РІШЕННЯ             ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2007
року

Лисичанській
міський суд Луганської області у складі:

головуючого
судді                                                      Фастовця
В.М.,

при
секретарі судового засідання                              Бандуровій
В.І.,

з участю
представника відповідача                           Горбової
І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Лисичанського міського
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства
"Ліс-М" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, 3-і особи
ОСОБА_2, ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив
стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 9 808 грн. та моральну шкоду
в розмірі 3000 грн. внаслідок зіткнення автомобіля ВАЗ-2107 д.н.з. НОМЕР_1,
яким керував позивач, з автомобілем "DAEWOO-T-1310-SENS" д.н.з. НОМЕР_2, що
належить відповідачу. Вказане зіткнення сталося 18 липня 2005 року у м.
Лисичанську на перехресті вул. Свердлова та вул. Гарібальді. В результаті ДТП
автомобіль ВАЗ-2107 був пошкоджений на вказану суму, позивач отримав тілесні
ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку,
астено-вегетативний синдром, забиття волосяних тканин голови, що відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров'я.
Вказані обставини встановлені вироком суду відносно 3-ї особи ОСОБА_3, що
набрав чинності.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, суду дав пояснення,
аналогічні викладеним у позові. Доповнив, що пошкоджений автомобіль придбав за
генеральною довіреністю, після ДТП
продав його невідомій особі за 1 300 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не
визнала, суду пояснила, що 15 липня 2005 року сталося ДТП, у якому приймав
участь водій підприємства ОСОБА_3, який перебував з ним у трудових відносинах,
на належному відповідачу авто. Вона не визнає висновки експертизи, якою
встановлена сума шкоди, оскільки представник відповідача не був присутній при
її проведені. Моральна шкода позивачем не доведена.

3-і особи у
судове засідання не з'явилися, просили суд слухати справу за їх відсутності.

У судовому засіданні були вивчені наступні докази: вирок
Лисичанського міського суду від 06 січня 2006 року; довіреності від 28.04.04. і
28.02.05.; технічний паспорт на ВАЗ-2107; висновок додаткової автотоварознавчої
експертизи від 09.02.07..

В судовому засіданні були досліджені матеріали автотоварознавчої експертизи
від 06.10.05. у кримінальній справі №1-65/06 (а.с.87-103).

Вислухавши пояснення позивача та представника
відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що
підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 18 липня 2005 року у
м. Лисичанську позивач, керуючи на підставі генеральної довіреності автомобілем
ВАЗ-2107 д.н.з. д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вул. Свердлова та вул. Гарібальді
зіткнувся з автомобілем "DAEWOO-T-1310-SENS" д.н.з. НОМЕР_2, що належить відповідачу, під
керуванням ОСОБА_3, який перебував з відповідачем у трудових відносинах.
Автомобіль позивача в результаті ДТП
був пошкоджений, розмір шкоди становить 9 808 грн. Вироком Лисичанського міського
суду від 06 січня 2006 року ОСОБА_3 був визнаний винним у цьому ДТП. Оскільки ОСОБА_3
на час ДТП знаходився
у трудових відносинах з відповідачем, то шкода, заподіяна позивачу

підлягає стягненню на його користь з
роботодавця, тобто відповідача у справі. Розмір такого стягнення з урахуванням
отриманої від продажу машини суми складає 8 508 грн.. Також стягненню підлягає
і моральна шкода в розмірі 700 грн.

Частково
задовольняючи позов, суд виходить з наступного:

1.Відповідно до ст.60, 61 ЦПК України кожна сторона
повинна підтвердити ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх
доводів і заперечень; вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили
обов'язковий для суду, що розглядає цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

Згідно із ст.1172 ЦК
України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час
виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ст.1188 п.1 ЦК
України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

Згідно п.9 Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від
27.03.92. з наступними змінами та доповненнями, відповідно до якого право на
відшкодування шкоди має особа, яка хоч і не є власником, але володіє майном на
підставі, передбаченій договором або законом. Такою підставою є усний договір
доручення, відповідно до якого позивачу була видана генеральна довіреність
(а.с.18).

Суд вважає, що майнова шкода, яка була нанесена позивачу внаслідок
пошкодження майна, яким він володів на законних підставах, працівником
відповідача під час виконання ним своїх трудових обов'язків підлягає стягненню
з відповідача, а наявні у матеріалах справи докази - вирок суду, експертиза, є
достатніми та обгрунтованими в частині підтвердження вини відповідача у
нанесенні матеріальної шкоди та його розміру.

Суд не приймає заперечення представника відповідача проти
позову, оскільки суду не надано будь-яких доказів, на підставі яких у суду
виникли б сумніви у правильності двох автотоварознавчих експертиз.

Разом з тим, оскільки відповідно до пояснень позивача,
які не спростовані у судовому засіданні, він продав пошкоджений автомобіль на
запасні частини за 1300 грн., розмір встановленої експертизами шкоди є дійсною
ринковою вартістю автомобіля, що є меншою за розмір відновлювального ремонту,
суд вважає за необхідне зменшити розмір відшкодування на вказану суму, яку
отримав позивач, оскільки на таку суму він вже отримав компенсацію шкоди (тобто
частини дійсної ринкової вартості автомобіля). При цьому суд відповідно до ст.
11 ЦПК України виходить з розміру шкоди у межах заявлених позивачем вимог.

2.3гідно із ст.ст.23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди,
заподіяного в результаті порушення його прав, у тому числі за наявності
душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

Визначаючи розмір підлягаючої стягненню моральної шкоди,
суд виходить з характеру і об'єму психічних страждань позивача, який внаслідок ДТП отримав тілесні
ушкодження.

Разом з тим, суд, виходячи зі ступеню тяжкості тілесних
ушкоджень, вважає заявлений позивачем розмір моральної шкоди надмірним, бо
втрата ним можливості зайняття підприємницькою діяльністю у судовому засіданні
недоведена.

Тому, виходячи з принципів розумності та справедливості,
суд задовольняє позовні вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 700 грн.

3.Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на
користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті держмита за
позовні вимоги зі стягнення матеріальної шкоди у розмірі 85,08 грн. та 8,5 грн.
за позовні вимоги щодо моральної шкоди, а всього

93,58 грн..
На користь позивача підлягає стягненню сплачені ним ЗО грн. за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі викладеного керуючись, ст.23, 1167, 1172, 1188 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61,
88, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до приватного підприємства "Ліс-М" про стягнення
матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

2.Стягнути з приватного підприємства "Ліс-М" на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду в розмірі 8508 (вісім тисяч п'ятсот вісім) грн., моральну
шкоду в розмірі 700 (сімсот) грн., судові витрати у розмірі 30 (тридцять) грн.,
а всього 9238 (дев'ять тисяч двісті тридцять вісім) грн.

3. Стягнути з приватного підприємства "Ліс-М" на користь держави
судові витрати у розмірі 93 (дев'яносто три) грн. 58 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня винесення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги або без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання такої заяви.