РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

01
березня 2007 року                                                                                            м.
Ужгород

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

в складі:
головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів :
Леська В.В., Готри Т.Ю. при
секретарі: Боклах Г.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 листопада
2006 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди ,-

встановила:

У травні 2006 року ОСОБА_2 звернулась у суд з
вищенаведеним позовом з посиланням на те, що 27.05.2003 року внаслідок ДТП скоєного ОСОБА_1
отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу мозку і забою тканин чола. В
результаті чого знаходилась на лікуванні 16 днів. Внаслідок цього, зазнала
фізичного болю та страждань. Через отримані тілесні ушкодження часто відчуває
головний біль та слабкості в організмі, що змушує постійно звертатись до
лікарів. Така необхідність звернення за допомогою лікарів займає значну частину
її часу і відволікає від зайняття звичними професійними та сімейними справами.
Це порушує усталений спосіб життя та зумовлює відчуття дискомфорту. Постійне
хвилювання з приводу майбутнього стану здоров'я та можливості здійснення
професійної діяльності, призводить до триваючих моральних страждань. А звідси,
моральну шкоду оцінює у розмірі 20000 грн. . Зважуючи на наведене і просила суд
першої інстанції задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 30
листопада 2006 року позовні вимоги задоволено у цілому.

Заперечуючи зазначене рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу в якій клопоче перед апеляційною інстанцією стосовно
скасування даного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким
задовольнити позовні вимоги з врахуванням всіх обставин справи. Мотивує її тим,
що дане рішення суду є не обґрунтованим і незаконним та таким, що ухвалено з
порушенням норм процесуального права та при неправильному застосуванні вимог
матеріального права.

В ході апеляційного розгляду апелянт та його представник ОСОБА_3 підтримали
доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її з наведених у ній підстав
.

Представник позивача в особі ОСОБА_4
заперечив вимоги скарги та не погодився з доводами наведеними у ній.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній
скарзі доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Закарпатської області дійшла висновку, що дана скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

В світлі вимог. статей 11,60 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи в
межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Рішення суду першої інстанції-підлягає зміні з ухваленням
нового рішення,  оскільки суд першої
інстанції дійшов висновку, який не відповідає обставинам справи.

Як вбачається з п.1 ч.2 і абзацу 2 ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких зазнала фізична особа у зв'язку з ушкодженням здоров'я.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які
мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Справа № 22Ц-283/07

Виходячи з
цього, доведеним фактом є те, що ОСОБА_2 27.05.2003 року внаслідок ДТП скоєного ОСОБА_1
отримала тіледні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку і забою
тканин чола через, що знаходилась на стаціонарному лікуванні 1.6 днів.
Внаслідок цього зазнала фізичного болю та душевних страждань.

Протягом апеляційного розгляду як апелянт так і його
представник визнали розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 3000 грн., а в
разі надання відстрочки виконання рішення суду то в сумі до 5000 грн., виходячи
з матеріального становища .

А звідси, визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди,
колегія суддів зважує на характер даного правопорушення, яке носило не
навмисний характер, глибину фізичних та душевних страждань, які за відсутності
доказів про це не носили тривалий характер. Наявність необережного виду вини
ОСОБА_1, бажання останнього відшкодувати моральну шкоду з врахуванням всіх
обставин справи, наявність реальної можливості відшкодування моральної шкоди з
огляду на матеріальне становище та виходячи із засад розумності, виваженості та
справедливості і визначила таке відшкодування у розмірі суми 4000 грн., тобто
частково задовольнив дані вимоги позивачки.

Відповідно до підпункт "д" пункту 1 статті З ДЕКРЕТУ КМУ
"Про державне мито " від 21 січня 1993 року N 7-93 із змінами і
доповненнями, ставки державного мита з інших позовних заяв немайнового
характеру (або таких, що не підлягають оцінці) встановлюються в розмірі 0,5
неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 8 грн. 50 коп. .

Так-як даний спір носить немайновий характер, а тому з відповідача на
користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп., а не 3400
гривень.

За встановлених обставин рішення суду першої інстанції не є законним у
цілому, а це у відповідності до вимог п. З ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою
для зміни рішення суду першої інстанції по суті справи не передаючи "її на
новий розгляд, задовольнивши вимоги апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене та керуючись вимогами статей 10, 60, 212, 307, 309,
316 і 319 ЦПК України та статтями 23, 1167 ЦК України, апеляційний суд -,

рішив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити .

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 листопада 2006 року -
змінити та ухвалити нове рішення .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної
(немайнової) шкоди - 4000 (чотири тисячі) грн., та на користь держави 8,50 грн.
судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути оскаржено у

касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної

сили.