Справа
№22-1923/07 р.                        Головуючий 1 інстанції
Категорія-21                                                 Доповідач
РІШЕННЯ Іменем України

27 лютого 2007 року                    Апеляційний суд Донецької
області у складі:

Головуючого судді -
Курило В.П. Суддів: Саніковой О.С.,
Шамрило Л.Г. при секретарі -
Степаненко В.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Шахтарську Донецької
області на рішення Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Шахтарську Донецької області про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2006 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з зазначеним позовом до відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництв та професійних
захворювань в м. Шахтарську Донецької області, посилаючись на те, що з 1958 року він
працював на підприємствах вугільної промисловості в якості прохідника та гроз.
В результаті несприятливого впливу умов праці у нього розвилося професійне
захворювання - пневмоконіоз.
24.04.2001 р.
висновком МСЕК йому вперше встановлено втрату професійної працездатності в
розмірі 25% безстроково.

Позивач вважає,
що йому заподіяна моральна шкода. Він відчуває фізичні страждання, у нього
змінилися умови і звичний ритм життя, що пов'язано з погіршенням стану
здоров'я. Він більше не має можливості працювати за основною професією,
вимушений неодноразово проходити курс лікування для поліпшення дихання,
страждає від нападів кашлю, задухи та підвищення температури, не може
виконувати роботу по господарству, пов'язану з фізичним навантаженням. Просив
стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 грн.

Рішенням
Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2006 року позов
задоволений частково. На користь ОСОБА_1. з відповідача стягнено в рахунок
відшкодування моральної шкоди 15
000 грн.

В апеляційній
скарзі відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництв та професійних захворювань в м. Шахтарську
Донецької області просить рішення скасувати і відмовити ОСОБА_1. у задоволенні
позову. В обгрунтування  апеляційної
скарги  відповідач  посилається на те,  що
позивачем  не  надано

належних доказів
спричинення йому моральних страждань та пропущено тримісячний строк для

звернення до
суду, передбачений ст. 233
КЗпП України. Крім того, п.27 ст.77 Закону України „Про

державний бюджет
України на 2006 рік"
призупинено на 2006 рік дію
норм Закону України „Про

загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і

професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" в частині
відшкодування

застрахованим і
членам їх сімей моральної шкоди.

В судовому
засіданні апеляційного суду представник відповідача Каракай Ю.С. підтримала
доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити, а рішення суду скасувати.

Позивач ОСОБА_1.
заперечував проти доводів скарги, просив її відхилити, а рішення суду залишити
без змін.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін по справі, перевіривши
матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, оскільки висновки суду
не відповідають встановленим обставинам справи, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є
підставою для зміни рішення суду в апеляційному порядку.

Судом першої
інстанції встановлено, що згідно з висновком МСЕК від 24.04.2001 року
захворювання у позивача є професійним та вперше встановлено втрату професійної
працездатності в розмірі 25
% безстроково. Судом також встановлено, що внаслідок отриманого професійного
захворювання позивачу заподіяно моральну шкоду, оскільки він частково втратив
працездатність, постійно відчуває фізичні страждання, часто звертається за
медичною допомогою, позбавлений нормальних життєвих зв'язків. Втрата
працездатності призвела до обмеження його можливості вести активний спосіб
життя, внаслідок чого останній вимушений прикладати додаткові зусилля для
організації свого життя.

Відповідно до
змісту ст. ст. 1, 21,
28, 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності", на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на виробництв та професійних захворювань
України покладено обов'язок відшкодувати застрахованим особам моральну шкоду у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, заподіяну умовами виробництва, при цьому сума
страхової виплати не може перевищувати двохсот розмірів мінімальної заробітної
плати, встановленої на день виплати.

Як вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_1. висновком МСЕК від 24.04.2001 р. була встановлена втрата професійної працездатності на 25% у зв"язку з
професійним захворюванням -пневмоконіоз
безстроково (а.с. 17).

За таких
обставин суд дійшов правильного висновку про наявність у позивача права
вимагати відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю за нормами Закону України
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

При цьому не
можуть бути прийняті до уваги посилання Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Шахтарську області на
Закон України „Про Державний бюджет України на 2006 рік", яким
зупинена дія норм Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності", що передбачають відшкодування
моральної шкоди застрахованим особам чи членам їх сімей, оскільки
правовідносини між сторонами виникли до введення в дію цього Закону, а
відповідно положень Конституції України даний Закон не має зворотної сили.
Необгрунтованими є і доводи відповідача про пропуск позивачем тримісячного
строку для звернення до суду за захистом порушеного права, передбаченого ст. 233 КЗпП України, у
зв'язку з тим, що правовідносини між сторонами по справі регулюються Законом
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", нормами якого не встановлено строку позовної давності для
звернення з вимогою про страхову виплату на відшкодування моральної шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходив із того, що позивач на 25 % втратив безстроково професійну
працездатність у зв"язку з професійним захворюванням, зазнав моральні та фізичні страждання, та визначив розмір моральної шкоди
в сумі 15 000 грн.

Але апеляційний суд вважає неможливим погодитися з розміром компенсації
моральної шкоди, визначеної судом першої інстанції. Визначена судом сума
моральної шкоди частково компенсована позивачу чітким
виконанням державою своїх обов'язків щодо сплати тих соціальних виплат, які передбачені ст. 34 вищезазначеного Закону. Враховуючи обсяг фізичних і душевних страждань,
характер, ступінь та тривалість моральних страждань, яких зазнав позивач,
наслідки отриманого професійного захворювання, а також те, що працездатність
ним втрачена безстроково, апеляційний суд
вважає, що з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування
моральної шкоди необхідно стягнути 10 000 грн.

При цьому суд
керується принципами розумності та справедливості.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 1 п. З, 309 ч. 1 п. З, 314 ч.2, 316 ЦПК України, апеляційний суд,-

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Шахтарську Донецької області
задовольнити частково.

Рішення Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2006 року змінити.

Стягнути з
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Шахтарську Донецької області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень. Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але воно
може бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання рішенням суду апеляційної інстанції законної сили.