Справа
№22-ц-226 2007 р.                                     Головуючий у 1 інстанції - Степаненко О.А.
Категорія 39                                                              Суддя-доповідач
УХВАЛА

іменем    України

07 лютого 2007 року                                                                        м. Суми

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської
області в складі:

головуючого - Шевченка В.А.,

суддів              - Батюка А.В., Лузан Л.В.,

при секретарі -
Назарової О.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Сумського районного суду Сумської області від 27 грудня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства
"Науково-виробниче підприємство "Райз-Агро", третя особа:
територіальна державна інспекція праці в Сумській області, про стягнення
невірно нарахованої заробітної плати і вихідної допомоги, про зміну
формулювання причин звільнення,

встановила:

Рішенням
Сумського районного суду Сумської області від 27 грудня 2006 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невірну оцінку судом доказів і порушення норм
матеріального права, просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено
судом і вбачається з матеріалів справи, наказом НОМЕР_1 від 26 липня 2005 року
ОСОБА_1 було прийнято на роботу з 26 липня 2005 року по 31 грудня 2005 року у
Підліснівську філію ЗАТ "НВП "Райз-агро" ІНФОРМАЦІЯ_1.

22 грудня 2005
року ОСОБА_1 подав заяву про звільнення його із займаної посади на підставі ст.
38 КЗпП України у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю (а.
с 5).

Наказом НОМЕР_2
від 22 грудня 2005 року його було звільнено із займаної посади за ст. 38 КЗпП
України (а. с 31).

Наказом НОМЕР_3 від
15 липня 2005 року по Підліснівській філії ЗАТ "НВП "Райз-Агро"
з 18 липня 2005 року роботу насіннєвого заводу було організовано у три зміни з
тривалістю робочого дня 6 годин, що відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 51 КЗпП
України.

Доводи апелянта
про те, що даний наказ не було доведено до робітників, колегія вважає
безпідставними, оскільки все підприємство працювало у визначеному режимі.

Його посилання
на те, що робочий час тривав вісім годин замість шести, не можуть братися  до
уваги,  оскільки  встановлених
судом  на  підставі
наведених  у  рішенні
й

2

досліджених доказів фактів щодо
надання працівникам по 30 хвилин для перевдягання до початку роботи і після її
завершення та 1 години обідньої перерви, позивач не оспорює і рішення
в цій частині не оскаржує.

У зв'язку з цим є необгрунтованими його вимоги про стягнення зарплати за понаднормово,
як зазначено в заяві, відпрацьований час.

Відносно простою з 3 вересня по 9 вересня 2005 року та з 22 по 24 жовтня
2005 року, то цього факту позивач всупереч з вимогами ст. 60 ЦПК України не
довів.

Із записів у табелях обліку робочого часу, колективного договору та
пояснень свідка ОСОБА_2 вбачається, що в ці дні йому
надавалися вихідні, на підприємстві був запроваджений
підсумковий облік робочого часу з оплатою праці згідно з діючим законодавством.

За таких обставин у суду не було підстав для зміни формулювання підстави звільнення
позивача на ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Керуючись ст.
ст.303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Сумського районного суду
Сумської області від 27 грудня 2006 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.