Справа
№2-863/2007
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

23
травня 2007 року
Індустріальний районний суд м.

Дніпропетровська

у
складі: головуючого судді - Мороз В.П.,

при секретарі -
Губаренко О.А.,

за
участі адвокатів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в м. Дніпропетровську цивільну

справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4про

стягнення
аліментів, -

В
С Т А Н О В И В:

Позивач
в лютому 2007 року звернулася до суду з позовом, де вказує, що

зареєструвала
шлюб з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис НОМЕР_1

складений
ВРАЦС Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська).

Рішенням
АНД районного суду м. Дніпропетровська від ІНФОРМАЦІЯ_2 шлюб між

сторонами
розірвано.

Від вказаного шлюбу сторони  мають неповнолітню дитину -сина
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає з позивачкою.

Оскільки
відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини

не
надає, позивач  просила стягнути з
відповідача аліменти, на утримання

неповнолітньої
дитини щомісяця в твердій грошовій сумі в розмірі 12 000

гривень,
аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі до досягнення дитиною

трирічного
віку в розмірі 5 000 гривень, а також заборгованість по аліментам не

наданим
відповідачем в період з ІНФОРМАЦІЯ_4 по січень 2007 року в розмірі

250
000 гривень.

У
судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги,

просили
суд їх задовольнити, суду пояснили, що відповідач має високий рівень

доходів
та має можливість матеріально утримувати дитину.

Відповідач
в судове засідання з'явився, позовні вимоги
визнав частково, суду

пояснив,
що має невеликий доход, що підтверджується довідкою НОМЕР_2 за підписом Першого
заступника начальника ДПІ в Бабушкінському

районі
м. Дніпропетровська (а.с.48), згідно якої його чистий дохід за 2006 рік

склав
5128 гривень, окрім того на його утриманні знаходяться ще дві

неповнолітні
дитини ОСОБА_6, 1997 року народження та ОСОБА_71994 року народження
(а.с.30-31). Однак відповідач розуміє,

що
зобов'язаний утримувати  також ОСОБА_5,
2004 року

народження,
в зв'язку з чим він перераховував на розрахунковий рахунок

позивачки  кошти на дитину, на підтвердження чого надав
суду банківські

квитанції
за грудень 2006 року, січень 2007 року, лютий 2007 року та березень

2007
року (а.с.39-42).

Відповідач
також спростовував твердження позивачки, що він веде розкішний

спосіб
життя і має великий дохід, оскільки, відповідно до довідки ЗАТ „Алеф-

Віналь”,
де ОСОБА_4. працює на посаді ІНФОРМАЦІЯ_5, його посадовий

оклад
складає 600,00 гривень. (а.с. 35)

В
зв'язку з цим відповідач просив суд позовні вимоги задовольнити частково та

стягувати
з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, 2004

року
народження в розмірі 500 гривень щомісяця до досягнення дитиною

повноліття,
або до закінчення навчання. Інші позовні вимоги - відповідач ОСОБА_4 - не
визнав.

Представник
відповідача, який діє на підставі доручення, підтримав позицію

відповідача,
звернув увагу суду, що відповідач розуміє свій обов'язок по

утриманню
дитини і згоден його здійснювати, однак розмір аліментів заявлений

позивачкою
є необґрунтовано завищеним.

Суд,
вислухавши позивача, відповідача, думку представників сторін,  вивчивши

матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню

частково
за наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач уклала
шлюб з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис НОМЕР_1 складений ВРАЦС
Жовтневого районного управління

юстиції
м. Дніпропетровська).

Рішенням
АНД районного суду м. Дніпропетровська від ІНФОРМАЦІЯ_2 шлюб між

сторонами
розірвано(а.с. 6).

Від вказаного шлюбу сторони  мають неповнолітню дитину -сина
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7), який проживає з

позивачкою.

В
силу ст.180,181,182, Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати

та
надавати матеріальну допомогу на дітей, при цьому за рішенням суду кошти на

утримання
дитини присуджуються у частці від доходу матері,  батька або в

твердій
сумі, що відповідає положенням ст.183 Сімейного Кодексу України.

Суд  вважає необхідним стягнути з відповідача
аліменти на дитину в судовому

порядку
в розмірі 12 000 гривень щомісяця починаючи з моменту звернення

позивача
до суду та до повноліття дитини, тому що відповідач будучи батьком

дитини,
зобов'язаний його матеріально утримувати. Таку допомогу він може

надавати,
тому що є працездатним та має відповідний дохід.

Крім
того, не знайшли підтвердження в судовому засіданні посилання відповідача

про
надання такої матеріальної допомоги щомісяця й у розмірі встановленому

Законом,
оскільки як пояснила позивач в судовому засіданні, рахунком, вказаним

в
банківських  квитанціях ІНФОРМАЦІЯ_6
(а.с.

39-42)
- вона не користується.

