Справа
Доповідач- Михайлів Л.В.
УХВАЛА ІМ1ЇНЕМ
УКРАЇНИ

2007 року
січня 18 дня  колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Дні пропетровскої області

в складі:
головуючого -МИХАЙЛІВ Л.В.,

суддів -
БРАТІЩЕ'ВОЇ Л.А., КАРНАУХ В.В. при секретарі - ЧУБІН1Й А.В.,
за участю: відповідача -
ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому
Розі цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 10 жовтня 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в своїх та в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_5. ОСОБА_3, ОСОБА_4 до приватного підприємства «Крона- Сервіс 2000», приватного
підприємця ОСОБА_6 про
стягнення моральної шкоди від порушення прав споживачів,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2006
року ОСОБА_2. ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду
з позовом про захист прав споживачів, посилаючись на те, що ОСОБА_2 в жовтні 2004 року уклала
договір з відповідачем на поставку та встановлення трьох металопластикових
вікон та однієї двер і АДРЕСА_1
і сплатила згідно договору 4154
грн.

В ході користування поста зленими та виготовленими
виробами виявилася їх неякісність, у зимовий час виникав конденсат та постійно
стікала вода, механізми виробів потребували постійного регулювання, у виробах
встановлено різну фурнітуру, в балконній коробці стерся пластик.

У зв'язку з неодноразовим демонтажем склопакету
пошкоджено пластикові кріплення скла.

Позивачі просили стягнути на користь ОСОБА_2 4154 грн.

Ухвалою суду від 09.10.2006
року позовні вимоги щодо стягнення 4
154 грн. залишено без розгляду.

Позивачі просили стягнути з відповідачів компенсацію
моральної шкоди: на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по 350 грн., на користь
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 по 525
грн., вказуючи, що через неякісний товар зазнали моральних страждань, так
як вікна і двері не забезпечували належний температурний режим у їх помешканні,
мали непривабливий зовнішній вигляд.

Рішенням Інгулецького районного суду м, Кривого Рогу від 10 жовтня 2006 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з приватного підприємця ОСОБА_6 приватного
підприємства «Крона- Сервіс 2000»
солідарно па користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 350 грн. та судові
витрати в сумі 495 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах позивачів
ставить питання про зміну рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. і просить стягнути на їх користь у
відшкодування моральної шкоди суму згідно позові их вимог.

Також просить стягнути на користь ОСОБА_2 витрати на
допомогу адвокату в сумі 640
грн., а не 200 грн., як
стягнув суд. При цьому заявник скарги посилається нате, що по відношенню до
ОСОБА_3 ОСОБА_4
та ОСОБА_5. повинна застосовуватися норма ст. 24 Закону України «Про захист прав споживача» в редакції 2002 року та ст. 22- в редакції 2005 року.

Суд помилково не застосував ст. 1209 ЦК України 2003 року до інших
позивачів, тому рішення в частині відмови в сгиненні на їх користь моральної
шкоди є незаконним.

В іншій частині рішення не оскаржується.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в
межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини
справи, дав їм належну оцінку та обґрунтовано, у відповідності з нормами
матеріального та процесуального права, частково задовольнив позовні вимоги.

З матеріалів справи вбачаються, що між ОСОБА_2 та
відповідачем-приватним підприємцем ОСОБА_6
укладено договір від 08.10.2004
року та 13.10.2004 року про
поставку трьох металопластикових вікон та одних дверей на загальну суму 4 154 грн.

Відповідно до договору комісії від 02.01.2004 року між
Приватним підприємцем ОСОБА_6. та приватним підприємством «Крона-Сервіс-2000»
повну відповідальність за якість товару і
есе комітент- приватне підприємство «Крона-Сервіс-2000».

21.10.2004
року відповідач -приватний підприємець ОСОБА_6 встановив зазначені вироби в квартирі Х« АДРЕСА_1, вартість робіт
оплачено замовницею, що підтверджується листом замовлення( а.с. 10,16), квитанціями до прибуткового
орд гру ( а.с. 13,18), актом приймання - здачі виконаних
робіт, складеного замовником та виконавцем 21.10.2004р., згідно якого роботи
виконано якісно, в зазначений термін, претензій сторони не мають.

Після встановлення металопластикових вікон та дверей
відповідач двічі виконував роботи про регулюванню дверей та вікна в червні та
вересні 2005 року,
після виконанні робіт замовник претензій до відповідачів не мав, про що
свідчить акт від 31.06.2005
року та від 28.09.2005
року.

05.07.2006
року зроблено висновок судово -
товарознавчої експертизи, згідно якого надані для дослідження три вікна та
одні двері мають дефекти виробничого та невиробничого характеру, що не
допускаються вимогами ДСТУ; інші дефекти, які можуть бути усунуті в процесі
регулювання та заміни складових частин, є неістотними, однак негативно
впливають на зовнішній вигляд та експлуатаційні властивості виробів.

Відповідно до акту про усунення дефектів вікон від 11.08.2006 року дефекти,
зазначені в акті експертизи від 05
06.2006 року усунуто в повному обсязі, претензій з боку замовника
немає, про що свідчить підпис ОСОБА_2 в акті.

Судом встановлено, що наявність у металопластикових вікон
та дверей певних недоліків та дефектів доставляла позивачці - ОСОБА_2незручностей,
вона нервувала з приводу звернення до відповідачів за усуненням недоліків, у
зв'язку з чим зазнавала моральних страждань.

Суд прийшов до висновку, що позовні, вимоги позивачки - ОСОБА_2 про
стягнення з відповідачів суми моральної шкоди підлягають задоволенню, оскільки
вона є   споживачем   за
договором   поставки, при   цьому суд керувався ст. ст.8, 22 Закону

3

України «Про захист прав споживачів» в редакції 2005 року та ст.ст. 14, 24 Закону України
«Про захист прав споживами» в редакції 2002
року.

Суд також обгруновано плийшов до висновку, що не
підлягають задоволенню інші позовні вимоги ОСОБА_2 та позовні вимоги позивачів - ОСОБА_5,
ОСОБА_3. ОСОБА_4, оскільки позивачами не надано доказів на підтвердження свой позовних вимог і
з такими висновками суду погоджується колегія суддів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що по
відношенню до ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5. повинна застосовуватися норма ст. 24 Закону України «Про захист прав споживача» в редакції 2002 року та ст. 22- в редакції 2005 року і суд
помилково не зтсгосузав ст. 1209
ЦК України 2003 року до
інших позивачів, с необгрунтованими,
оскільки спростовуються матеріалами справи та висновками   суду.

Як вбачається з матеріалів страви, позивачі» ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 не перебували в договірних відносинах з відповідачами, при цьому не
надали суду доказів тому, що дефекти та невідповідність якості вікон та дверей
спричинили їм моральну шкоду.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду є законним та
обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Питання про розподіл судових витрати між сторонами при
постановленні рішення вирішено судом відповідно до вимог ч.І ст. 88 ЦПК України
пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303,307,
301;, 313-315 ЦПК
України, колегія  суддів,-

У X В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3.,
ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 10 жовтня 2006 року залишити
без   змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, але
може бути оскаржена до Верховного Суду України на протязі двох місяців з
дня  набрання законної сили.

Судді