Справа №22ц/529                                          Головуючий
Категорія 27                                                                                         Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 лютого 2007 року

Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого  - Кашапової Л.М.

суддів       -
Плотіциної Н.А., Омельчука М.І.

при секретарі -
Константіновій І.А.

з участю
сторін

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист
честі, гідності, відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олевського
районного  суду  від 16
січня 2007 року -

встановив :

В серпні 2006 року ОСОБА_1
звернулася в суд з вказаним позовом, в якому просила зобов'язати ОСОБА_2
публічно вибачитись перед нею за нанесену образу, приниження честі і гідності
та стягнути 10000грн. на відшкодування моральної шкоди.

Посилалася на
те, що відповідачка, перебуваючи в нетверезому стані, 06.06.2006 року близько
16год. зайшла до її квартири АДРЕСА_1 разом
зі своїм співмешканцем ОСОБА_3  і,
зустрівшись там з позивачкою, намагалась її вдарити, обзивала брутальними та
нецензурними словами, погрожувала фізичною розправою. Брутальну лайку на адресу
позивачки не припинила і в присутності сусідів та працівників міліції, чим
принизила її честь і гідність, порушила її конституційне право на
недоторканість житла.

Рішенням
Олевського районного суду від 16.01.2007
року позов задоволено частково.

Зобов'язано
ОСОБА_2 вибачитись перед ОСОБА_1 в присутності сусідів за нанесену образу та
приниження честі та гідності.

Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1  1000грн. на відшкодування моральної шкоди,
15грн. недоплачених витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду
справи, в доход держави 58грн. 50коп. судового збору.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, а по справі ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному об'ємі.  Посилається на те,  що суд не дав належної оцінки

2

зібраним по справі доказам, а тому висновки  суду
не  відповідають дійсним
обставинам справи.

Зокрема, апелянт
зазначає, що суд безпідставно не врахував, що проти позивачки порушено
кримінальну справу по обвинуваченню за ст. 125 ч.2 КК України.

Розглянувши
справу в межах, визначених ст.ЗОЗ ЦПК України, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до
вимог ст.280 ЦК України
у разі заподіяння фізичній особі внаслідок порушення її особистих немайнових
інтересів моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Як вбачається з
матеріалів справи і встановлено судом, 06.06.2006
року близько 16год. в квартирі АДРЕСА_1,
співвласником якої являється позивачка ОСОБА_1, відповідачка ОСОБА_2, яка в той
час являлась співмешканкою бувшого чоловіка позивачки і перебувала в квартирі
без будь-яких законних підстав /ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 22.08.2006 року/, обізвала
позивачку нецензурними та брутальними словами, погрожувала фізичною розправою
та тим, що в цій квартирі позивачка жити не буде. Брутальні образи на адресу
позивачки не припинялись і в присутності сусідів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, працівників міліції, які були викликані по телефону.

З врахуванням
того, що образа нанесена позивачці брутальними та нецензурними словами
відповідачки, носила публічний характер, висновок суду про те, що відповідачка
принизила честь та гідність ОСОБА_1, чим порушила законне право останньої на
об'єктивну оцінку її особистості та її діянь по дотриманню морально-етичних та
правових норм з боку суспільства, окремих громадян, а також право на формування
цієї оцінки та користування нею, передбачене ст.28 Конституції України та
ст.297 ЦК України,
і внаслідок винних дій ОСОБА_2 позивачці заподіяно моральну шкоду в розмірі
1000грн., яка підлягає відшкодуванню, відповідає вимогам закону та матеріалам
справи.

Розмір
заподіяної моральної шкоди визначено судом з врахуванням характеру та
тривалості психічних страждань, їх наслідків, істотності вимушених змін в житті
позивачки, у її життєвих стосунках.

Посилання
апелянта на те, що судом не враховано, що проти позивачки порушена кримінальна
справа за ст.125 ч.2 КК України і що саме позивачка заподіяла їй тілесні
ушкодження, внаслідок яких вона змушена була тривалий час лікуватись, є
безпідставними, оскільки згідно вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не
інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог, а відповідачка не зверталась до суду з
зустрічним позовом про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Інші доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують, не містять посилань на
порушення судом норм процесуального закону чи неправильне застосування норм
матеріального закону, яке призвело чи могло призвести до неправильного  вирішення справи.

Суд повно
з'ясував обставини справи, дав належну оцінку зібраним по справі доказам,
доводам і запереченням сторін та постановив законне і обгрунтоване рішення.
Підстав для його скасування немає.

з

Керуючись                                                        ст.ст.218,303,307,308,314,317  ЦПК

України, апеляційний суд -

ухвалив :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Олевського районного суду від 16
січня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала  набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Судді