Справа №
РІШЕННЯ

Ім'ям України

21.02.2007 року                Красноперекопській міськрайонний
суд АР Крим в складі:

головуючого
судді                                                                                      Караваева К.М.,

при секретарі                                                                                        Буторіній
Н.В., розглянувши у від-

критому судовому
засіданні в м. Красноперекопське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення сум за договорами позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ІНФОРМАЦІЯ_1 року звернулася до суду, просить
стягнути з відповідача 27775,00 грн, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року і
ІНФОРМАЦІЯ_3року він позичив у неї відповідно 5100 доларів США і 400 доларів США для придбан­ня
товарів, що складає, згідно с
курсом НБУ долара США
до гривні, вищевказану суму, однак, незважаючи на неод­норазові вимоги
позивачки повернути їх, до теперішнього часу це зробити відмовляється.

У судовому
засіданні представник позивачки ОСОБА_3, а також раніше допитана судом ОСОБА_5
під­тримали заявлені вимоги та наполягають на їх задоволенні.

Відповідач
та його представник ОСОБА_4 позов не визнали, посилаючись на те, що гроші у
сумі 5100 доларів США, яки були
отримані відповідачем по розписки від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, витрачені ним на
придбання морозильного обладнання для фірми „Крафт ГМбх" під час роботи у
даному підприємстві у якості менеджера і не підлягали повер­ненню ОСОБА_5, а
отримані 400 доларів США
по розписки від ІНФОРМАЦІЯ_3року - повернені ним останній протягом
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Суд,
вислухавши сторони та їх представників, допитавши свідків, вивчивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, згідно ст.ст. 1046,1047,1049 ЦК
України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у влас­ність
другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зо­бов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж
якості.На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника або іншій документ, який посвідчує передання
йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості
речей.Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в
порядку, встановленим договором.Якщо договором не встановлений строк повернення
позики, позика має бути повернута протягом 30 днів від дня пред'явлення
позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.Як витікає з
представленої позивачкою розписки від ІНФОРМАЦІЯ_3року, ОСОБА_2, будучи приватним
підпри­ємцем, взяв у борг у ОСОБА_5 400 доларів США для придбання товарів на власні потреби.Даний договір позики
складений сторонами в простій письмовій формі, що відповідає вимогам ст. 1047 ЦК Украї­ни.У
судовому засіданні сторони підтвердили факт передачі ОСОБА_5 і отримання
ОСОБА_2 грошей по даному договору позики.

З
пояснень позивачки виходить, що грошова сума, вказана в розписці, відповідно
курсу долара США до гривні,
незважаючи на її неодноразові вимоги повернення, до теперішнього часу
відповідачем їй не повернута.

ОСОБА_2, відмовляючи
виконати дані вимоги ОСОБА_5, посилається на те, що вони є безпідставними,
оскільки він повернув отримані від нею ІНФОРМАЦІЯ_3року кошти по видатковим
касовим ордерам від ІНФОРМАЦІЯ_6року у сумі 1590,00 грн і ІНФОРМАЦІЯ_5 року - у
сумі 2000 грн.

На підтвердження
своїх показів ОСОБА_2 надав
суду копії даних ордерів с
підписами на них ОСОБА_5З фактами отримання грошей по вказаним ордерам
ОСОБА_5 погодилася.

Разом з
тим, як витикає з пояснень сторін, між ними в період з ІНФОРМАЦІЯ_7 року по
ІНФОРМАЦІЯ_4 рік неодноразово укладалися до­говори позики, яки у вказаний
період ОСОБА_2 частково виконувались, про що ОСОБА_5 підтверджува­ла своїми
підписами у розписках та видаткових касових ордерах.

Оскільки
в наданих суду видаткових касових ордерах від ІНФОРМАЦІЯ_6року і ІНФОРМАЦІЯ_5
року не вказано - по якому договору позики ОСОБА_5 отримала гроші від ОСОБА_2,
а сама ОСОБА_5 заперечує проти отримання грошей саме по договору позики від
ІНФОРМАЦІЯ_3року, то суд приходить до висновку, що видаткові касові ордера, яки
були представлені ОСОБА_2 на підтвердження повернення грошей ним по даному
договору позики, не мо­жуть бути визнані належними доказами виконання його
зобов'язань по ньому.Інших доказів у обґрунтуванні своїх заперечень проти
позову, відповідно до положень ст. 1051 ЦК
України, відпо­відачем суду надано не було.При таких обставинах, суд
вважає, що вимоги позивачки в частині стягнення суми по договору позики від
ІНФОРМАЦІЯ_8 року, відповідно до курсу гривні до долару США, встановленому
НБУ, у розмірі 2020,00 грн підлягають задоволенню.Відмовляючи у іншої частині
позову ОСОБА_5, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за звернення фізичних чи юридич­них осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів
сторін, які беруть участь у справі.

