Справа № 22а-68/2007                                                      Головуючий у 1 інстанції -
Категорія - адміністративна                                               Соколик О.І.
Доповідач - Позігун М.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 лютого 2007 року                                                                                               м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі: головуючого - судді   ПОЗІГУНА М.І.

суддів:                                    МЕЛЬНИЧЕНКА Ю.В., ЛИТВИНЕНКО І.В.

при секретарі:                        Тарасовець О.І.

з участю:                                апелянтів

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1-ОСОБА_2та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Антонівське" на постанову
Варвинського районного суду Чернігівської
області від 20 листопада 2006 року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1до відділу ДАІ УМВС України в Чернігівській
області про бездіяльність Прилуцького МРЕВ

ДАІ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та третя особа СТОВ "Антонівське"
звернулися до суду з апеляційними скаргами на постанову Варвинського районного
суду Чернігівської області від 20 листопада 2006 року, якою було відмовлено в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до відділу ДАІ УМВС України
в Чернігівській області про бездіяльність Прилуцького МРЕВ ДАІ.

В апеляційній
скарзі представник позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та
прийняти нову постанову, якою визнати дії працівників Прилуцького МРЕВ
ДАІ неправомірними та зобов'язати провести
реєстрацію автомобіля, посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, апелянт зазначає, що кожне речення пояснень представника
відповідача, викладених в постанові суду, суперечить одне одному і не
зрозуміло, що було встановлено судом,
оскільки спочатку представник відповідача пояснив, що до Прилуцького МРЕВ ДАІ звернувся директор СТОВ
"Антонівське" з проханням переоформити автомобіль з товариства на приватних осіб, а потім пояснив, що
відповідно до заяви автомобіль знімався з обліку для його подальшої
реалізації або вибракування і мови про те, щоб вказаний автомобіль
перереєструвати на іншого власника спочатку
не було. Керуючись при розгляді справи вказівками ГУ ДАІ "Про порядок проведення реєстраційних
операцій транспортних засобів, які в
процесі розпаювання фонду переходять у власність колишніх членів КСП" № 4/3247 від 17.08.2001 року, суд не звернув
уваги, що діє Постанова КМУ "Про затвердження
правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі
автомобілів, мотоциклів усіх типів,
марок і моделей, напівпричепів та мотоколясок" №1388 від 07 вересня 1998 року із змінами та доповненнями, які мають
вищу юридичну силу. Зазначеними
правилами визначено на підставі яких документів проводиться реєстрація, перелік
яких не є вичерпним, та встановлений вичерпний перелік обставин, при яких може бути проведено анулювання
реєстрації транспортних засобів. Представником
МРЕВ ДАІ не було надано суду копії заяв про зняття з обліку автомобіля, і дану обставину встановлено
тільки зі слів представника відповідача,
що викликає сумнів у їх достовірності. Також не було надано оригінал журналу для звірки достовірності записів
на наданій копії журналу, в якому проведено запис про зняття з
реєстрації ТЗ, а потім проведено анулювання
даного запису. Дана копія не була завірена належним чином. Судом не враховано ту обставину, що свідоцтва про
реєстрацію та транзитні номери надавалися
не директору СТОВ "Антонівське" Ігнатенку І.І., а позивачу, про що він розписався, а директор СТОВ
"Антонівське" в день зняття автомобілів з обліку присутнім не
був.

