СУД
Справа №
22-ц-732/2007 р.                Голов. 1 інст.- Шильнов М. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2007 року січня місяця 15 дня, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду АР Крим, в складі:

Головуючого, судді
Панкова М. В., Суддів   Ісаєва Г.
А.,

Белинчук Т.Г.,

При секретарі             Бахтагареевій М.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради, Сімферопольського міської ради, Комунального
підприємства ЖЕО Залізничного району міста Сімферополя про визнання права
на житлову площу у квартирі, про зобов'язання укласти договір найму жилого
приміщення, про зобов'язання закріплення квартири та надання ордеру, про
виділення додаткової житлової площі іншим членам сім'ї, про стягнення
матеріальної та моральної шкоди у розмірі 75000 грн.,

та за зустрічним
позовом Сімферопольської міської Ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою та
виселення

за
апеляційною скаргою представника Сімферопольського міської ради та виконкому
Сімферопольської міської ради Сагатханова Гульнари Абрамівни на рішення
Залізничного районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 30
жовтня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до. Сімферопольського
міськвиконкому, Сімферопольської міськради, КП ЖЕО Залізничного району м.
Сімферополя, в судовому засіданні позивачі доповнили свої позовні вимоги і
просили, про визнання права на житлову площу у квартирі АДРЕСА_1 , про
зобов'язання КП ЖЕО Залізничного району м. Сімферополя укласти договір найму
жилого приміщення, про зобов'язання Сімферопольського міськвиконкому закріпити
за позивачами та за ОСОБА_3 вказану квартиру та видати ордер, про виділення
додаткової житлової площі іншим членам сім'ї, про стягнення з Сімферопольської
міськради матеріальної та моральної шкоди у розмірі 75000 грн.

Свої вимоги мотивують тим; що рішенням Сімферопольської
міськвиконкому від 26 січня 2001 року ОСОБА_2 та членам його сім'ї була
виділена трьохкімнатна квартира АДРЕСА_2, але в наслідок того, що у дану
квартиру вселилась інша сім'я, позивачі та члени їх сім'ї отримали ключі від
рівнозначної квартири АДРЕСА_1 у вказаному будинку, де і мешкають з 2001 року
по теперішній   час.
У   порушення   вимог
ст.   61   ЖК
України   відповідач   КП
ЖЕО Залізничного району м.
Сімферополя відмовляється від укладення
договору   найму квартири АДРЕСА_1.

Сімферопольська міська рада не визнавши первинний
позов, звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні квартирою та виселення.

Свої вимоги мотивує тим, що у
відповідності із ст. 58 ЖК України єдиною підставою для вселення у жиле приміщення є ордер, який видається на
підставі відповідного рішення виконавчого
комітету міської ради. Квартира АДРЕСА_1 стоїть на балансі жилого фонду міських
рад та є комунальною власністю. Відповідач
та члени її сім'ї самовільно, без будь-яких правових підстав, вселились у спірну квартиру. У відповідності із ст. 116 ЖК України
відповідач та члени її сім'ї підлягають виселенню із спірної квартири без
надання іншого жилого приміщення.

Рішенням Залізничного районного суду міста
Сімферополя АР Крим від 30 жовтня 2006 року  постановлено: „Позовні вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_2 задовольнити частково. Визнати за
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та неповнолітніми дітьми ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на жилу площу у
квартирі АДРЕСА_1.

Зобов'язати КП ЖЕО Залізничного
району м. Сімферополя укласти з ОСОБА_2 та членами
його сім'ї договір найму квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до Сімферопольського міськвиконкому про закріплення за ними
та за ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1, про зобов'язання Сімферопольського міськвиконкому видати ордер на
квартиру АДРЕСА_1, про виділення
додаткової жилої площі, про стягнення з Сімферопольської міської Ради моральної та матеріальної шкоди у розмірі
75 000' гривень - відмовити.

У
задоволенні    позовних    вимог
Сімферопольского
міськвиконкому    до ОСОБА_1   про   зобов'язання   усунути
перешкоди   у   праві
користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення
ОСОБА_2 та членів його сімї з квартири - відмовити."

В апеляційній скарзі представник Сімферопольської
міської ради та виконкому Сімферопольської міської ради Сагатханова Г. А.
просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове
рішення про відмову у позові. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи, рішення суду постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які з'явилися до
суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог статті 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги
та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду справи встановлено
неправильне застосування норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Постановляючи рішення про часткове
задоволення первинного позову, та відмову у зустрічному позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі
вселилися в квартиру АДРЕСА_1, оскільки виділена
їм квартира АДРЕСА_2 була самовільно зайнята іншими

особами.   Оскільки
позивачі не змогли використати своє законне право на вселення у квартиру
АДРЕСА_2 не за власної вини, а відповідач не вирішив питання про виділення їм іншої квартири, суд першої інстанції визнав по
позивачами право на жиле приміщення у квартирі АДРЕСА_1, яку вони
займають з 2001 року та яка є рівнозначною раніше виділеної їм квартирі.

