РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

1 березня 2007 року                                                                                 м.Ужгород

Колегія судців
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в
складі:

головуючої:
Готри Т.Ю.,

судців :
Мацунича М.В., Леска
В.В.,

при секретарі:
Боклах Г.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_1 в особі
представника ОСОБА_2 на рішення Берегівського районного суду від 22 грудня 2006 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до Брегівської державної нотаріальної контори, виконавчого
комітету Яношівської сільської ради, ОСОБА_1 про визнання частково недійсним
заповіту, свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на 1/2
частину домоволодіння,-

встановила:

У листопаді 2006 року ОСОБА_3
звернувся до суду з даним позовом.

Свої вимоги
обґрунтовував тим, що будинок АДРЕСА_1 належав
до колгоспного двору і в ньому проживали 4-о осіб, а саме його бабка ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, батько
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, мати
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та
відповідачка ОСОБА_1, якій бабка залишила заповіт і на підставі якого вона
зареєструвала право власності на даний будинок.

Посилаючись на
те, що ОСОБА_4 не мала права заповідати весь будинок своїй онучці, а тільки
належну їй 1/2 його частину, так як частки членів двору є рівними, і що
заповітом були порушені права його батьків і відповідно його спадкові права,
про який він дізнався тільки у 2005
року, просив визнати частково недійсним заповіт, посвідчений 13 червня 1988 року виконавчим
комітетом Іванівської сільської ради, свідоцтво про право на спадщину, видане
Брегівською державною нотаріальною конторою 09 червня 2000
року та визнати за ним право власності на 1/4 частину вказаного
домоволодіння.

Рішенням
Берегівського районного суду від 22
грудня 2006 року
позов ОСОБА_3 задоволено повністю:

Заповіт
складений 13 червня 1988 року в
Яношівській сільській раді Берегівського району та свідоцтво про право на
спадщину від 09.06.2000 року,
видане Брегівською нотаріальною конторою на підставі даного заповіту - визнані частково
недійсними.

Визнано за
ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину будинковолодінняАДРЕСА_1, як спадкування
по закону після смерті батька ОСОБА_5 та матері ОСОБА_6

Справа  №-22ц-331/07                               Номер рядка
статистичного звіту: 26_

Головуючий у
першій інстанції: Балог І.І. Доповідач: Гогра Т.Ю.

2

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинковолодінняАДРЕСА_1
на підставі заповіту від 13.06.1988
року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 152 грн. судових витрат по справі.

В апеляційній
скарзі відповідачка ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 просить скасувати дане
рішення, як незаконне і необґрунтоване, ухвалити нове рішення, яким відмовити
ОСОБА_3 у задоволенні
позову.

В судовому
засіданні відповідачка ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2 та адвокат ОСОБА_7
апеляційну скаргу підтримали повністю, вимоги викладені в ній просили
задовольнити.

Позивач ОСОБА_3
та його представник ОСОБА_8 скаргу не визнали, просили таку відхилити, а
рішення суду залишити без змін.

Представник виконавчого
комітету Яношівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області
в судове засідання не з»явився. Однак, виконком надіслав на адресу апеляційного
суду лист, в якому просив розглянути дану справу без участі їх представника, та
в якому зазначено, що виконком визнає апеляційну скаргу відповідачки.

Представник
Брегівської нотаріальної контори в судове засідання також не з»явився, хоча про
час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому його неявка
не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши
доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи
апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з
матеріалів справи будинковолодінняАДРЕСА_1 до 15 квітеня 1991
року становило власність колгоспного двору, членами якого були
ОСОБА_4-голова, ОСОБА_1- її онука та батьки позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6

ЗО травня 1999 року ОСОБА_4
померла і в будинку залишились проживати ОСОБА_1, батько позивача ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та мати
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3
(а.с.8,9).

Згідно заповіту,
. посвідченого
виконавчим комітетом Іванівської сільської Ради Берегівського району НОМЕР_1, спадкоємицею
майна ОСОБА_4 є ОСОБА_1 (а.с.7).

На підставі
даного заповіту ОСОБА_1 9
червня 2000 року
Брегівською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, з якого слідує, що ОСОБА_1 є спадкоємицею майна ОСОБА_4,
яке складається з жилого будинкуАДРЕСА_1 Закарпатської області, який належить
спадкодавиці ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на
домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Яношівської сільської ради НОМЕР_2 на підставі
рішення вказаного виконавчого комітету НОМЕР_3, які на даний час є чинними. Вказаний житловий будинок
зареєстрований в Берегівському районному бюро технічної інвентаризації на праві
приватної власності за ОСОБА_1 в цілому, за реєстровим НОМЕР_4, про що на
свідоцтві про право на спадщину за заповітом зроблено реєстраційний напис.

Таким чином, суд
першої інстанції безпідставно визнав частково недійсним заповіт, посвідчений
виконавчим комітетом Іванівської сільської Ради Берегівського району від 13 червня 1988 року, так як
таким не були порушені права позивача, який без поважних причин пропустив строк
позовної давності для звернення до суду з даною

3

вимогою; свідоцтво про. право на
спадщину за заповітом від 09
червня 2000 року,
так як вказаний житловий будинок належав спадкодавці ОСОБА_4 на праві приватної
власності в цілому, а не лише 1/4 його частини, як вважав суд першої інстанції,
а також безпідставно визнав за позивачем право власності на 1/2 частину
вказаного будинковолодіння, так як відповідачка ОСОБА_1 в судовому порядку не
позбавлена права власності на нього, і спадщина на вказане майно після смерті
батьків позивача не відкривалась.

З огляду на
наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, у
відповідності до ст.309 ЦПК України, підлягає скасуванню як таке, що
постановлено з порушенням норм матеріального права, з ухваленням по справі
нового рішення, яким у позові ОСОБА_3 слід відмовити, а апеляційну скаргу
відповідачки ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Керуючись ст.ст.
З 07,3 09, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

рішила:

Апеляційну
скаргу відповідачки ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Берегівського районного суду від 22 грудня 2006 року - скасувати.

У позові ОСОБА_3
до Брегівської державної нотаріальної контори, виконавчого комітету Яношівської
сільської ради, ОСОБА_1 про визнання частково недійсним заповіту, свідоцтва про
право на спадщину та визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння - відмовити.

З

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Верховного
Суду України на протязі двох місяців з дня набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.