Так,
відповідно до листа  ДПІ в Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська від

НОМЕР_3(а.с.
25), що була підписана першим заступником

начальника
інспекції Глухим О.Г., приватний підприємець ОСОБА_4. у 2006 році

знаходився
на спрощеній системі оподаткування та його доход склав 494 000,00

гривень.
Згідно другій відповіді ДПІ у Бабушкінському районі від НОМЕР_4 (а.с.53), що
була підписана першим заступником начальника

інспекції
Глухим О.Г., приватний підприємець ОСОБА_4. у 2005 році знаходився

на
спрощеній системі оподаткування та згідно наданому звіту по єдиному податку

його
дохід склав4898000 гривень. Додатково посадовою особою ДПІ у відповіді

надав
інформацію щодо розміру витрат та розміру чистого доходу відповідача у

2005
та 2006 роках. Вказані відомості були надані з посиланням на декларацію

про
доходи фізичної особи - ОСОБА_4 за 2005 рік та 2006 рік. При цьому

відповідачем
до матеріалів справи було додано копію декларації про доходи

фізичної
особи ОСОБА_4 за 2006 рік (а.с. 33-34). Розділ 1.3. Декларації, в

якому
відображаються доходи, одержані платником податку від підприємницької,

приватної
нотаріальної, адвокатської та іншої незалежної професійної діяльності

та
інші доходи, оподаткування яких проводять податкові органи, містив суму

одержаного
валового доходу, суму витрат та суму чистого доходу.

При
цьому відповідно до пункту 4.3 статті 4 Закону України „Про податок з

доходів
фізичних осіб” від 22 травня 2003 року до складу загального місячного

або
річного оподатковуваного дохода платника податку не включаються такі

доходжи
(що не підлягають відображенню в його річній податковій декларації), а

саме
зокрема:

-     дохід (прибуток), одержаний само зайнятою
особою від здійснення нею

підприємницької
діяльності, якщо така особа обрала спеціальну (спрощену)

систему
оподаткування такого доходу (прибутку) відповідно до закону. Згідно до

ст.1
вищевказаного Закону: само зайнята особа - платник податку, який є суб'

єктом
підприємницької діяльності або здійснює незалежну професійну діяльність

та
не є найманою особою у межах такої підприємницької чи незалежної професійної

діяльності.

Відповідно
до Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування,

обліку
та звітності суб'єктів малого підприємництва” доходи, отпримані від

здійснення
підприємницької діяльності, що обкладається єдиним податком, не

включаються
до складу сукупного оподаткованого доходу за підсумками звітного

року
такого платника.

Таким
чином, приватний підприємець, що знаходиться на спрощеній системі

оподаткування,
не відображає у річній податковій декларації розмір валового

доходу,
витрат та чистого доходу за результатами своєї підприємницької

діяльності.

Суд
критично ставиться до посилань відповідача довідку НОМЕР_2 за підписом Першого
заступника начальника ДПІ в Бабушкінському

районі
м. Дніпропетровська, згідно якої його чистий дохід за 2006 рік склав

5128
гривень, оскільки оскільки виходячи з принципів цивільного судочинства, а

саме
- ст.ст. 10, 60 ЦПК України -  кожна
сторона повинна довести ті обставини,

на
які вона посилається як на підставу своїх вимог. Тому вказана довідка  не

може
прийматися до уваги як належний та допустимий доказ, з огляду на принципи

цивільного
судочинства - диспозитивність та безпосередність. Будучи викликаним

у
якості свідка, Перший заступник начальника ДПІ в Бабушкінському районі м.

Дніпропетровська
Глухий О.Г. - в судове засідання не з'явився.

В свою чергу, викликана в судове засідання
у якості свідка ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_9, суду пояснила, що відповідач на

засіданні
органу опіки і піклування заявляв про те, що він має фінансову

можливість
забезпечити дитині високий рівень життя.

Відповідно
ст. 84 ч.2 СК України, дружина з якою проживає дитина, має

право
на своє утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною

трьох
років.

Тому
суд вважає за необхідне стягнути з відповідача також аліменти  в розмірі

5000
гривень на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку.

Однак
суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог в частині стягнення

аліментів
на утримання дитини за період з травня 2005 року по січень 2007 року

-
відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно
до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються

за
рішенням суду від дня пред'явлення позову, відповідно до частини 2 цієї

статті,
аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть

суду
докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача,

але
не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Таких
доказів в судовому засіданні з боку позивачки, або її представника надано

не
було.

Згідно
ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на

які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не

може
ґрунтуватися на припущеннях, враховуючи положення ст.ст. 58, 59 ЦПК

України
про належність та допустимість доказів.

Відповідно
до ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судові витрати

у вигляді держмита в розмірі 170 грн. та
витрати на інформаційно-технічне

забезпечення
процесу в розмірі 30 грн.

Відповідно
до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному

виконанню
в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Згідно
зі ст.ст. 84,180, 181,182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, Законом

України
„Про податок з доходів фізичних осіб” від 22 травня 2003 року, Указом

Президента
України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'

єктів
малого підприємництва” та керуючись ст.ст. 10, 11, 58,59,60, 208-210,

212-215,
367 ЦПК України, суд, -

В
И Р І Ш И В:

Позовні вимоги  ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_4(АДРЕСА_1) аліменти в розмірі 12 000 гривень щомісяця на утримання
сина

ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнення
робити щомісяця на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_8 і

до
повноліття дитини.

Стягнути
з ОСОБА_4(АДРЕСА_1) аліменти в розмірі 5000 гривень на утримання ОСОБА_3 до
досягнення дитиною трирічного віку.

Стягнення
робити щомісяця на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_8 і

до  досягнення дитиною  ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_3  трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_4 (АДРЕСА_1)  на користь держави державне мито у розмірі
170 грн. та

витрати
на інформаційно-технічне забезпечення процесу в розмірі 30 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду у
частині стягнення

середньомісячного
платежу аліментів.

В решті позову - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду

Дніпропетровської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -

денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і

подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.

295
ЦПК України.

Суддя

В.П.Мороз