УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 22ц-10 2972007                                          Головуючий в 1 інстанції Грищенко Н.М,
Категорія 21 _1_                                                   Доповідач Митрофанова Л.В.
УХВАЛА Іменем   України

11 січня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого:
судді Михайлів Л,В,

суддів: ,   Митрофанової
Л.В., Карнаух В.В.

при
секретарі: Чубіній А.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційними
скаргами Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м, Кривому Розі, представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04 жовтня 2006 року за позовом представника
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі про відшкодування моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1. звернувся до суду із позовом в інтересах ОСОБА_2. до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі надалі Фонд соціального страхування про відшкодування моральної шкоди. Свої позовні
вимоги обгрунтував тим, що ОСОБА_2. з
28.05.2001 року по 05.11.2004 року працював,на шахті «Жовтнева » ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» у якості
ІНФОРМАЦІЯ_1. 19.10,2001 року та 29.03.2002
року з ОСОБА_2. сталися нещасні випадки, про що складені відповідні акти за
формою Н-1 від 26.10.2001 року та від 03.04.2002 року.
ОСОБА_2. згідно висновків МСБК було встановлено ступінь втрати професійної працездатності: висновком від 06.02.2002 року -
15 %, від 06.11.2002 року - 10 %, від
04.06.2003 року - 25 %, від 23.12.2003 року - 35 % та третю групу інвалідності, 15.12.2004 року - 35 % та третя група
інвалідності, тому просив стягнути на користь ОСОБА_2. 70 000
грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04 жовтня 2006
року позов задоволений частково, з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Кривому Розі на користь ОСОБА_2. стягнуто у відшкодування моральної шкоди 15 000
грн. В решті позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Кривому Розі ставить питання
про скасування рішення суду та відмову позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки при ухваленні рішення судом порушені
норми матеріального і процесуального права. Рішення суду
грунтується на недоведених та неповно з'ясованих обставинах,
позивачем не наданий висновок МСЕК про наявність факту спричинення йому
моральної шкоди та не встановлено, якими неправомірними діями заподіяна
моральна шкода позивачу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1. ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про стягнення на
користь ОСОБА_2. у відшкодування моральної шкоди 70 000 грн., оскільки рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального права, визначений судом
розмір відшкодування моральної шкоди не відповідає дійсним обставинам справи

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги Фонду соціального страхування
та представника ОСОБА_1. не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2. з 28.05.2001 року по 05.11.2004 року працював на шахті «Жовтнева » ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» у якості ІНФОРМАЦІЯ_1. 19.10.2001 року та 29.03.2002 року з ОСОБА_2. сталися нещасні випадки про що складені
відповідні акти за формою Н-1 від 26.10.2001 року та від 03.04.2002 року.
ОСОБА_2., згідно висновків МСЕК було встановлено ступінь втрати професійної
працездатності: висновком від 06.02.2002 року -15 %, від 06.11.2002 року - 10 %, від 04.06.2003 року - 25 %, від
23.12.2003 року - 35 % та третю групу інвалідності, 15.12.2004
року - 35 % та третя група інвалідності.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано керувався ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасних випадків
на виробництві і профзахворювань, що призвели втрату працездатності», яка передбачає відшкодування Фондом моральної шкоди
за наявності факту його спричинення.

Факт спричинення
моральної шкоди позивачу у зв'язку з професійним захворюванням, встановлений в судовому засіданні. Позивачу
протипоказана фізична праця, він
скаржиться негативні емоції внаслідок переживань з приводу каліцтва, стан його здоров'я не відновлюється, переносить
моральні страждання, що позбавляє його нормальних
життєвих зв'язків і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя.

Доводи позивача про невідповідність розміру відшкодування шкоди, який визначений судом дійсним обставин справи необгрунтовані,
не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи,
оскільки розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням конкретних обставин по справі, характеру моральних страждань
і наслідків, що наступили.

Доводи відповідача стосовно відсутності висновку медично-соціальної
експертної комісії про наявність факту спричинення моральної шкоди не
обгрунтовані, оскільки вищезгаданий закон передбачає
обов'язковий висновок МСЕК лише для потерпілих, яким не встановлена
стійка втрата професійної працездатності.

Інші доводи відповідача про незаконність стягнення моральної шкоди на
користь позивача є безпідставними.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом по справі постановлено
законне та вмотивоване рішення, а доводи
апеляційних скарг є безпідставними та спростовуються висновками суду.

Керуючись ст. ст. 303,307,309,313- 314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні
скарги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі,
представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04 жовтня 2006 року

залишити без змін.

Рішення набирає законної сили с моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.