З даними висновками суду першої інстанції не погоджується колегія суддів, оскільки вони не відповідають вимогам норм
матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Сімферопольського
міськвиконкому від 26 січня 2001 року ОСОБА_2 виділена трьохкімнатна квартира
АДРЕСА_2 жилою площею 48 кв. м. ( а.с.8).

Проте ордер на вказану квартиру АДРЕСА_2 ніколи не видавався позивачам, що
вони підтвердили у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Ордер за своєю суттю є адміністративним актом індивідуального, характеру
виконкому місцевої ради, в компетенцію якої входить його видача, на вселення
громадян у вказане житлове приміщення. Ордер породжує з одній сторони
адміністративно-правові відносини між виконкомом і житлово-експлуатаційною
організацією, куди він здається, а з іншої сторони - цивільно-правові відносини
між громадянином і житлово-експлуатаційною організацією, зобов'язаною укласти з
ним' договір найму житлового приміщення. Вказані відношення породжує тільки
ордер, а не рішення яке лежить в його основі. Згідно тільки рішення про надання
громадянину жилого приміщення у житлово-експлуатаційною організації ні перед
виконкомом ні перед громадянином ще ніякого обов'язку не виникає. Ордер є
єдиною підставою для вселення в предоставлене житлове приміщення.

Таким чином у позивачів не було
правових підстав для зайняття квартири АДРЕСА_2.

Посилання позивачів на те, що у зв'язку з тим що квартира
АДРЕСА_2 була зайнята сім'єю ОСОБА_5 вони зайняли рівнозначну квартиру
АДРЕСА_1, правового значення не має.

Крім
того, згідно рішення Залізничного райсуду
м. Сімферополі від 27 березня 2002 року, яка набрало законної сили, право на
жилу площу в квартирі АДРЕСА_2 визнано за сім'єю ОСОБА_5. З вказаного рішення
слід, що квартира АДРЕСА_2 була надана ОСОБА_5 на підставі рішення'
Сімферопольської міської ради від 22.12.2000 року ( а.с. 65).

Таким чином, позивачі самоправно зайняли жиле
приміщення - квартиру АДРЕСА_1 та мешкають в неї з 2001 року.

Позивачі не надали колегії суддів доказів які б свідчили
проте, що вони вселилися в квартиру
АДРЕСА_1 з відома Сімферопольського міськвиконкому або його службових осіб. їх
посилання як на підставу свого поселення на резолюцію про надання їм ключів від
квартири АДРЕСА_1, як вони самі пояснили виконано керівником будівельної
організації яка будувала будинок АДРЕСА_1.

Тривале використання самоправно зайнятим жилим приміщенням не породжує яких
ні будь прав на нього.

Квартира АДРЕСА_1 знаходиться на балансі жилого фонду місцевих рад та є
комунальною власністю Сімферопольської міської Ради.

Відповідно до положень частини 3 статті 116 ЖК України осіб , які
Самоправно зайняли жиле приміщення виселяють без надання їм іншого жилого
приміщення.

Ураховуючи, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення
допустив порушення норм матеріального права,
колегія суддів, вважає за необхідне,
постановлене судове рішення
скасувати та постановити нове рішення про  відмову в первинному позові, та. задоволення
зустрічного позову.

На підставі викладеного, статті 31,
58, 116 ЖК України, 48, 50 Закону України „Про власність", 386, 387 ЦК України і керуючись статтями 10, 11,
60, 88, 202, 303, 309, 316, 325 Цивільного процесуального кодексу України,
колегія суддів судової "палати у цивільних справах, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника Сімферопольського
міської ради та. виконкому Сімферопольської міської ради Сагатханової Г.А.
задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя АР
Крим від 30 жовтня-2006 року скасувати, та ухвалити по
справі нове рішення, яким  в
задоволені    позову ОСОБА_1,  ОСОБА_2
відмовити   в повному
обсязі.

Зустрічний позов Сімферопольської міської Ради
задовольнити. Зобов'язати ОСОБА_1, ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 власнику - Сімферопольської міської Раді, шляхом
виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2 разом з
неповнолітніми дітьми ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
з квартири АДРЕСА_1 без надання їм іншого жилого приміщення.

Рішення
набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду
України  протягом двох місяців.

Головуючий,
суддя Судді

Панков М.В. Ісаєв Г.А. Белинчук Т.Г.