АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-71
/ 2007р.                                                Головуючий у 1-й інстанції: Громова І.Б.
Суддя - доповідач: Каракуша К.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 січня 2007 року                                                                    м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:                Денисенко Т.С.,

Суддів:                          Каракуші К.В.,

Кримської О.М.

При секретарі:               Бабенко
Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

закритого акціонерного
товариства „Український мобільний зв'язок" в особі Запорізької філії,,
Український мобільний зв 'язок"

на рішення
Запорізького районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2006 року по справі за позовом закритого
акціонерного товариства „Український мобільний зв'язок" в особі Запорізької філії „Український мобільний
зв'язок" (далі - ЗАТ „УМЗ" в особі Запорізької філії „УМЗ") до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за послуги мобільного зв'язку, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2006 року ЗАТ „УМЗ" в особі
Запорізької філії „УМЗ" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за послуги мобільного зв'язку.

В позові зазначали, що 05 квітня 2005 року між підприємством та відповідачем було укладено договір НОМЕР_1 про надання послуг мобільного
зв'язку, а також додаткову угоду, згідно до якої абонент
повинен бути в мережах зв'язку 548 календарних днів. Зі свого боку позивач виконав умови договору. У зв'язку з
несплатою відповідачем рахунків, надання послуг було
двічі автоматично призупинено з 26.07.2005р. до 03.08.2005р., після чого, на підставі п.2.4.2.Договору, виставлялись рахунки тільки за
збереження телефонного номеру в мережі до 25.12.2005р., тобто до
розірвання договору. У зв'язку з несплатою рахунків 25.12.2005 року договір з відповідачем було автоматично розірвано і
26.12.2005р. йому було виставлений рахунок на сплату
договірної санкції, що передбачена п. 1.1, 1.2 Додаткової угоди, за 117
днів у розмірі 1463 грн. 65 коп. (117
* 03,65 грн.).

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути
заборгованість за послуги зв'язку 1696 грн. 33 коп. (206 грн. 08 коп. в розрахунок заборгованості, 08 грн. 69 коп. пені, сума несплачених зборів у
ПФУ в розмірі 17 грн. 91 коп.) витрати по оплаті судового збору в сумі 51 грн. та витрати по оплаті інформаційно - технічного забезпечення розгляду
цивільних справ в розмірі 30
грн.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2006 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЗАТ
„УМЗ" в особі Запорізької філії „УМЗ"
заборгованість по оплаті за надані послуги зв'язку - 232 грн. 68 коп., держмито в розмірі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн., а всього 313 грн. 68 коп. В задоволенні вимог щодо
стягнення договірної санкції відмовлено.

В апеляційній скарзі ЗАТ „УМЗ" в особі Запорізької філії „УМЗ",
посилаючись на порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просять змінити рішення районного суду,
стягнувппг"з відповідача на свою користь 1463
грн. 65 коп. договірної санкції, в іншій частині рішення залишити без
змін.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія судців приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої
інстанції скасуванню з ухваленням нового з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні вимог позивача в частині
стягнення договірної санкції, послався на те,
що з часу розірвання основного договору, тобто з 25.12.2005р., у відповідача обов'язки по виконанню угоди закінчились.

Проте з такими висновками районного суду погодитись не можна виходячи з
такого.

Відповідно до ст. 6 та ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладені договору, виборі
контрагента та визначені умов договору.

Як видно з матеріалів справи, сторони уклали договорі та узгодили умови
додаткової угоди обопільно, відповідач не
порушував питання про визнання такого договору або окремих його
положень недійсним.

Таким договором сторони узгодили розмір та порядок застосування санкції у
випадку відмови абоненту від договору до
закінчення строку його дії або несплатою абонентом наданих йому
послуг, що узгоджується з ч.2 ст.546 ЦК України.

Умовами договору відповідачу надавались певні пільги в отриманні послуг з одночасним покладенням на нього обов'язку сплатити
обумовлені договором санкції з невиконання умов договору.

Статтею 598 ЦК України передбачено, що
зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Пунктом 1.4 Додаткової угоди між сторонами
встановлено, що припинення дії Основного договору не звільняє
сторони від належного виконання своїх зобов'язань, що виникли до його припинення. Обов'язок виплати договірної санкції, у
випадках передбачених п.1.2 Додаткової угоди, виникає у
відповідача з моменту підписання Договору та Додаткової угоди до нього, тобто
до його розірвання. Пролонгація дії додаткової угоди передбачена п.1.1 цієї
угоди (а.с. 8). З огляду на викладене, посилання районного суду на припинення
обов'язків відповідача у зв'язку з розірванням
основного договору є незаконними.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині відмови в
задоволенні вимог щодо стягнення договірної санкції підлягає скасуванню, а
позов в цій частині - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314,316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства „Український мобільний
зв'язок" в особі Запорізької філії „Український мобільний зв'язок"
задовольнити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 09 жовтня 2006 року по цій справі в частині відмови у задоволенні позову про стягнення договірної
санкції скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ЗАТ„Український мобільний зв'язок" суму договірної* санкції у розмірі 1463 грн. 65 коп. (одна тисяча чотириста шістдесят три).

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено
в касаційному порядку безпосередньо до Верховного
Суду України протягом двох місяців.