У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2007
року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                Гнатенка А.В.,

суддів:                           Григор'євої Л.І.,       Берднік І.С.,

Косенка
В.Й.,            Данчука В.Г., -

розглянувши в
судовому засіданні цивільну справу за позовом                ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Калінінському районі м.
Горлівки (далі - Відділення) про відшкодування моральної шкоди, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Донецької області від 4 березня
2007 року,

встановила:

У листопаді 2006 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом,
мотивуючи його тим, що працював у вугільній промисловості з 6 вересня     1974 року до 5 липня 2004 року та
внаслідок шкідливих умов праці одержав професійне захворювання - вібраційну
хворобу.

Висновком МСЕК від 6 лютого 2004 року йому встановлено 40% втрати
професійної працездатності.

Посилаючись на те, що професійне захворювання та його наслідки спричиняють
фізичні й моральні страждання, призвели до погіршення стану здоров'я, він не
може працювати за фахом, постійно лікується та має обмеження у спілкуванні з
друзями та знайомими, просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 75
тис. грн.

Рішенням Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 15
січня 2007 року стягнуто з Відділення на користь ОСОБА_1                30 тис. грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 14 березня 2007 року
рішення Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від               15 січня 2007 року скасовано,
відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення апеляційного суду Донецької області від                     14 березня 2007 року та
залишити в силі рішення Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької
області від 15 січня 2007 року, посилаючись на неправильне застосування
апеляційним судом норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1, працюючи на підприємстві вугільної
промисловості, внаслідок роботи в шкідливих умовах праці одержав професійне
захворювання.

Висновком МСЕК від 6 лютого 2004 року позивачу
встановлено 40% втрати професійної працездатності.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди на підставі ст. ст. 21, 34, 46  Закону України “Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, суд першої
інстанції виходив із факту спричинення йому моральної шкоди професійним
захворюванням та обов'язку відповідача відшкодувати цю шкоду.

При цьому суд дійшов висновку, що припинення згідно із Законом України “Про
Державний бюджет України на 2006 рік” виплат Фондом щодо відшкодування
моральної шкоди не позбавляє позивача права на відшкодування моральної шкоди,
що передбачено Законом України “Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності”.

Постановляючи рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, апеляційний
суд не застосував закон, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, та
помилково виходив із того, що правових підстав для стягнення моральної шкоди
немає, оскільки згідно з п. 27 ст. 77 Закону України “Про Державний бюджет
України на 2006 рік” зупинено дію абз. 4
ст. 1, підп. “є” п. 1 ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 28 та ч. 3 ст. 34 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності”.

При цьому апеляційний суд не врахував ту обставину, що страховий випадок із
ОСОБА_1 настав 6 лютого 2004 року, коли йому було встановлено втрату
професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням.

Ураховуючи, що право на відшкодування моральної шкоди виникло в позивача з
6 лютого 2004 року, дія Закону України “Про Державний
бюджет України на 2006 рік” на правовідносини сторін не поширюється.

Таким чином, апеляційний суд неправильно застосував норми матеріального
права щодо відшкодування моральної шкоди, у зв'язку з чим відповідно до ст. 339
ЦПК України рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням у силі
рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 14 березня 2007 року   скасувати, залишити в силі рішення
Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 15 січня 2007
року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.В. Гнатенко

Судді:                                                                         Л.І.
Григор'єва

В.Й.
Косенко

І.С.
Берднік

В.Г. Данчук