Справа № 2-435/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05
квітня 2007 року                  Івано-Франківський міський суд   Івано-Франківської

області в складі:

головуючого - судді                            Островського
Л.Є.

секретаря                                              Попович Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ „Агромаш-ІФ" про поновлення на роботі,
стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, визнання недійсним наказу про накладення дисциплінарного
стягнення та стягнення моральної шкоди, суд,-

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
визнання недійсним наказу про накладення дисциплінарного стягнення, стягнення
моральної шкоди.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав, мотивуючи тим, що наказом № 62-ОД від 27.02.2006 року на
нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за невиконання ним
своїх посадових обов'язків та порушення трудової дисципліни.

Наказом № 73-ОД від 14.03.2006 року
його звільнено з роботи за ст. 40 п. 3 КЗпП України
за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Накладене дисциплінарне стягнення, як і звільнення з
роботи вважає незаконними, оскільки у нього
не вимагали письмових пояснень з приводу допущених ним порушень, крім того
його не попередили за 2 місяці про наступне звільнення.

Звільнення з роботи вважає незаконним, оскільки
винесення оскаржуваної догани є наслідком
упередженого ставлення до нього з боку адміністрації, жодних дисциплінарних
проступків він не вчиняв. Незаконним звільненням йому заподіяно моральну шкоду,
яку він оцінює у 6000 грн.

Просить його позов задоволити.

Представник відповідача позовних
вимог не визнала, суду пояснила, що будь яких порушень чинного трудового
законодавства при накладенні на позивача дисциплінарного стягнення та його
звільненні з роботи допущено не було, зокрема позивач відмовлявся від надання пояснень з приводу допущених порушень
трудової дисципліни, що підтверджується складеними актами, звільнення
відбулось без згоди профспілкового комітету, оскільки позивач не був членом
профспілкового комітету.

Просить в позові відмовити.

Вислухавши
сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити
виходячи із наступного.

Відповідно до
вимог ст. 40 п.3 КЗпП України підставою для звільнення працівника є систематичне невиконання працівником
без поважних причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника
раніше застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.

2

Судом встановлено, що ОСОБА_1. працював заступником
начальника штампувально-складального цеху ТзОВ „Агромаш-ІФ".

26.01.2006 року державним інспектором
Держнаглядохоронпраці винесено постанову № 22 про накладення на ОСОБА_1.
адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 85 грн. за порушення ним
законодавчих та нормативно-правових актів з безпечної експлуатації обладнання в галузях промисловості, а саме дозвіл
виконання робіт на штампах без встановлення захисних решіток.

Наказом № 62-ОД від 27.02.2006 року на ОСОБА_1.
накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за невиконання ним своїх
посадових обов'язків та порушення трудової дисципліни, зокрема 23.12.2005 року
видано розпорядження „Про створення штампувальної і складальної дільниці",
яка підпорядковувалась ОСОБА_1.

16.02.2006 року від заступника директора направлена
доповідна записка за підписом начальника виробничого відділу та начальника цеху
з приводу невиконання позивачем свої посадових обов'язків, за що на нього
накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Згідно акту позивач відмовився надати письмові пояснення
з приводу допущеного порушення.

13.03.2006 року
начальником виробництва ОСОБА_2 Направлена повторна доповідна записка на
ім"я директора з приводу невиконання ОСОБА_1. планових показників та періодичними зривами роботи на
листогнучких машинах.

Згідно акту позивач відмовився надати
письмові пояснення з приводу допущеного порушення.

Наказом № 73-ОД від 14.03.2006
року позивача звільнено з роботи за ст. 40 п. 3 КЗпП України за систематичне
невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку.

Слід також зазначити, що за заявами позивача
правомірність його звільнення з роботи перевірялась територіальною державною
інспекцією у Івано-Франківській області та управлінням праці та соціального
захисту населення Івано-Франківського МВК, однак будь яких порушень трудового
законодавства, як при накладенні на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, так і при звільненні
його з роботи встановлено не було, що підтверджується актом перевірки
від 29.03.2006 року та довідкою від 03.04.2006 року.

Посилання позивача у позовній
заяві на те, що його всупереч закону не попередили про наступне звільнення за 2 місяці не
заслуговують на увагу суду, оскільки для звільнення працівника за ст. 40 п. 3
КЗпП України норма ст. 49-2 КЗпП України не застосовується.

Суд вважає, що звільнення відбулось із дотриманням вимог
чинного законодавства, позивач відмовлявся від надання пояснень з приводу
допущених порушень трудової дисципліни, звільнення відбулось без згоди профспілкового
комітету, оскільки позивач не був членом профспілки.

Суд вважає, що при звільненні позивача з роботи не було
допущено порушень вимог КЗпП України, а тому позовні вимоги позивача є
безпідставними та не підлягають до задоволення.

На підставі ст. 40 п. 3 КЗпП України та керуючись ст.
ст. 213-218 ЦПК України, суд,

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТзОВ
„Агромаш-ІФ" про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного
заробітку за час вимушеного прогулу,
визнання недійсним наказу про накладення дисциплінарного стягнення та
стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі заяви до
Івано-Франківського міського суду про апеляційне оскарження рішення суду протягом
десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної

2

скарги на рішення суду протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.