за яку вона повинна  була сплатити 50 % її вартості.

Того ж дня між матір'ю позивачки за
основним позовом - ОСОБА_2, та відповідачем укладено договір про передачу
трикімнатної квартири №АДРЕСА_3 зазначеного будинку.

На виконання зазначених договорів 6
грудня 1999 року ОСОБА_1. та ОСОБА_2
було сплачено 9 520 грн. і  16 660
грн. відповідно.

Крім того, 14 серпня 2001 року між
сторонами справи було укладено договір дольової участі в будівництві 2-х
трикімнатних квартир (будівельні номери 12 - 14) на 3 поверсі вказаного
будинку. Згідно з умовами цього договору позивачка зобов'язалася сплатити на
користь відповідача кошти в розмірі 52 776 грн. і відпрацювати на
будівництві               5 331 год., а
відповідач - здати будинок в експлуатацію та оформити на ім'я позивачки
правовстановлюючі документи.

Ухвалою арбітражного суду
Дніпропетровської області від 6 лютого 2002 року введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів                      ВАТ
"Дніпропетровський силікатний завод", заборонено вчиняти будь-які дії
по відчуженню майна товариства.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від                          21 березня 2003 року
- 14 квітня 2003 року ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3. відсторонено від посади, виконання
обов'язків керівника покладено на  розпорядника
майна боржника - арбітражного керуючого ОСОБА_4.

Проте 14 травня  2003 року ОСОБА_3. підписав від імені
керівника товариства акт прийому - передачі спірних квартир № НОМЕР_1.

У червні 2004 року на підставі ч.
10 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" арбітражним керуючим повідомлено ОСОБА_1. про
відмову товариства від виконання договору.

На виконання договору від 14 серпня
2001 року за період з моменту його укладення до вручення позивачці зазначеної
відмови від виконання договору ОСОБА_1.
коштів не вносила.

Згідно з ч. 10 ст. 17 Закону
України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" керуючий санацією в тримісячний строк з дня прийняття рішення
про санацію має право відмовитися від виконання договорів боржника, укладених до
порушення провадження у справі про банкрутство, не виконаних повністю або
частково, якщо: виконання договору завдає збитків боржнику, договір є
довгостроковим (понад один рік) або розрахованим на одержання позитивних
результатів для боржника в довгостроковій перспективі, виконання договору
створює умови, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника.

Таким чином, позивачка умов
договору від 14 серпня 2001 року належним чином не виконала, акт  прийому - передачі спірних квартир               № НОМЕР_1 від імені відповідача
підписано неналежною особою,  відмова
відповідача від виконання договору є такою, що відповідає вимогам Закону.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України    суд касаційної інстанції
не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

За таких обставин рішення суду
апеляційної інстанції є законним і обгрунтованим, ухваленим з додержанням норм
матеріального і процесуального права, що відповідно до вимог  ч. 1 ст. 337 ЦПК України є підставою для
відхилення касаційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України, якщо  ліквідовано юридичну
особу, яка була однією із сторін у справі, суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі.

Із копій доданих до клопотання  ліквідатора
ВАТ "Дніпропетровський силікатний завод" матеріалів
вбачається, що  ухвалою Господарського
суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2006 року  № Б26/8/02 затверджено ліквідаційний баланс
та звіт ліквідатора ВАТ "Дніпропетровський силікатний завод";
зазначене товариство ліквідовано, його державну реєстрацію припинено,
відповідний запис 15 січня 2007 року внесено до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно з повідомленням
Господарського суду Дніпропетровської області від 5 квітня 2007 року  зазначена ухвала  цього суду
від 26 грудня 2006 року  №
Б26/8/02 станом на день надання повідомлення не оскаржувалася.

Проте, згідно з ч. 2 ст. 340 ЦПК
України, якщо суд першої або апеляційної інстанції ухвалив законне і
обґрунтоване рішення, то смерть фізичної особи чи припинення юридичної особи -
сторони в спірних правовідносинах, що не допускають правонаступництва, після
ухвалення рішення не може бути підставою для застосування положення частини
першої цієї статті щодо скасування в касаційному порядку із закриттям
провадження у справі з підстав, визначених статтею 205 цього Кодексу, в тому
числі ліквідації юридичної особи - сторони у справі.

Враховуючи наведене, а також те, що
судом апеляційної інстанції  ухвалено
законне і обгрунтоване рішення у справі, а ліквідація                       юридичної особи -
відповідача у справі,  не допускає
правонаступництва, клопотання ліквідатора
ВАТ "Дніпропетровський силікатний завод"  про закриття провадження у справі задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.  ст. 336, 337, 340 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу   ОСОБА_1 відхилити. Рішення  Апеляційного суду Дніпропетровської області
від 12 квітня 2006 року залишити без змін.

У задоволенні клопотання
ліквідатора відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровський
силікатний завод" відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Ярема А.Г.

Судді Верховного Суду України

Левченко Є.Ф.

Лихута  Л.М.

Пшонка М.П.  Романюк Я.М.