Справа М 22-181/2007                                  Суддя першої
інстанції: Циганок Н.Г.
Категорія    36                          Суддя-доповідач
апеляційного суду: Галущенко О.І.
УХВАЛА

31 січня      2007 р.
Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючої:          Вовненко Г.Ю.

суддів:                   Галу щенка О. І.

Колосовського
С.Ю.

при
секретарі:     Фірсовій Т.Н. за участю:

відповідача
-         ОСОБА_2.

позивачки-           ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу
за

апеляційною
скаргою

ОСОБА_1 на рішення Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 27,11.2006 р.
у справі за

позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина
ОСОБА_3 до досягнення ним 23 років на період навчання у навчальному закладі,

встановила:

20.09.2006 г. ОСОБА_1.
звернулася з позовом до ОСОБА_2. про стягнення аліментів на утримання
повнолітнього сина ОСОБА_3 до досягнення ним 23 років, на період навчання у
навчальному закладі.

Позивачка зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. син став повнолітнім, але продовжує
навчання на 5 курсі Сумського будівельного коледжу за заочною формою навчання.

ОСОБА_2. є його батьком але мешкає окремо і не надає синові матеріальної
допомоги.

В зв'язку з тим, що її доходу недостатньо для утримання сина та оплати його
навчання, а він сам не має інших джерел доходу, позивачка просила про стягнення
з відповідача аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно на його утримання до
завершення навчання, починаючи з дати досягнення сином повноліття.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27.11.2006 р.
постановлено про задоволення   позову
частково.

На користь позивачки з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини
всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 20.09.2006 р. на період до досягнення
сином 23-х річного віку, але не пізніше закінчення навчання.

В апеляційній скарзі позивачка ставить питання про скасування рішення,
посилаючись на порушення процесуальних норм та норм матеріального права при
ухваленні оскаржуваного рішення.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані
надавати утримання своїм повнолітнім дочці чи сину, які продовжують навчання і

потребують в зв'язку з цим
матеріальної допомоги, до досягнення ними 23-річного віку, за умови, що вони
можуть надавати таку допомогу.

З матеріалів
справи вбачається, що позивач з ІНФОРМАЦІЯ_1 р. досяг 18-річного віку,
являється працездатним, але не працює, оскільки продовжує навчання в
будівельному коледжі на платній основі.

Утримання сина
здійснює позивачка, яка також несе витрати на навчання, маючи обмежений власний
доход.

Відповідач
працює, має постійний доход, який складає 1376 грн., з врахуванням витрат на
добровільну допомогу сину у розмірі 150 грн.

Крім того, він придбав синові комп'ютер, необхідний для
навчання.

Суд повно та
всебічно дослідив ці обставини спору, дав належну оцінку наданим доказам і
прийшов до правильного висновку щодо задоволення вимог частково та визначення
розміру аліментів у частці від заробітку відповідача, оскільки він має
постійний, а не мінливий доход.

При цьому, суд
обгрунтовано виходив з того, що відповідач має змогу нести витрати на навчання
сина у розмірі ½ частини
свого доходу.

Доводи апелянтки
про те, що аліменти мають стягуватися у твердій грошовій сумі та з часу
настання повноліття сина, не можуть бути враховані, оскільки суперечать вимогам
норм ст., ст.. 184, 183, 191 СК України, відповідно до яких, аліменти
присуджуються з дня звернення з позовом та у частці від доходу платника, якщо
він має постійний, регулярний дохід.

Доводи апелянтки
про недостатність допомоги, яку визначив суд, не підлягають врахуванню,
оскільки позивачка не довела, що вона несе значно більшу частину витрат на
навчання сина..

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК України,   судова колегія

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва
від 27.11.2006 р. залишити - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але
з цього часу на протязі двох місяців може бути оскаржена у касаційному
порядку,   безпосередньо до Верховного
Суду України.  .