СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 22ц-10 2462007                                        Головуючий в 1 інстанції Грищенко Н.М.
Категорія 21 1                                                 Доповідач Митрофанова Л.В.
УХВАЛА

Іменем   України

11 січня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської області в складі: головуючого:
судді Михайлів Л.В. суддів:
Митрофанової Л.В., КарнаухВ.В. при секретарі: Чубіній А.В.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Кривому Розі на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 31 жовтня
2006 року за позовом ОСОБА_2 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі про відшкодування моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому
Розі надалі Фонд соціального страхування про відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що з
1977 року по 1991 рік працював ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1995 по лютий 2005 року працював ІНФОРМАЦІЯ_2 з повним робочим днем в підземних умовах у зв'язку з чим отримав професійне захворювання. Згідно висновку МСЕК від
23.02.2005 року йому первинно встановлено 25 % втрати професійної
працездатності, а з 01.03.2006 року безстроково,
тому просив суд стягнути з відповідача 80 000 грн. у відшкодування моральної
шкоди.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 31 жовтня 2006
року позов задоволений частково, з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі на користь ОСОБА_2. стягнуто у
відшкодування моральної шкоди 14 000 грн. В решті позову - відмовлено.

В апеляційній
скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі ставить питання про скасування рішення
суду та відмову позивачу в задоволенні
позовних вимог, оскільки при ухваленні рішення судом порушені норми матеріального і процесуального права. Рішення
суду грунтується на недоведених та неповно
з'ясованих обставинах, позивачем не наданий висновок МСЕК про наявність факту спричинення моральної шкоди та не
встановлено, якими неправомірними діями заподіяна моральна шкода, Фонд
соціального страхування є неналежним відповідачем по

даній справі,
оскільки шкода заподіяна з вини роботодавця, судом не застосований строк позовної
давності.

В судовому засіданні представник позивача просила апеляційну скаргу
відхилити, рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2. з 1977 року по 1991 рік працював ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1995 по лютий 2005 року працював ІНФОРМАЦІЯ_2 з повним робочим днем в підземних
умовах у зв'язку з чим отримав професійне захворювання. Згідно висновку МСЕК від 23.02.2005 року йому первинно
встановлено 25 % втрати професійної працездатності, а з 01.03.2006 року
безстроково.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано керувався ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві і профзахворювань, що призвели втрату працездатності», яка
передбачає відшкодування Фондом моральної шкоди за наявності факту
його спричинення.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв'язку з травмуванням та професійним захворюванням, встановлений в судовому
засіданні. Йому протипоказана фізична праця, суттєво змінилися умови його життя,
відчуває себе соціально невлаштованою
людиною, повинен постійно проходити медикаментозне лікування, курсові лікування в стаціонарі, санаторно-курортне
лікування, нестача коштів на це викликає
у нього сильні моральні страждання, він позбавлений нормальних життєвих зв'язків, повноцінного відпочинку та спілкування
з оточуючими і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя.

Розмір моральної шкоди визначений судом з урахуванням конкретних обставин
по справі, характеру моральних страждань і наслідків,
що наступили.

Доводи відповідача стосовно відсутності висновку медично-соціальної
експертної комісії про наявність факту
спричинення моральної шкоди не обґрунтовані, оскільки вищезгаданий закон передбачає обов'язковий висновок МСЕК лише для
потерпілих, яким не встановлена стійка втрата професійної працездатності.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом по справі постановлено
законне та вмотивоване рішення, а доводи
скарги є безпідставними та спростовуються висновками суду.

Керуючись ст.
ст. 303,307,308,
314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань України в м. Кривому Розі відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 31 жовтня 2006 року -залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.