В апеляційній скарзі СТОВ "Антонівське" просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального
права та на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Суд не мав права робити висновок про
незаконність виділення позивачу майна в рахунок
майнового паю, оскільки питання про виділення
майна позивачем не ставилось і суд вийшов за межі заявлених вимог. Не відповідають дійсності твердження суду про те, що
директор СТОВ "Антонівське" Ігнатенко І.І. 30.05.2006 року написав
заяву про зняття автомобіля з обліку для
подальшої реалізації та вибракування, оскільки директора у Прилуцькому МРЕВ ДАІ не було, а документи на зняття
транспорту з обліку були подані
довіреною особою, про що було зроблено відповідний запис та заповнено стандартний бланк заяви,
наданий працівником ДАІ, який не був
наданий в судове засідання. Також суд не перевірив яким же чином було анульовано
рішення про зняття автомобіля з обліку і на підставі якого документу та рішення, і не з'ясовано чому
працівники ДАІ, прийнявши таке рішення,
не прийняли мір для повернення товариству сплачених коштів, не звернулися
за поверненням назад виданих ними транзитних номерів. Посилаючись на те, що в постанові КМУ № 1388 від 07 вересня 1998 року не передбачений порядок перереєстрації
автомобілів у випадку виділення майнового паю громадянам, суд не
звернув уваги та не надав оцінки пунктам 6 та 8 вказаної постанови. Прийняте судом рішення не відповідає вимогам Конституції України, ЦК України, ЗУ "Про власність", так як порушує право власника вільно розпоряджатися та користуватися належним
йому майном.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційних скарг, колегія суддів приходить до слідуючого висновку.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що при перереєстрації автомобілів у
випадку виділення майнового паю громадян слід
керуватися вказівкою ГУ ДАІ "Про порядок проведення реєстраційних операцій транспортних засобів, які в процесі розпаювання фонду переходять у власність колишніх членів
КСГГ № 4/3247 від 17.08.2001 року, відповідно до якої
перереєстрація транспортних засобів може проводитися
на підставі договору про спільне володіння, користування і розпорядження
майном, письмової згоди співвласників, справжність підписів яких завірена нотаріусом, рішення загальних зборів про
затвердження переліку майна пайового фонду, яке
виділяється співвласникам при виході з членів КСП та акту приймання-передачі
транспортних засобів. Оскільки вищезазначені документи не були надані
позивачем, тому вказаний автомобіль і не було зареєстровано на
позивача.

Висновок суду
щодо відсутності достатніх правових підстав у відповідача
для реєстрації транспортного засобу ґрунтується на матеріалах справи і
відповідає вимогам закону.

Як вбачається з рішення Варвинського районного суду від 18 лютого 2006 року, ОСОБА_1 звертався з цивільним позовом до
сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Антонівське" про виділення йому в
натурі належних йому та покійному батьку
майнових паїв на загальну суму 8172 грн.. Проте рішенням суду вимоги позивача
було задоволено частково та зобов'язано відповідача за рахунок майна, що було передане з колективного сільськогосподарського
підприємства "Антонівське" виділити
майнові паї на суму 8172 грн. в такій структурі: 5 основних засобів першої групи - 70,1 %, другої і третьої групи -12,1 %, оборотних засобів 17,8%, а за відсутності можливості
реального виділу майна відповідно до структури майнового
паю стягнути з СТОВ "Антонівське" на його користь вартість майнового паю в грошовому еквіваленті на суму 8172 грн.. При цьому суд виходив із неможливості виділення
конкретного майна, оскільки розподіл майна відноситься до
компетенції загальних зборів співвласників майнових паїв.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи, або особа щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 124 Конституції України рішення суду, що набрали законної сили є
обов'язковими для виконання.

Рішенням фактично змінено порядок і спосіб виконання рішення Варвинського
районного суду від 18 лютого 2006 року, що є компетенцією суду, а також право визначення чи зміни структури майнового паю мають
співвласники майнових паїв, а не збори учасників товариства з обмеженою
відповідальністю, що випливає і зі змісту ст.ст. 358, 364 ЦК України.

За таких обставин, суд обгрунтовано прийшов до висновку щодо правомірності дій відповідача, яким не було взято до
уваги рішення зборів учасників сільськогосподарського
товариства з обмеженою відповідальністю "Антонівське" від 11 травня 2006 року як належний документ,
підтверджуючий право власності позивача на    автомобіль, оскільки дане рішення
суперечить

рішенню
Варвинського районного суду від 18 лютого 2006 року, яке відповідно до ст. 129 Конституції України носить
обов'язковий характер.

З врахуванням викладеного, інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування вірного по суті рішення суду
першої інстанції.

Керуючись ч.З
ст.160, ст.ст. 195, 196,
198 ч.І п.1, 200,   205, 206
КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну   скаргу   ОСОБА_1залишити   без задоволення.

Постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 листопада
2006 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після набрання законної сили постановою апеляційного суду.