УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 серпня   2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Лященко Н.П.,

суддів:

Балюка М.І.,

Патрюка
М.В.,

Барсукової В.М.,

Прокопчука
Ю.В.,

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в судовому засіданні
скаргу ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з винятковими обставинами ухвали
Верховного Суду України від 29 квітня 2005 року в справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до Фонду приватизації комунального майна
Шевченківського району міста Києва, товариства з обмеженою відповідальністю
«Миколаївське», 3-ті особи: Печерська районна у місті Києві державна
адміністрація, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Архітектор»,
Головного управління комунальної власності Київської міської державної
адміністрації про зобов'язання не чинити перешкод у користуванні, розпорядженні
допоміжними підвальними приміщеннями, визнання недійсним договору
купівлі-продажу і свідоцтва про право власності на нежиле приміщення й
виселення з підвального приміщення та за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_7, ОСОБА_9 до товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївське»,
комунального підприємства УЖГ в Печерському районі міста Києва, третя особа:
об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Архітектор» про припинення
та усунення наслідків незаконного будівництва та відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2003 року,
залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2004 року,
у задоволені позовів ОСОБА_2 та інших відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду України від 29 квітня 2005 року відмовлено ОСОБА_2
та іншим у задоволені касаційних скарг, а вищезазначені судові рішення залишено
без змін.

У вересні 2005 року ОСОБА_13 подав до Печерського районного суду м. Києва
заяву про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня
2003 року у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2006 року,
залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 листопада 2006
року, у задоволені заяви відмовлено.

Вищезазначені судові ухвали були оскаржені ОСОБА_1 до Верховного Суду
України.

Ухвалою  Верховного Суду України від
8 лютого 2007 року касаційна скарга була залишена без руху до 12 березня 2007
року для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду України від 27 березня 2007 року касаційна скаргу
була визнана неподаною та повернуто ОСОБА_1, оскільки недоліки усунуті не були.

В травні 2007 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про поновлення строку на
касаційне оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня
2006 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 28 листопада 2006 року.

Ухвалою Верховного Суду України від 6 червня 2007 року було поновлено строк
на оскарження вищезазначених судових ухвал та відмовлено у відкриті касаційного
провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду
м. Києва від 19 жовтня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 28
листопада 2006 року.

В липні ОСОБА_1 подав до Верховного Суду України скаргу та клопотання про
поновлення строку на подання скарги у зв'язку з винятковими обставинами на
рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2003 року, ухвали
Апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2004 року та ухвали  Верховного Суду України від 29 квітня 2005
року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одного
і того самого положення закону.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України судові рішення у цивільних справах можуть
бути переглянуті у зв'язку з винятковими обставинами після їх перегляду у
касаційному порядку, якщо вони оскаржені з мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції одного і того самого положення закону, та
визнання судового рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана
України, таким, що порушує міжнародні зобов'язання України.

Оскільки наведені в скарзі доводи не містять ознак, які згідно вимог
вищевказаної норми є підставами для перегляду справи у зв'язку з винятковими
обставинами, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 356 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску скарги ОСОБА_1 до провадження у зв'язку з винятковими обставинами
та витребування справи за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до Фонду
приватизації комунального майна Шевченківського району міста Києва, товариства
з обмеженою відповідальністю «Миколаївське», 3-ті особи: Печерська районна у місті
Києві державна адміністрація, об'єднання співвласників багатоквартирного
будинку «Архітектор», Головного управління комунальної власності Київської
міської державної адміністрації про зобов'язання не чинити перешкод у
користуванні, розпорядженні допоміжними підвальними приміщеннями, визнання
недійсним договору купівлі-продажу і свідоцтва про право власності на нежиле
приміщення й виселення з підвального приміщення та за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_9 до товариства з обмеженою відповідальністю
«Миколаївське», комунального підприємства УЖГ в Печерському районі міста Києва,
третя особа: об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Архітектор»
про припинення та усунення наслідків незаконного будівництва та відшкодування
матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Н.П. Лященко

Судді:

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

Л.І.Охрімчук

М.В. Патрюк

Ю.В.Прокопчук

Ю.Л. Сенін