СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц - 998 / 2007                                   Головуючий в 1 інстанції - Мазниця А.А.
Категорія -39/40                                                    Доповідач   -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

27 лютого 2007 року              Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного

суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого   -
Глущенко Н.Г.

суддів                - Григорченка
Е.І., Прозорової М.Л.

при
секретарі  -  Чергенець
С.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на
ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2006 року про
залишення частини позовних вимог без розгляду та зупинення провадження у справі
по справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського державного університету,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
поновлення на роботі, відшкодування моральної, матеріальної шкоди та упущеної
вигоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу
Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2006 року та передати
питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зазначеною
ухвалою від 12.10.2006 року суд
залишив без розгляду позов ОСОБА_1 в частині вимог про відновлення становища,
що існувало до порушення прав позивачки, шляхом визнання, що ОСОБА_1 працює за
трудовим договором, який з 07.12.1999
року став безстроковим згідно ст. 39-1
КЗпП України, на посаді викладача кафедри, яку відповідач перейменував п.1
наказу НОМЕР_1 від 11.01.2002 року в кафедру
іноземних мов; поновлення позивачки на посаді викладача англійської мови
кафедри іноземних мов шляхом визнання недійсними наказів відповідача (з моменту
їх видання): п. 9 наказуНОМЕР_2
від 20.12.1999 року,
п.40 наказуНОМЕР_3 від 17.05.2002
року, наказу НОМЕР_4 від 07.07.2004 року, параграфу 2 наказуНОМЕР_5
від 19.06.2006 року, а
також допущення рішення у цій частині до негайного виконання у випадку його постановления на користь
позивачки.

Провадження ж по
справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідачів у рівних частках 100000 грн. у відшкодування
моральної шкоди, 100005 грн. у
відшкодування матеріальної шкоди, 100000
грн. у відшкодування упущеної вигоди, -
зупинено до набрання

законної сили рішення Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська по цивільній справі №
2-2128/06 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського національного університету про
поновлення на роботі / а. с.83 /.

Як на підстави
апеляційної скарги ОСОБА_1
посилається на те, що ухвала суду від 12.10.2006
року є незаконною і необгрунтованою, та такою, що постановлена з порушенням
норм матеріального та процесуального права / а. с.99 /.

Перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно
відхилити, а ухвалу суду залишити без змін з наступних підстав.

З матеріалів
справи вбачається, що у серпні 2006
року ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з
позовною заявою до Дніпропетровського державного університету, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 і нею
фактично заявлені позовні вимоги про поновлення на роботі викладачем
англійської мови на кафедрі іноземних мов, відшкодування моральної,
матеріальної шкоди та упущеної вигоди, де поряд з юридичною особою -Дніпропетровським
держуніверситетом, відповідачами по справі зазначила фізичних осіб: начальника
відділу кадрів, начальника юридичного відділу та першого проректора / а. с. 2 - 4/.

Оскільки,
ОСОБА_1 в серпні 2006 року
звернулася і до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до
Дніпропетровського державного університету про поновлення її на роботі, і знову
ж таки викладачем англійської мови на кафедрі іноземних мов / а. с. 25 /, який було
прийнято Індустріальним райсудом
м. Дніпропетровська та розпочато розгляд справи № 2-2128/06 по суті / а. с. 28-31 /, - то Жовтневий
районний суд м. Дніпропетровська своєю ухвалою від 12.10.2006 року, на
підставі п.4 ч. 1 ст.207
ЦПК України, залишив без розгляду позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо
її поновлення на роботі на посаді викладача англійської мови на кафедрі
іноземних мов.

Ухвала
Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2006 року в частині
залишення без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 щодо поновлення її на роботі є
законною та обґрунтованою, оскільки вона відповідає вимогам процесуального
закону та матеріалам справи.

До того ж,
Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська вже розглянуто по суті вище
зазначену цивільну справу №
2-2128/06 і 19.12.2006
року ухвалено рішення по справі, яким ОСОБА_1 відмовлено в її позовних
вимогах / а. с. 156-159 /, але воно
оскаржене позивачкою в апеляційному порядку і справа за її скаргою призначена
до розгляду в суді апеляційної інстанції /
а. с. 160 /.

Щодо законності
ухвали суду від 12.10.2006
року в частині зупинення провадження у справі стосовно позовних вимог
ОСОБА_1 про стягнення з відповідачів у рівних частках 100000 грн. у
відшкодування моральної шкоди, 100005
грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 100000 грн. у відшкодування упущеної вигоди, яке було зупинено
до набрання законної сили рішення Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська по цивільній справі №
2-2128/06 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського національного
університету про поновлення на роботі, -
то і в цій частині ухвала суду відповідає вимогам процесуального закону (зокрема п.4 ч.1 ст. 2001 ЦПК України) та
матеріалам справи, так як зазначені вимоги є похідними вимогами від вимог щодо
поновлення позивачки на роботі, а тому вони і не могли бути розглянуті судом до
вирішення основного питання відносно законності звільнення позивачки з посади
викладача англійської мови.

Доводи позивачки
в апеляційній скарзі не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не
відповідають матеріалам та дійсним обставинам справи, а також зводяться до
особистого тлумачення позивачкою, як матеріального, так і процесуального
закону, що протирічить діючому законодавству.

Порушень
матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до скасування
рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи
апеляційної скарги є необгрунтовані, а ухвала суду відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу
Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2006 року -залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного
Суду України протягом двох місяців з цього часу.