Справа
№2-44/2007
РІШЕННЯ Іменем   України

21
лютого 2007
року                                                                           смт.Куликівка

Місцевий Куликівський районний суд Чернігівської області
в складі:

головуючого судді -   Войтеха О. І. при секретарі   -      Гуртовій Я.М.

заслухавши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. АДРЕСА_1;

до відповідача -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, прож.АДРЕСА_2;

про реальний виділ належної частини
домоволодіння в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою де просить
провести реальний розподіл домоволодіння АДРЕСА_3  виділивши
їй (згідно технічного паспорту і висновку
спеціаліста С-1052) його 1/2 частину у вигляді: кухні 1-1,
площею 18.4
кв.м, вартістю 3739
гривень; комору II, площею
5.8 кв.м,
вартістю 815 гривень;
веранду І, площею 5.1 кв.м,
вартістю 716 гривень;
пригребницю Б-І, вартістю 216
гривень; погріб б-І,
вартістю 710
гривень; 1/2 частину сараю Г-І, вартістю 1953 гривні; а відповідачці ОСОБА_2 -кімнату 1-2,
площею 29.9
кв. М, вартістю 6075 гривень; сарай В-1, вартістю 377
гривень; 1/2 частину сараю
Г-1, вартістю 1953
гривні; стягнувши з неї на її
користь 128 гривень
переотриманої вартості 1/2 ідеальної частини домоволодіння.

Одночасно просить відшкодувати їй вартість сплаченого
держмита в сумі 51 гривня,
ЗО гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, 508 гривень витрат за проведення експертизи та 200
гривень оплати юридичних послуг.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що її батько ОСОБА_3 проживав у власному будинку домоволодіння АДРЕСА_3, яке 19.03.1997 року подарував в рівних частинах їй та
відповідачці.

ІНФОРМАЦІЯ_3  він помер.

Реального розподілу домоволодіння в
натурі не було.

Після смерті батька у неї виник спір із відповідачкою з
питань володіння подарованого майна.

Просить розглянути спір та винести
відповідне рішення.

Відповідачка позов визнає частково, згодна провести
реальний розподіл домоволодіння
по межах, вказаних позивачкою, вважає можливим відшкодувати половину судових витрат у вигляді сплаченого
держмита та затрат на ІТЗ, і заперечує
необхідність сплати 128 гривень
переотриманої вартості 1/2 ідеальної частини домоволодіння, оскільки вона із своїм чоловіком за свій кошт
добудовувала сарай,  частина якого
дісталася  позивачці,  а також заперечує

необхідність
відшкодування витрат на проведення експертизи і за надання правової допомоги, оскільки вважає, що це є
приватною справою позивачки.

Заслухавши сторони, та дослідивши матеріали цивільної
справи, суд доходить висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка і відповідачка є власниками 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_3, подарованого їм померлим батьком ОСОБА_3.

Після смерті батька сторони в добровільному порядку фактично розподілили домоволодіння і позивачка стала користуватися
кухнею 1-1, площею
18.4 кв.м,
вартістю 3739 гривень;
коморою II, площею
5.8 кв.м,
вартістю 815 гривень;
верандою І, площею 5.1 кв.м,
вартістю 716 гривень;
пригребницею Б-І, вартістю 216
гривень; погрібом б-І,
вартістю 710
гривень; 1/2 частиною сараю
Г-І, вартістю 1953
гривні; а відповідачка ОСОБА_2 -
кімнатою 1-2,
площею 29.9
кв. М, вартістю 6075 гривень; сараєм В-1, вартістю 377
гривень; 1/2 частиною сараю
Г-1, вартістю 1953
гривні.

Реального розподілу домоволодіння в
натурі не було.

В судовому засіданні сторони погодилися на фактично
відбувшийся реальний розподіл домоволодіння.

Висновком спеціаліста експертної фірми "Еталон"
підтверджено варіант розподілу
домоволодіння, на який згодні сторони. Разом з тим у висновку обумовлено, що позивачка користується частиною
домоволодіння, вартість якого на
128 гривень
менше вартості частини домоволодіння, яким користується відповідачка. При таких обставинах сума в розмірі 128 гривень підлягає компенсації позивачці
за рахунок відповідачки для порівняння ідеальних частин вартості
домоволодіння.

Заперечення відповідачки, що вона не повинна платити,
оскільки проводила добудову
будівель домоволодіння, не заслуговують на увагу, т.я. вона отримала у власність 1/2 частину домоволодіння без вияснення джерел створення
цієї власності і у неї відсутні
документальні підтвердження про внесення покращень у спірне майно.

Безспірно встановлено, що необхідність звернення
позивачки до суду викликана
небажанням відповідачки врегулювати спірні питання у несудовому
порядку. При таких обставинах з
відповідачки належить стягнути судові затрати, понесені позивачкою при зверненні до суду, у вигляді
сплаченого держмита, витрат на ІТЗ,
за проведене експертне дослідження та надану правову допомогу. Оскільки позивачка заявила одну необгрунтовану
вимогу, від якої затим відмовилася,
то суму відшкодування позивачці держмита необхідно зменшити наполовину.

На підставі викладеного, керуючись ст.48 Закону України
"Про власність", ст.ст.
16, 364, 367 та
370 ЦК
України, а також ст.ст, ст.ст. З, 5, 6, 7, 8, 10, 15,
158-196,
209, 214, 215 та 216
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.
Позовні вимоги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, задовольнити
частково, і провести реальний розподіл домоволодіння АДРЕСА_3
виділивши їй (згідно технічного
паспорту і висновку спеціаліста
С-1052) його 1/2 частину у вигляді: кухні 1-1, площею 18.4 кв.м, вартістю
3739 гривень;
комору II, площею
5.8 кв.м,
вартістю 815 гривень;
веранду І, площею 5.1
кв.м, вартістю 716
гривень; пригребницю Б-І, вартістю

216 гривень; погріб б-І, вартістю 710 гривень; 1/2 частину сараю Г-І, вартістю 1953
гривні; а відповідачці ОСОБА_2 -
кімнату 1-2,
площею 29.9
кв. м, вартістю 6075 гривень; сарай В-1, вартістю 377
гривень; 1/2 частину сараю
Г-1, вартістю 1953
гривні; стягнувши на користь
позивачки із відповідачки 128 гривень переотриманої вартості 1/2 ідеальної
частини домоволодіння, а також вартість
сплаченого держмита в сумі 41 гривня 38 копійок, ЗО гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної
справи, 508 гривень
витрат за проведення експертизи та 200
гривень оплати юридичних послуг, а всього 907
гривень 38 копійок.

2.
Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської області. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано до суду першої інстанції протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя місцевого

Куликівського районного суду   О.І.Войтех