Заявляючи вимоги щодо стягнення сум, яки ОСОБА_2 отримав по
розписці від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, позивачка та її представник ОСОБА_3 виходили з
того, що між сторонами був укладений договір позики, з чим суд пого­дитися не
може.

Так, згідно з представленої позивачкою розписці від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_2,
діючи у якості менеджера фірми „Крафт ГМбх", в період з травня по
червень ІНФОРМАЦІЯ_7 року отримав від ОСОБА_5 грошові кошти на загальну суму
5100 доларів США для придбання
морозильного обладнання для фірми „Крафт ГМбх".

Даний
факт отримання грошей ОСОБА_2 сторони підтвердили у судовому засіданні.

Разом з тим, оскільки яких-небудь зобов'язань, у тому
числі і усних, при отриманні грошей від ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_2 на себе не брав, то спір
між ними, пов'язаний з поверненням грошей, на думку суду, повинен бути
розглянутий відповідно до положень статей 1212-1213 ЦК України, якими
врегульовані відносини у зв'язку з набуттям майна без достатньої правової
підстави.

Доводи відповідача про те, що він отримав гроші від
ОСОБА_5 та витратив їх для придбання і встановлення морозильного обладнання для
фірми „Крафт ГМбх", діючи у якості менеджера даної фірми і за її
дорученням, не має значення для вирішення спору, оскільки, як витікає з матеріалів
справи, показів свідка ОСОБА_6, яка працює ди­ректором фірми „Крафт ГМбх",
дана фірма не є учасником відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, ніяких
зобов'язань при отримання грошей останнім від ОСОБА_5 фірма на себе не приймала
і доручення на здійснення вказаних дій йому не видавала, а вказане ним
обладнання у бухгалтерському обліку фірми не значиться.

Також
ОСОБА_6 показала, що особисто вона яких-небудь грошей від ОСОБА_2 не
отримувала,

Доказів про те, що ОСОБА_7 надала суду неправдиві дані
щодо обставин придбання фірмою „Крафт ГМбх" морозильного обладнання,
відповідачем суду не надано.

Незважаючи на те, що у судовому засіданні факт укладання
договору позики між сторонами від ІНФОРМАЦІЯ_2 року не знайшов свого
підтвердження, позивачка та її представник наполягають на стягненні отриманих
ОСОБА_2 сум, вказаних у розписці від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, по правових підставах,
які виникають саме с даного
договору, при цьому відмовились змінити правові підстави для стягнення сум на
інші.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що в
задоволенні позову ОСОБА_5, з вказаних нею та її представником правових
підстав, слід відмовити.

Разом з тим, суд вважає, що позивачка не позбавлена
можливості звернутися до суду з позовом про стягнення сум, отриманих ОСОБА_2 по
розписки від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, по іншим правовим підставам.

Відповідно до ст.88 ЦК
України, судові витрати позивачки повинні бути відшкодовані відповідачем
пропорційно задоволеним її вимогам.

Керуючись
ст.ст.1046,Ю47,1049,1051,1212,1213 ЦК
України, ст.ст.10,11.60,88,212,213,215 ЦПК України, суд

В И
Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2071,01 грн., у тому числі -21,01 грн
- витрати на оплату держмита, 30 грн - витрати на інформаційне-технічне
забезпечення судового процесу Красноперекопським міськрайонним судом АР Крим.

В іншої
частині позову ОСОБА_5 слід відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана
до Апеляційного суду АР Крим протягом 10 днів піс­ля його оголошення через
Красноперекопській міськрайонний суд АР Крим.

На
рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд АР Крим протягом 20 днів
після подачі заяви про його апеляційне оскарження через Красноперекопській
міськрайонний суд АР Крим.