Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18 липня 2007 року                                                                                      м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Гнатенка А.В.,

суддів:                       Косенка
В.Й.,                     Гуменюка В.І.,

Григор'євої Л.І.,                  Данчука В.Г.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Калінінському районі м. Горлівки Донецької області про відшкодування моральної
шкоди, за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Калінінському районі м. Горлівки Донецької області на рішення
Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 20
листопада  2006 року та рішення
апеляційного суду Донецької області від 11 січня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2006 року ОСОБА_1. звернувся в суд із позовом до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Калінінському районі                      м. Горлівки Донецької
області про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що працював у
вугільній промисловості та внаслідок шкідливих умов праці отримав професійне
захворювання - хронічний радикуліт. Висновком МСЕК              від 13 липня 2006 року йому
встановлено 50 % стійкої втрати професійної працездатності. Просив стягнути на
його користь з відповідача 50 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області
від                      20 листопада
2006 року позов задоволено частково. Стягнуто з відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Калінінському районі                    м. Горлівки Донецької
області на користь ОСОБА_1. 25 000 грн. Стягнуто з відповідача витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 1 грн. 50 коп.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 11 січня 2007 року рішення
Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від                      20 листопада 2006 року
змінено: стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Калінінському районі м. Горлівки Донецької області на користь ОСОБА_1. 15 000
грн., у іншій частині рішення суду залишено без зміни.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Калінінському районі                     м. Горлівки Донецької
області подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу на
новий розгляд.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом установлено, що ОСОБА_1., тривалий час працюючи на підприємствах
вугільної промисловості, отримав професійне захворювання - хронічну
вертеброгенну радикулопатію. Висновком МСЕК від 13 липня 2006 року позивачу
встановлено 50 % стійкої втрати професійної працездатності, з яких 40 %  за вказаним професійним захворюванням та 10 %
- за трудовим каліцтвом, що сталося в 2000 році.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався, зокрема, на те, що згідно з
пунктом 27 статті 27 Закону України “Про Державний бюджет України на           2006 рік” зупинено на 2006 рік дію
абзацу четвертого статті 1, підпункту “е” пункту 1 частини першої статті 21,
частини третьої статті 28 та частини третьої статті 34 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”
у частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей.

Судами як першої, так і апеляційної інстанції вищезазначені
заперечення відповідача не були прийняті.

Вирішуючи спір, суд виходив із того, що позов підлягає частковому
задоволенню з підстав, передбачених статтями 1, 21, 28 та 34 Закону України
“Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності”.

З такими висновками суду першої інстанції погодився й апеляційний суд.

Проте погодитися з такими висновками не можна.

Згідно з пунктом 27 статті 77 Закону України “Про Державний бюджет України
на 2006 рік” дію абзацу четвертого статті 1, підпункту “е” пункту 1 частини
першої статті 21, частини третьої статті 28 та частини третьої статті 34 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності” у частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам
їх сімей зупинено на 2006 рік.

Таким чином, судами першої та апеляційної інстанцій при вирішенні спору помилково
застосовано норми Закону, що не підлягали застосуванню.

Ураховуючи, що підставою для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1. став висновок
МСЕК від 13 липня 2006 року, а дію норм Закону України “Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, на підставі
яких здійснюється відшкодування моральної шкоди застрахованим особам, було
зупинено на 2006 рік пунктом 27 статті 77 Закону України “Про Державний бюджет
України на 2006 рік”, колегія суддів вважає, що правові підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Апеляційний суд на наведене уваги не звернув, у порушення вимог                 статті 303 ЦПК України в
достатній мірі не перевірив доводів апеляційної скарги.

Ураховуючи, що фактичні обставини справи встановлені судами вірно, але
неправильно застосовані норми матеріального закону, колегія суддів вважає за
необхідне відповідно до статті 341 ЦПК України ухвалені судові рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1.

Керуючись пунктом 5 частини першої статті 336, статті 341, частини другої
статті 344 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

в и р і ш и л а:

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України в Калінінському районі м. Горлівки
Донецької області задовольнити частково.

Рішення Калінінського районного суду м.
Горлівки Донецької області від
20 листопада  2006 року та рішення
апеляційного суду Донецької області                      від 11 січня 2007 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Калінінському районі                        м. Горлівки Донецької
області про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук