У Х В А Л А

І М Е
Н Е М   У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г.,
розглянувши  11 липня 2007 року касаційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24
жовтня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22
травня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до комунального житлового
підприємства № 11 про визнання права на жиле приміщення та за зустрічним
позовом комунального житлового підприємства № 11 до ОСОБА_1 в своїх інтересах
та інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення із самовільно
зайнятого приміщення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що з ІНФОРМАЦІЯ_1 вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 та від цих шлюбних відносин має двох
неповнолітніх дітей і сина від попереднього шлюбу.

У зв'язку з тим, що в належній їй
однокімнатній квартирі, яка знаходиться АДРЕСА_1, сім'ї з п'яти осіб проживати
неможливо, вони мешкали в трьохкімнатній квартирі     ОСОБА_2 по АДРЕСА_2.

У
квітні 2003 року вона розірвана шлюб з останнім, однак продовжувала з
ним проживати та вести спільне господарство.

У березні 2004 року ОСОБА_4 помер,
а вона з дітьми продовжувала проживати у його квартирі, але на реєстраційному
обліку за цією адресою ні вона, ні діти не перебували.

Вважаючи, що вона та її діти мають право на проживання в квартирі
АДРЕСА_2,  просила визнати за ними право
на вказане жиле приміщення та зобов'язати комунальне житлове підприємство №11
укласти з нею договір найму спірного приміщення.

Комунальне житлове підприємство №
11 звернулося до суду із зустрічним позовом. Уточнивши свої позовні вимоги,
позивач за зустрічним позовом просив виселити ОСОБА_1 з неповнолітніми
дітьми із самовільно зайнятого жилого приміщення по АДРЕСА_2

Рішенням Дзержинського районного
суду м.Кривого Рогу від 24 жовтня 2006 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2007 року, у
задоволенні позову ОСОБА_1відмовлено, зустрічний позов комунального житлового
підприємства № 11 задоволено в повному обсязі.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків судів обставинам справи,
неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального
права та ставить питання про скасування судових рішень і передачу справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1і задовольняючи
зустрічний позов комунального житлового підприємства № 11, суд першої інстанції
та апеляційний суд, погоджуючись з ним, виходили з того, що ОСОБА_1 не надала
достатніх доказів на підтвердження своїх вимог, не довела, що після розірвання
шлюбу постійно проживала в спірній квартирі як член сім'ї наймача, вела з ним
спільне господарство; позивачці  з дітьми
на праві  власності належить квартира за
іншою адресою, в якій вони
зареєстровані.

За змістом
ч. 1 ст. 335 ЦПК України    суд касаційної
інстанції не  може  встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були  встановлені  в  рішенні  судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу та  про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги  і зміст оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку про те, що судами допущено порушення норм  процесуального або неправильне застосування
норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1 до комунального житлового підприємства №11 про визнання права на житлове
приміщення та зустрічним позовом комунального житлового підприємства №11 до
ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
виселення із самовільно зайнятого приміщення за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 24 жовтня 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2007 року
відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Верховного Суду України                                             А.Г. Ярема