Справа №
22ц-239/2007 р.                       Головуючий у І інстанції - Бечко Є.М.
Категорія - цивільна                                  Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2007 р.                        Апеляційний суд
Чернігівської області

у складі:

головуючого - судді
Євстафіїва O.K.,

суддів:                                   Лакізи Г.П.,
Редьки А.Г.,

при секретарі                       Вареник О.М.,

за участю:                             представника
позивача - юрисконсульта Чернігівської

дирекції УДППЗ „Укрпошта" Руденко К.М., відповідачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та їх представника ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою Українського державного
підприємства поштового зв'язку „Укрпошта" на рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 29.11.2006
р. по справі за позовом Українського державного підприємства поштового
зв'язку „Укрпошта" доОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, третя особа - орган опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради, про визнання такими, що
втратили право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

в апеляційній скарзі УДППЗ
„Укрпошта" просить скасувати вищевказане рішення місцевого суду і
задовільнити її вимоги.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням,
УДППЗ „Укрпошта" посилається на те, що:

- висновок суду про те, що акти про непроживання
відповідачів у спірній квартирі є недопустимими доказами обґрунтованості
позову, т.я. їх підприємством складено в односторонньому порядку, є невірним.
Ці акти складено     працівниками     УДППЗ
„Укрпошта";     вони     не
підписані

2

відповідачами саме тому, що останні
у спірному жилому приміщенні не проживають,

·
відповідь Чернігівського міськвідділу УМВС України в
Чернігівській області та довідки адресного бюро не містять суперечливої
інформації. Лист названого відділу якраз і підтверджує факт непроживання
відповідачів за адресою: АДРЕСА_1

·
суд І інстанції не дав ніякої оцінки листам підприємств -
надавачів комунальних послуг до вищевказаної квартири, згідно з якими до неї
припинено газо - та електропостачання. Це підтверджує неможливість проживання у
даній квартирі,

·
посилаючись у рішенні на ст. 71 ЖК України, місцевий суд
не зазначив причин, з яких за відповідачами має бути збережене спірне
приміщення, незважаючи на те, що вони у ньому відсутні понад 6-місячний строк,

·
поза увагою суду залишилося те, що багато років підряд
відповідачі порушували вимоги ст. 177 ЖК України, не виконуючи обов'язку
забезпечувати схоронності й додержування правил утримання житла.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала апеляційну скаргу.

Відповідачі
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_6 та їх представник апеляційну скаргу не визнали. Сенс їх заперечень
зводиться до того, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню з таких
підстав.

Відмовляючи
у задоволенні позову, суд І інстанції виходив з того, що з наявних у справі
доказів вбачається реєстрація та проживання відповідачів у спірній квартирі.
Даний висновок суду апелююча сторона не спростувала.

Так, по справі встановлено, що:

·
АДРЕСА_1 належить до будинків відомчого жилого фонду і
перебуває на балансі Чернігівської дирекції УДППЗ „Укрпошта",

·
на даний час у цій квартирі зареєстровані відповідачі, а
також ОСОБА_9,
ОСОБА_10. та ОСОБА_11,

Викладене жодним
з учасників судового розгляду не оспорюється і, крім того, підтверджується
витягом з електронної картки обліку основних засобів Чернігівської дирекції
УДППЗ „Укрпошта" (а.с. 13), , копією державного акту на право користування
землею та її описом і планом зовнішніх її меж (де розташоване спірне жиле
приміщення - а.с. 14-15, 16, 17), копією картки реєстрації у спірній квартирі
Чернігівської дирекції УДППЗ „Укрпошта" (а.с. 18).

Відповідно до ст. 72 ЖК України, в судовому порядку
визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням можливе
лише за умови відсутності цієї особи у даному приміщенні понад встановлені
строки. Строки, протягом яких зберігається жиле приміщення за тимчасово
відсутніми громадянами, встановлені ст. 71 ЖК України. Саме ці статті і вказані
УДППЗ „Укрпошта" у позовній заяві як підстава для задоволення

3

його вимог. Таким чином, останнє
мало надати суду докази того, що відповідачі без поважних причин відсутні у
спірній квартирі понад строки, встановлені вищевказаною статтею. Але таких
доказів суду не надано.

Так, у позовній
заяві не йдеться про те, що відповідачі не проживають у зазначеній вище
квартирі без поважних причин. З якого конкретно часу вони у ній не проживають і
з яких причин, з позовної заяви також не вбачається.

У жодному з
документів, на які представник позивача посилається як на докази
обґрунтованості заявлених вимог, не вказано, з якого часу відповідачі не
проживають у спірній квартирі, і те, що це непроживання має місце не з поважних
причин.

З довідок
Чернігівської загальноосвітньої школи-інтернату від ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що
відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_7. з ІНФОРМАЦІЯ_2. по даний час навчаються у
даному закладі. Тож в силу абз.2 п.3 ч.3 ст. 71 ЖК України їх до припинення
навчання в інтернаті не може бути визнано такими, що втратили право
користування спірною квартирою.

З наданої
відповідачами довідки Чернігівської дирекції УДППЗ „Укрпошта" від
ІНФОРМАЦІЯ_3 (її копія на а.с. 88) вбачається, що заборгованості по квартплаті
за спірну квартиру нема. Згідно з наданим апеляційному суду актом звірки
Чернігівською дирекцією УДППЗ „Укрпошта" і ОСОБА_1 розрахунків по
квартплаті за спірну квартиру за період з 01.01.2004 р. по 31.01.2007 p.,
як на момент пред'явлення позову, так і на даний момент мається переплата
квартплати за спірну квартиру.

Невиконання відповідачами вимог ст. 177 ЖК України не є підставою для задоволення
вимог УДППЗ „Укрпошта", оскільки правові норми, які регламентують порядок
та підстави визнання осіб такими, що втратили право користування жилим
приміщенням, такого не передбачають.

Оскільки жоден з
доводів апелюючої сторони не спростовує вищевикладеного, то підстав для
скасування постановленого по справі рішення нема.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 311 - 313 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

апеляційну
скаргу Українського державного підприємства поштового зв'язку „Укрпошта"
відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.11.2006 р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але вона може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з
дня набрання нею законної сили.