АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц/324                                       Головуючий
в суді 1-ї інстанції
Категорія 13                                                  Доповідач
УХВАЛА

Іменем  України

1
березня 2007 року
колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі: головуючого - судді Балашкевича С.В.
суддів: Зарицької Г.В., Худякова A.M.
при секретарі Войтюк В.І.

з участю відповідачки та її
представника, представників позивача розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення
Коростенського міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1
року в справі за позовом виробничо-комерційної фірми «Верас» до ОСОБА_1про
виселення та зустрічним позовом ОСОБА_1до виробничо-комерційної фірми «Верас»
та Коростенського міськвиконкому про надання житлового приміщення, -

встановила:

ІНФОРМАЦІЯ_2 року
виробничо-комерційна фірма у формі товариства з обмеженою відповідальністю
«Верас» ( далі - ВКФ «Верас»)
звернулася з названим позовом в якому просила відселелити ОСОБА_1та її дітей у
запропоноване міськвиконкомом житло, виписати їх з помешкання по АДРЕСА_1, зобов'язати
ОСОБА_1 сплатити заборгованість за проживання та комунальні послуги. На
обгрунтування своїх вимог зазначала, що на підставі договору купівлі-продажу
від ІНФОРМАЦІЯ_3 року ВКФ
«Верас» є власником будинку, АДРЕСА_1. В
цьому будинку прописана та проживає сім'я ОСОБА_1. Посилаючись на те, що
ОСОБА_1 порушує права власника, у якого виникла потреба в проведенні
копітального ремонту будинку, систематично псує приміщення, порушує правила
соціального співжиття, позивач просив задовольнити його вимоги.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_1
звернулася до суду із зустрічним позовом до ВКФ «Верас» та виконкому
Коростенської міської ради про надання жилого приміщення. Зазначала, що разом
зі своїми неповнолітніми дітьми проживає в кімнаті площею 18 кв. м в будинку,
АДРЕСА_1.
Власником цього будинку є ВКФ «Верас». Посилаючись на те, що у зв'язку з
порушенням питання про відселення її сім'ї, виконком Коростенської міської ради
відмовляє їй в наданні жилого приміщення, яке відповідало б вимогам

2

статей
47, 50 ЖК, ОСОБА_1 просила задовольнити її зустрічну позовну
вимогу на підставі ст. 110
ЖК.

В процесі
розгляду справи ВКФ «Верас» змінила свої позовні вимоги і просила постановити
рішення: про виселення сім'ї ОСОБА_1. без надання їм іншого жилого приміщення,
а у разі їх згоди на виселення, відселити в запропоноване міськвиконкомом
житло; виписати сім'ю ОСОБА_1. із займаного нею помешкання; забов'язати
ОСОБА_1сплатити заборгованість за проживання та комунальні платежі.

Рішенням
Коростенського міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1
року позов ВКФ «Верас» задоволено частково. Постановлено виселити сім'ю
ОСОБА_1. з кімнати
АДРЕСА_1. Ухвалено зняти сім'ю ОСОБА_1. з реєстрації за вказаною
адресою. Стягнуто з ОСОБА_1. на користь держави 51 грн. судового збору та 7,50 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи. У решті позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю. Зустрічний
позов задоволено частково. Зобовязано Коростенський міськвиконком виділити
ОСОБА_1 та членам її сім'ї житлове приміщення у вигляді квартири АДРЕСА_2. У решті
зустрічних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати з направленням справи на новий
розгляд, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як убачається зі
змісту позовної заяви, ВКФ «Верас» просила виселити сім'ю відповідачки із
займаного приміщення з таких підстав:

·
у зв'язку з необхідністю проведення капітального ремонту
будинку;

·
порушення прав власника щодо володіння та користування
майном;

·
систематичного порушення відповідачкою правил соціального
співжиття та систематичного псування нею займаного приміщення. Вирішуючи
справу, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що

названі підстави є взаємовиключними
і не можуть вирішуватися в одній справі, тому суду необхідно було з'ясувати з
якої саме з наведених підстав просить позивач виселити сім'ю відповідачки та
з'ясувати обставини цієї позовної вимоги.

Задовольняючи
частково зустрічний позов, суд не з'ясував умови надання жилого приміщення, що
визначені статтею ПО ЖК, на яку як на підставу зустрічного позову посилалася
ОСОБА_1 і з цього приводу у рішенні не навів ніяких мотивів.

Постановляючи
рішення про зняття з реєстрації сім'ї ОСОБА_1., суд не зазначив у рішенні на
яку особу покладається такий обов'язок і не залучив до участі в справі
державний орган до повноважень якого входить вчинення дій щодо зняття з
реєстрації, а фактично вирішив питання про його права та обов'язки, що
відповідно до ч. 4 ст. 311 ЦПК є безумовною
підставою для скасування рішення суду та направлення справи на новий розгляд.

Керуючись ст.
ст. 209,303,304,307,311,313-315
ЦПК України, колегія суддів, -

3

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення
Коростенського міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1
року скасувати, а справу направити до того ж суду на новий розгляд іншим
суддею.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.