Справа 22-1112                                                          Суддя 1 інстанції        Дорошенко В.Г.
Категорія 29                                                                 Доповідач Бугрим Л. М.
УХВАЛА

Іменем України

29
січня 2007 року
Апеляційний суд Донецької області у складі Головуючого Бугрим Л.М. Суддів
Лоленко А.В.,

Рецебуринського
Ю.Й. При секретарі
Проляпа О.В.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Донецька від 16 жовтня 2006 року постановленного по цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,третя особа КП ЖЄК № 4 Кіровського району м. Донецька про визнанняння таким ,що
втратив право користування житлом та зняття його з реєстраційного обліку.

Заслухавши
доповідь судді Бугрим Л.М., вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 -ОСОБА_3 пояснення
ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

У травні 2006 року ОСОБА_2
звернулась з позовом до ОСОБА_1 про визнання його таким ,що втратив право
користування житлом на підставі ст. 71
ЖК України та до ОСОБА_4 про виселення її з квартири на підставі ст. 98.99 ЖК України В
обгрунтування позову вона посилалась на те, що 12 жовтня 1998
року вона придбала на підставі договору купівлі- продажу, удостовіренному
товарною біржею у ОСОБА_1 двукімнатну
квартиру АДРЕСА_1.Рішенням Кіровського районного
суду м. Донецька від 28.12.2002
року за нею було визнане право власності на цю квартиру, після чого вона здійснила реєстрацію в БТІ на своє ім"я.
З 1998 року вона не може вселитись
до квартири через те, що у квартирі фактично проживає ОСОБА_4, а ОСОБА_1 у
квартирі не проживає, а лише є прописаним

Пізніше ОСОБА_2 звернулась з додатковим позовом до
ОСОБА_1 про стягнення витрат на оплату квартири , посилаючись на те, що хоча ОСОБА_1 не проживає у спірній
квартирі, однак є прописаним і вона вимушена нести витрати на оплату
комунальних послуг на суму 1587
грн..Просила вказану суму стягнути з відповідача на її користь / а.с. 34/ Ухвалою
Кіровського районного суду м. Донецька від 23 листопада 2005
року було прийнято відмову ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_4 про виселення і
провадження по справі у цієї частині було закрите .
/ а.с. 110/

Рішенням
Кіровського районного суду від 23
листопада 2005 року
ОСОБА_1 було визнано таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1. КП ЖЄК -4 Кіровського
району м. Донецька зобов'язано зняти ОСОБА_1 з реєстраційного обліку з цієї
квартири.

Ухвалою
Апеляційного суду від від 3
березня 2006 року
зазначене рішення суду було скасовано, а справа була повернута на новий розгляд
у той же суд в іншому складі суддів.

ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про
вточнення позовних вимог посилаючись на те, що ОСОБА_1 після укладення
договору купівлі- продажу квартири проживав у неї без достатніх правових
підстав, у 2003 році з
квартири виселився та забрав належне йому майно .Між тим, не проживаючи у
квартирі відповідач залишився бути зареєстрованим за адресою її квартири і тим
самим порушує її права власника, створює перешкоди у реалізації її прав
власника по володінню, користуванню ,
розпорядженню власністю, вона вимушена за нього нести витрати на сплату
комунальних послуг. На підставі ст. 48
Закону України „ Про
власність" просила визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування
житлом у спірній квартирі, усунути перешкоди у користуванні власністю та
зобов"язати КП ЖЄК №
4 Кіровського району м. Донецька ОСОБА_1 зняти з реєстраційного обліку.

У процесі
розгляду справи ОСОБА_2 відмовилась від частки позовних вимог про стягнення
збитків по оплаті комунальних послуг

. Ухвалою
Кіровського районного суду м. Донецька від 30 серпня 2006
року  відмова від позову прийнята і у
цієї частині провадження по справі було закрите.

Рішенням
Кіровського районного суду м. Донецька від 16 жовтня 2006
року ОСОБА_1 було визнано таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1. КП ЖЕК № 4 Кіровського
району м. Донецька зобов"язано зняти ОСОБА_1 з реєстраційного обліку за
адресою спірної квартири.

