У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя
Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши                        2 липня 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м. Феодосія від 24 квітня 2007 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до Щолкінської міської ради Автономної Республіки Крим, комунального
підприємства “Щолкіно-Азов”, товариства з обмеженою відповідальністю
“Крименергосервіс-2004”, управління житлово-комунального господарства м.
Щолкіно Автономної Республіки Крим про відшкодування матеріальної і моральної
шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1  звернулася
до суду із зазначеним позовом, який обгрунтовувала тим, що відповідачі
неналежним чином виконували свої обов'язки по обслуговуванню будинку АДРЕСА_1,
в якому квартира НОМЕР_2 належить їй та її дочці, що заподіяло їй матеріальну
шкоду в розмірі 4 833 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., оскільки в
неї погіршився стан здоров'я, вона з донькою вимушена проживати в іншому місці.

Просила її вимоги задовольнити, відшкодувати вказану
шкоду.

Рішенням Ленінського районного суду Автономної Республіки
Крим від 25 грудня 2006 року позов задоволено частково. Стягнуто з комунального
підприємства (далі - КП)   “Щолкіно-Азов”
на користь позивачки 3 193 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, моральної
шкоди 2 000 грн. і судові витрати. Із Щолкінської міської ради Автономної
Республіки Крим на користь позивачки стягнуто на відшкодування моральної шкоди
3 000 грн. У задоволенні  решти позову
відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Автономної Республіки Крим
у                 м. Феодосія від 24
квітня 2007 року зазначене рішення суду першої інстанції в частині
відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн. з Щолкінської міської ради
Автономної Республіки Крим, стягнення витрат на лікування в розмірі 164 грн.,
на складання позову в розмірі 80 грн.,
на виготовлення копій у розмірі 34 грн. 50 коп. скасовано й ухвалено
нове рішення, яким у задоволенні зазначених позовних вимог ОСОБА_1  відмовлено. В решті рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на
неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та
ставить питання про скасування рішення Автономної Республіки Крим у м. Феодосія
від 24 квітня 2007 року і залишення в силі рішення Ленінського районного суду
Автономної Республіки Крим від 25 грудня 2006 року. Зокрема, зазначає, що суд
апеляційної інстанції не повною мірою взяв до уваги понесені нею витрати на
оплату послуг адвоката, витрати, пов'язані з лікуванням та виготовленням копій,
зробив неправильні висновки про відсутність між ОСОБА_1 та Щолкінською міською
радою Автономної Республіки Крим договірних відносин, про відсутність доказів
про те, що Щолкінська міська рада
відмовила у наданні коштів на ремонт крівлі будинку за зверненням КП
“Щолкіне-Азов” та неможливість відповідальності згаданої ради за позовом
ОСОБА_1  тощо.

У відкритті
касаційного провадження у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог про стягнення з Щолкінськї міської ради на
відшкодування моральної шкоди 3 000 грн. та з КП  “Щолкіно-Азов” витрат на лікування та виготовлення
позову і копій, апеляційний суд виходив з того, що позивачка не надала
достатніх доказів на підтвердження своїх вимог і доводів щодо заподіяння
їй  моральної шкоди  неправомірними діями Щолкінської міської ради
та понесення  зазначених витрат.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не  може  встановлювати або (та) вважати
доведеними  обставини,  що
не  були  встановлені
в  рішенні  судів першої та апеляційної інстанції чи
відкинуті   ними,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу
та  про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку про те, що судом
апеляційної інстанції допущено порушення або неправильне застосування норм  процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5 ч. 3
ст. 328   ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необгрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження
в справі за позовом ОСОБА_1 до Щолкінської міської ради Автономної Республіки
Крим, комунального підприємства “Щолкіно-Азов”, товариства з обмеженою
відповідальністю “Крименергосервіс-2004”, Управління житлово-комунального
господарства м. Щолкіно Автономної Республіки Крим про відшкодування матеріальної
і моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                      А.Г. Ярема