АПЕЛЯЦІЙНИЙ     СУД       ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ     ОБЛАСТІ
Справа № 22 ц-1828/07                                                                      Головуючий
в 1-й інстанції - Головін В.О.
- 19                                                                                      Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Гайдук В.І.

суддів -
Дерев'янко О.Г., Ремеза В.А.

при секретарі -
Колесніченко О.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську

апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті
Павлограді на рішення Павлоградського міськрайонного суду від 01 грудня 2006
року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Павлограді (далі Фонд) про стягнення
страхової виплати за моральну шкоду,   -

встановила:

У
листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про
стягнення моральної шкоди у сумі 75 000 гривень, посилаючись на те, що з 1978
по 2006 роки працював на підприємствах ВАТ "Павлоградвугілля" і
отримав професійне захворювання. Згідно довідки МСЕК від 10.10.2006 року йому
встановлена ступень втрати професійної працездатності у розмірі 50 % та визнано
інвалідом 3 групи безстроково, тому позивач просив суд задовольнити його
позовні вимоги.

Представник
відповідача позовні вимоги не визнав.

Рішенням
Павлоградського міськрайонного суду від 01 грудня 2006 року стягнуто з
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограда на
користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 25 000 грн., в решті позовних вимог
відмовлено.

В
апеляційній скарзі Фонд ставить питання про скасування рішення суду, як
необгрунтованого, оскільки виплата моральної шкоди у поточному році по цій
категорії справ призупинена.

Розглянувши
матеріали справи, законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню, а рішення скасуванню з постановлениям нового рішення з наступних підстав.

Встановлено
судом і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебував у трудових
відносинах з ВАТ "Павлоградвугілля".

Відповідно
довідки МСЕК від 10.10.2006 року йому було вперше встановлено 50% втрати
працездатності та визнано інвалідом 3 групи безстроково (а.с. 13-14).

Відповідно
абз.4 ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності» (далі Закону) завданнями страхування від
нещасного випадку є відшкодування матеріальної та моральної шкоди застрахованим
і членам їх сімей.

2.

Відшкодування
моральної шкоди здійснюється у вигляді одноразової страхової виплати незалежно
від інших видів страхових виплат (п.п. «є» п.1 ч.1 ст.21, ч.3 ст.28 Закону).
Сума страхової виплати за моральну шкоду визначається у судовому порядку і не
може бути вищою двохсот розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на
день виплати, незалежно від інших страхових виплат, як зазначено в ч.3 ст,34
Закону (далі Закон № 1105-ХІУ від 23.09.1999 p.).

Згідно п.27 ст.
77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» (далі Закон №
3235-ІУ від 20.12.2005р.) призупинено дію на 2006 рік абзацу 4 ст.1 (в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей), пп.. е п.1 ч.1.
ст.21, частини 3 ст.28 та ч.3 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Відповідно до
ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ
Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику
Європейського суду з прав людини як джерело права.

З огляду на
правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від
08.11.2005 р. «Кечко проти України» у випадках, коли з набуттям чинності певним
законом, його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий
раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент
виникнення у особи відповідного права.

Як
встановлено судом, у позивача право на відшкодування моральної шкоди виникло у
2006 році, на підставі довідки МСЕК № 520469 від 10.10.2006 року (а.с. 13-14),
тобто коли дія Закону № 1105-ХІУ від 23.09.1999р. в частині стягнення моральної
шкоди була призупинена дією Закону № 3235-ІУ від 20.12.2005р. За таких обставин
колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необгрунтовано стягнув з
відповідача на користь позивача моральну шкоду і находить можливим рішення суду
першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 218,303,307,314,316 ЦПК України, колегія суддів,
-

вирі шил а:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Павлограді    задовольнити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду від 01 грудня 2006 року скасувати і
постановити нове рішення, яким ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовити.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом 2-х
місяців.