На зазначене
рішення суду ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга у якій він просить рішення
суду скасувати , оскільки
судом не було враховано факт укладання мнимої угоди договору купівлі-продажу спірної
квартири між ним та позивачкою ,.він не має іншої кваартири і вона є для нього
єдиним та постійним місцем проживання У спірну квартиру ОСОБА_2 вселила
квартирантів, він там зараз не проживає, тимчасово проживає за іншою
адресою.Иого касаційна скарга на рішення суду зараз знаходиться у Верховному
Суді України і до її розгляду ОСОБА_2 має намір продати спірну квартири

У судове
засідання ОСОБА_1 не з"явився, про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.Його представник ОСОБА_3 підтримувала
доводи апеляційної скарги у повному обсязі ,. просила рішення суду скасувати та відмовити ОСОБА_2 у позові

ОСОБА_2 просила рішення суду
залишити без зміни.

Апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду -залишенню без зміни
з наступних підстав

Розглядаючи
спір,суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи , надані докази,
яким дав належну оцінку, вірно визначив характер спірних правовідносин,
правильно застосував матеріальний закон.

Зокрема, судом
встановлено, що позивачка 12
жовтня 1998 року на
підставі договору купівлі- продажу укладенного Донецьким філіалом біржі „ Украінська"
придбала у відповідача ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1. У
зв"язку з тим ,що договір купівлі- продажу було укладено на товарній біржі,
а відповідач ухилявся від нотаріального оформлення угоди, ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання угоди дійсною та визнання за нею права
власності на квартиру. Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 28 грудня 2002 року договір
купівлі-продажу квартири було визнано дійсним , а за ОСОБА_2 було визнано право власності на цю квартиру.

Наданими
доказами судом було встановлено, що ОСОБА_1 після продажу квартири залишився в
ній проживати до вересня 2003
року, після чого з квартири виселився разом з ОСОБА_4 та членами сім"ї
про що свідчить розписка ОСОБА_4 у якій вона вказує на те, що забрала свої речи
та речи її сім"ї, претензій не має /
а.с. 104 /.Будь-яких
правових підстав для збереження права користування спірним житлом ОСОБА_1 суду
не надав,не надав він і доказів з приводу того ,що між ним та власником
квартири ОСОБА_2 було укладено договір найма
житла,тобто , що житлом він користувався на інших правових підставах.
Не проживаючи у спірній квартирі більш ніж 6 місяців відповідач втратив право користування цим житлом
у відповідності з вимогами ст. 71
ЖК України. Наявність його прописки у спірній квартирі порушує законні
права та інтереси позивачки як власника квартири , оскільки відповідач продавши квартиру позивачці є
колишнім власником і повинен був знятись з реєстраційного обліку у
добровільнолму порядку.Позивачка вимушена сплачувати за нього комунальні
послуги і окрім того наявність реєстрації відповідача за місцем її прописки
обмежує її право власності .
У відповідності з вимогами ч.2 ст. 48
Закону України „ Про
власність „ власник
може вимагати усунення будь-яких порушень прав,хоча б ці порушення й не були
пов"язані з позбавленням права володіння.

За таких
обставин , суд
першої інстанції прийшов до вірного висновку про обгрунтованість позовних вимог
та їх задоволенню

Доводи
апеляційної скарги про те ,
що попереднє рішення суду про визнання договору дійсним є помилковим, і для
відповідача спірна квартири є єдиним місцем проживання є непереконливими та не
спростовують висновків суду .

Рішення суду
постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону.

У відповідності
з вимогами ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
зміни,якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене та керуючись ст
ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч 1
п 1
,315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
Кіровського районного суду м. Донецька від 16 жовтня 2006
року постановленного
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,третя особа КП ЖЄК № 4 Кіровського
району м. Донецька про визнанняння таким ,що втратив право користування житлом
та зняття його з реєстраційного обліку -
без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили після її проголошення та може бути
оскаржена до Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня
набрання нею чинності.