Справа №22-ц-268 2007 р.                                        Головуючий
у 1-й інстанції Шпак З.П.
Категорія 19                                                                Суддя
- доповідач Батюк А.В.
УХВАЛА

іменем    України

28 лютого 2007
року                                                                                              м.
Суми

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого -
Шевченка В.А.,

суддів                          - Батюка A3., Лузан
Л.В.,

при секретарі -
Назарової О.М.,

та осіб, які приймають участь у
розгляді справи - позивача ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2006 року

у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків,

встановила:

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на незаконність рішення суду, просить
його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Рішенням
Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2006 року в
задоволенні"  позову ОСОБА_1
відмовлено.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія
судців вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення
суду без зміни з наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_1, виданого 24 жовтня 1995 року Шосткинським
МРЕВ ДАІ УМВС України у Сумській області, ОСОБА_1 є власником автомобіля М-412,
1983 року випуску, держ. номер НОМЕР_2.

Як встановлено
рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27 грудня 2004
року, 18 лютого 1998 року позивач видав ОСОБА_3 доручення на право
розпорядження вказаним вище авмомобілем строком на один рік. Після закінчення
строку доручення ОСОБА_3 продовжував експлуатувати автомобіль, а у 2003 році
передав його ОСОБА_4.

5 грудня
2003 року позивачем на прохання ОСОБА_3 було видане доручення НОМЕР_3, яким він
уповноважив ОСОБА_4 керувати спірним автомобілем, а ОСОБА_2 - розпоряджатися
ним.

13 січня 2004
року ОСОБА_1 скасував доручення НОМЕР_3 та прохав повернути належний йому
автомобіль.

Рішенням Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області від 27 грудня 2004 року зобов'язано
ОСОБА_4, ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 автомобіль М-412, держ. номер НОМЕР_2.

2

Постановою
від 17 березня 2005 року закінчене виконавче провадження з примусового
виконання рішення від 27 грудня 2004 року у зв'язку зі зверненням ОСОБА_1 із
заявою про повернення йому виконавчого листа, тобто відмовився від примусового
виконання рішення суду.

За
зміною способу виконання рішення суду від 27 грудня 2004 року позивач у
встановленому законом порядку не звертався.

Рішенням
Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10 листопада ! 2005
року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Сумської області від 7
лютого і   2006   року,
визнано   недійсним   договір
купівлі-продажу   вказаного   вище
автомобіля,

укладений 18 лютого 1998 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 і
стягнуто з

ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3000 грн.

Рішенням Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області від 15 лютого 2005 і   року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
3000 грн., які були сплачені останньою ОСОБА_3 при оформленні довіреності на
спірний автомобіль.

Таким чином, рішеннями суду
договори укладені між ОСОБА_1 і ОСОБА_3, а також між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 були
визнані - удаваними та застосована двостороння реституція: позивачу
постановлено повернути його автомобіль, а ОСОБА_3 і    ОСОБА_2 - по 3000 грн., які ними були
сплачені при укладенні удаваних угод.

ОСОБА_1
не надав суду ніяких доказів з приводу того, що відповідачкою йому заподіяна
матеріальна шкода.

Виходячи
з викладеного вище, при розгляді даної справи місцевий суд належним чином
з'ясував та перевірив доводи кожної сторони, обґрунтував висновки викладені в
рішенні й доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Доводи
апелянта про продаж ОСОБА_2 спірного автомобіля іншій особі не заслуговують на
увагу, т. я. в матеріалах
справи відсутні будь-які докази з цього приводу.

Всупереч
ст. 60 ЦПК України апелянт не довів тих обставини, на які він посилався, як на
підставу своїх вимог.

Колегія
вважає, що рішення суду узгоджується з доказами наявними у справі і відповідає
вимогам норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його
зміни або скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст.
303,307,308,313,315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської
області від 20 грудня 2006 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців.