Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13 червня 2007 року                                                                                м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого        Пшонки
М.П.,

суддів:                 Тітова
Ю.Г.,               Прокопчука Ю.В.,

Лященко Н.П.,            Берднік І.С., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до кооперативу «Обеліск» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У
березні 2003 року ОСОБА_1 звернувся з вищезазначеним позовом, посилаючись на
те, що 29 липня 2002 року в м. Києві на вул. Велика Кільцева дорога мала місце
дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) з вини водіїв обох транспортних
засобів: ОСОБА_2, який керував автомобілем ММЗ 4502 державний номер - 9НОМЕР_1,
що належить кооперативу «Обеліск», та ОСОБА_3, який за довіреністю керував
належним йому на праві власності автомобілем «Фольксваген-Пассат» державний
номер НОМЕР_2. В результаті ДТП був пошкоджений його автомобіль в зв'язку з чим
спричинена матеріальна шкода в сумі 14 923 грн. 74 коп.

Посилаючись
на зазначені обставини, а також те, що володільцем джерела підвищеної небезпеки
є кооператив «Обеліск», позивач просив про відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 15 355 грн. 48 коп. та моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.

До
участі у розгляді справи судом були залучені в якості відповідачів водії
ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2004 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Київської області від 28 травня
2004 року, позов задоволено частково. Стягнуто з кооперативу «Обеліск» на
відшкодування матеріальної і моральної шкоди 8662 грн. 74 коп.

У
поданій касаційній скарзі кооператив «Обеліск», посилаючись на порушення судом
норм матеріального права, просить скасувати зазначені судові рішення, а справу
направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна
скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи
рішення про часткове задоволення позовних вимог
ОСОБА_1, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд,
виходив із того, що дорожньо-транспортна пригода мала місце з вини водіїв обох
транспортних засобів, але відповідальним за спричинення шкоди є і кооператив
«Обеліск», оскільки він є власником транспортного засобу.

Проте
з такими висновками суду погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно
до ст. 440 ЦК України (у редакції 1963 року) шкода, заподіяна особі або майну
громадянина, а також шкода, заподіяна організації, підлягає відшкодуванню в
повному обсязі особою, яка заподіяла шкоду.

Як
роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 27 березня 1992
року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» (з відповідними змінами та доповненнями), розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до
статей 440 і 450 ЦК України (у редакції 1963 року) шкода, заподіяна особі і
майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в
повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та вина
зазначеної особи, а коли це було наслідком джерела підвищеної небезпеки,
незалежно від наявності вини.

Під
володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або
громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі
права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з
інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Постановлюючи
рішення про часткове задоволення позовних вимог суд положення зазначеного
закону та відповідні роз'яснення Пленуму Верховного Суду України не врахував та
в порушення вимог ст.ст. 15, 202 ЦПК України (1963 року) не дав належної оцінки
наявному в матеріалах справи договору оренди автомобіля від 1 червня 2002 року
(а.с. 35-36) та не з'ясував хто є володільцем автомобіля, яким керував
ОСОБА_2., а відтак хто повинен нести відповідальність за спричинену шкоду.

Посилання
суду апеляційної інстанції на те, що кооператив передав ОСОБА_2 автомобіль,
який не пройшов техогляд та знаходився в технічно несправному стані в зв'язку з
чим він і повинен нести відповідальність за спричинену шкоду не ґрунтуються на
Законі, оскільки відповідно до ст. 33 Закону «Про дорожній рух» обов'язок щодо
забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх
власника або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Крім
того, вирішуючи спір суд всупереч вимогам ст. 203 ЦПК України (1963 року) не
постановив рішення щодо притягнутих до участі в розгляді справи відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

За
таких обставин, коли судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та
процесуального права їх не можна вважати законними й обґрунтованими та вони
підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись
ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу кооперативу «Обеліск» задовольнити.

Рішення
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2004 року
та ухвалу апеляційного суду Київської області від 28 травня 2004 року
скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                       М.П.
Пшонка

Судді:                                                                 Ю.Г.
Тітов

Ю.В. Прокопчук

Н.П. Лященко

І.С. Берднік