АПЕЛЯЦІЙНИЙ     СУД       ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ     ОБЛАСТІ
Справа № 22 ц - 104 / 07                                   Головуючий у
1 -й інстанції - Дадим Ю.М.
Категорія-  20                                                                                     Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01
березня 2007 року
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області   в складі:

головуючого - Гайдук В.І.

суддів - Дерев'янко О.Г.,
Красвітної Т.П.

при
секретарі   - Колесніченко
О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення
Павлоградського міськрайонного суду від 04
серпня 2006 року
по    цивільній    справі
за    позовом        ОСОБА_2    в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної
шкоди від злочину, -

встановила:

У серпні 2005
р. ОСОБА_2. в інтересах свого неповнолітнього онука ОСОБА_3, опікуном якого
вона являється, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1. про відшкодування
моральної шкоди від злочину, посилаючись на те, що 07 травня 1999 року відповідач
навмисно завдав своєму пасинку ОСОБА_3, 1989
року народження, тілесні ушкодження середньої тяжкості, за що вироком
Павлоградського міського суду від 11.01.2000
року був засуджений. Діями ОСОБА_1. її онуку було завдано моральну шкоду,
тому позивачка просила суд стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 10 000 грн.

Відповідач
ОСОБА_1. позов не визнав.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 04 серпня 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_2. задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1. на її користь моральну
шкоду у сумі 2000 грн., в
решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1. ставить питання
про скасування рішення суду та постановления
нового рішення про відмову у задоволені позову, оскільки рішення суду
постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог колегія суддів не находить підстав для задоволення скарги та скасування
рішення суду.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи і давши їм правову оцінку, суд постановив рішення,
що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями свідків.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи,
що 07 травня 1999 року ОСОБА_1.
спричинив тілесні ушкодження середньої тяжкості своєму пасинку ОСОБА_3, 1989 року народження,
за що вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 11 січня 2000 року був
визнаний винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 102 КК України (1963 року) /а.с.4/. В
результаті таких дій відповідача,

2

хлопчик неодноразово
оглядався невропатологом, психіатром і йому надавалася медична допомога на
протязі всіх цих років (а.с.8-11,31). Фізичні та моральні страждання хлопчика
завдали йому та позивачці моральної шкоди.

Тому суд обґрунтовано з положень ст. 440-1
ЦК України (1963 p.), що діяла на час
виникнення правовідносин та на підставі ст. 23 ЦК України (2003
p.), прийшов
до висновку про стягнення з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2., яка згідно з рішенням
виконкому № 115 від 09 березня 2000 року визнана
опікуном неповнолітнього ОСОБА_3, моральної шкоди у сумі 2000 гривень.

Приведені
в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 212
ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має
оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Перевіривши справу в повному об'ємі, судова колегія
приходить до висновку про обґрунтованість висновків суду та безпідставності
приведених в апеляційній скарзі доводів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 218,303,307,308,317 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду від 04 серпня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.