У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

20 липня 2007 року                                                                                             м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

в складі:

Левченка Є.Ф.,
Лихути Л.М., Романюка Я.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Вімпекс”
до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі - продажу земельної ділянки за
касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю “Вімпекс” на рішення
Луцького міськрайонного суду від 21 листопада 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Волинської області від 21 лютого 2007 року,

в  с  т
а  н  о  в  и
л  а :

ТОВ “Вімпекс” звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1. про визнання дійсним
договору купівлі - продажу земельної ділянки, мотивуючи свої вимоги тим, що у
травні 2003 року сторони домовились про укладення договору купівлі-продажу
земельної ділянки з незавершеним будівництвом по АДРЕСА_1 у м. Луцьку. Оскільки
у відповідача не було відповідних документів для укладення договору,
домовленість про умови продажу була усною і договір не було посвідчено
нотаріально. Так як відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення
зазначеного договору, позивач просив суд позов задовольнити.

Рішенням
Луцького міськрайонного суду від 21 листопада 2006 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Волинської області від 21 лютого 2007 року у
позові  ТОВ “Вімпекс” відмовлено.

У
касаційній скарзі ТОВ “Вімпекс” просить скасувати рішення Луцького
міськрайонного суду від 21 листопада 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Волинської області від 21 лютого 2007 року, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та
неправильне застосування судом норм матеріального права.

Колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ТОВ “Вімпекс” не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних
міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням судом норм
матеріального та процесуального права і доводи скарги їх висновків не
спростовують.

Керуючись
ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну
скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Вімпекс” відхилити.

Рішення
Луцького міськрайонного суду від 21 листопада 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Волинської області від 21 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                      Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Я.М. Романюк