У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

5 вересня 2007 року                                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Лященко Н.П., Прокопчука Ю.В., -

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до садового товариства (далі - СТ) “Планер”, ОСОБА_2про визнання права користування земельною ділянкою та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2005 року
ОСОБА_1, звернувшись до суду з указаним позовом, зазначала, що 10 липня 1991
року ОСОБА_3, з яким вона з 1979 року проживала однією сім'єю, на підставі наказу військової
частиниНОМЕР_4 була виділена земельна ділянка НОМЕР_1 на території цієї частини,
а в 1992 році на їх сім'ю СТ “Планер” виділена
земельна ділянка НОМЕР_2, яка була оформлена на її ім'я.

В 1997 році на
загальних зборах СТ “Планер” ОСОБА_3 дав згоду на оформлення земельних ділянок
на її ім'я. В 1998 році вона
була прийнята членом товариства. З 1994 року по 26 грудня 2000 року у зв'язку з тим, що знаходилась на лікування, вона
не мала можливості займатись земельною ділянкою, але сплачувала членські
внески.

10 листопада 2004 року
Гагарінська районна державна адміністрація                          м. Севастополя повідомила, що  вона не є членом СТ “Планер”. В жовтні 2004
року земельні ділянки були виділені ОСОБА_2 Голова товариства надав в
Гагарінську РДА м. Севастополя інформацію про те, що вона до членів СТ “Планер”
не приймалася.

Посилаючись на
викладене, з урахуванням уточнень, просила визнати дії СТ “Планер” та його
голови щодо невизнання за нею членства в товаристві та надання земельних
ділянок ОСОБА_2 незаконними, визнати за нею право користування земельною
ділянкою НОМЕР_3СТ “Планер” та стягнути з голови товариства 2000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Гагарінського
районного суду м. Севастополя від 1 грудня 2006 року в задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного
суду м. Севастополя від 29 березня 2007 року зазначене рішення суду скасовано,
постановлено нове, яким позов задоволено частково. Визнано за позивачкою право
користування земельною ділянкою НОМЕР_3як за членом СТ “Планер”. Визнано
незаконним та скасовано рішення правління СТ “Планер” від 26 червня 2004 року у
частині надання ОСОБА_2 земельної ділянки НОМЕР_3. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

У касаційних скаргах СТ “Планер” та ОСОБА_2. просять рішення апеляційного скасувати,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, і залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційних скарг не вбачається порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне
касаційні скарги відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційні скарги садового товариства “Планер” та
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного
суду м. Севастополя від 29 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

Н.П.Лященко   Ю.В.Прокопчук