СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-420 2007
p.                            Головуючий
Категорія 23                                                  Доповідач
УХВАЛА Іменем України

20
березня 2007 р.
Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

Головуючого - Вербицького B.C.

Суддів - Дуковського
О.Л., Єгорової С.М.

при секретарі - Березовській
І.А. розглянула у відкритому судовому засіданні в м.  Кіровограді
цивільну справу за апеляційною
скаргою   ОСОБА_1   на
рішення   Олександрівського
районного суду Кіровоградської області від 13 грудня 2006 р.

Заслухавши
доповідача, сторони, представника позивача і вивчивши матеріали справи, колегія
суддів судової палати, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди завданої внаслідок загибелі корови.

Вказала, що між
мешканцями с Підлісне,
де вона проживає, існує усна угода про черговість випасу великої рогатої
худоби.

20.09.2005 року випасав
корів відповідач. Вона мала корову віком 5
років, вагою 500 кг.,
сементальської породи, середньої вгодованості, яку вранці того дня передала
ОСОБА_1. Корова ознак хвороби не мала.

Близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_2
дізналася, що її корова загинула від вздуття, так як наїлася молодих паростків
пшениці та зерна з "мишоловок". Відповідач не дотримався правил
випасу, а потім не вжив заходів по врятуванню корови, або хоча б м'яса яке
стало непригодне до вжитку. Причина загибелі корови констатована в акті розтину
лікаря-ветеринара близько 15.00
год. того ж дня.

Позивачка
просила суд зобов'язати відповідача повернути їй таку ж саму корову в натурі, а
моральну шкоду визначила у 5000
грн.

Суд позов задовольнив частково.

Зобов'язав
відповідача передати позивачці корову, породи - помісь сементальської (молочно-м'ясної) з місцевою, віком
- п'яти років,
вагою не менше 5-ти центнерів, середньої вгодованості.

Стягнув з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 -
300 грн. на відшкодування моральної шкоди, та 51 грн. державного мита. Перерозподілив між сторонами судові
витрати по справі пропорційно задоволеним вимогам.

В апеляційній
скарзі ставиться питання про скасування рішення суду і ухвалення нового, яким в
позові - відмовити.

Луценко
зазначив, що він не порушував умов випасу корів, а в загибелі корови позивачки
його вини немає.

Це є тільки
припущенням позивачки і суду який ухвалив рішення, що не ґрунтується на
належних доказах.

Колегія суддів
не погоджується з доводами апеляційної скарги і вважає, що рішення сулу законне
і обґрунтоване.

Сам факт,
прийняття на себе обов'язку по випасу худоби, обумовлює обов'язок відповідача
по її охороні, дотриманню правил її випасу.

Смерть корови
від темпонії згідно висновку спеціалістів наступає на протязі від 30 хв. до 1 год. 30 хв. в
залежності від кількості з'їденого корму та персональної чутливості самої
корови. Таким чином, поїдання кормів коровою позивачки від яких наступила її
смерть відбулося в період з 10.00
до 12.30 год.
20.09.2005 року під час її випасу ОСОБА_1, що підтверджує його вину.

Виходячи з
вищевикладеного, суд дав спору правильну юридичну оцінку, але з його
резолютивної частини слід виключити вказівку про стягнення зі сторін мита
(судового збору) на користь держави, як не передбачено ЦПК України по даній
категорії справ.

На підставі
викладеного і керуючись ст. ст. 303,
304, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу - відхилити.

Рішення
Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 13 грудня 2006 року - залишити без
зміни, виключивши з його резолютивної частини вказівку про стягнення з ОСОБА_1
на користь держави судового збору у розмірі 15 грн. 00
коп. і про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору у розмірі 235 грн. 00 коп.

Ухвала набуває
чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців.