СУД АВТОНОМНОЇ
Справа  №22-ц-866/2007                                                                       Голов, в 1 інст. - Кротова Л.В.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17  січня  2007 року, колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду АР Крим, в складі:

головуючого,
судді - Берзіньш В.С,

суддів - Дралло І.Г, М'ясоєдової Т.М, при секретарі - Дермоян Т.Ю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального
підприємства "Житловик-3". міста Євпаторії
про визнання бездіяльності неправомірною та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Євпаторійського міського суду АР Крим від 20 жовтня
2006 року, -

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП
"Житловик-3" м. Євпаторії про визнання
бездіяльності неправомірною та відшкодування моральної шкоди.

Вимоги мотивовані тим, що позивач звернувся до
відповідача з заявами про укладення з ним договору про надання послуг по утриманню будинку, споруд і придомовій
території. Однак його заяви розглянуті не були, договір і досі з ним не
укладений. Позивач просить- визнати бездіяльність відповідача неправомірною,
зобов'язати відповідача укласти з ним договір і стягнути відшкодування
моральної шкоди у розмірі 1000 грн. Вимоги обгрунтовані Законом України «Про звернення громадян», статтями 23,
276, 280, 1167 ЦК України.

Відповідач позов не визнав та пояснив, що позивачу
своєчасно була дана відповідь на його заяви. Договір
на утримання будинку і прибудинкової території укладений з дружиною позивача.
Проти укладання окремого договору з позивачем не заперечує, але на умовах КП
" Житловик-3"..

Рішенням Євпаторійського міського суду АР Крим від
20 жовтня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.
Визнано бездіяльність КП "Житловик-3" щодо розгляду заяв ОСОБА_1 від
21.03.06р. і 29.04.06р. неправомірною. Визнано неправомірною бездіяльність КП "Житловик-3" щодо
укладання з ОСОБА_1 договору про надання. житлово-комунальних послуг і
зобов'язано КП "Житловик-3" м. Євпаторії АР Крим укласти з ОСОБА_1
зазначений договір, розроблений відповідно до типового договору, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.05р. В задоволені позову
ОСОБА_1 щодо відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про
скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову
про відшкодування моральної шкоди і просить стягнути 1000
гривень. Також просить скасувати рішення в частині стягнення з нього судових
витрат і просить стягнути на його користь з відповідача судові витрати. Доводи
апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду в оскаржуваної частині
постановлено з порушенням норм матеріального права, не відповідає обставинам
справи, порушені норми процесуального права відносно розподілу судових витрат.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1, колегія суддів
апеляційного суду приходить до висновку в тому, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Стаття 3.03  ч. 1
ЦПК України встановлює, що під час розгляду справи  в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в-межах доводів апепяційкої скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду
оскаржено тільки в частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди та

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову про відшкодування
.моральної шкоди суд першої інстанції виходив із того, що бездіяльністю КП
«Житловик-3» позивачу не завдано моральної шкоди.

З такими
висновками суду погодитися не можна.

Судовим рішенням встановлено, що КП «Житловик-3» уклав
договір з ОСОБА_1 але від його імені під договором підписалась інша особа. На
звернення ОСОБА_1 до КП «Житловик-3» про укладання договору з ним відповідач
всупереч вимогам Закону України «Про звернення громадян» відповіді не дав,
договір не уклав. Таким чином, судом встановлений факт порушення прав і
законних інтересів позивача ОСОБА_1.

Порушення прав ОСОБА_1 безперечно завдало йому
моральну шкоду, оскільки він хвилюється, стурбований порушенням його прав,
невизначеністю правового режим) обслуговування житлового приміщення внаслідок
відсутності договору, який повинний бути укладений з ним. ОСОБА_1 докладає
додаткові зусилля для захисту своїх прав.

Згідно з положеннями статті 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях. яких фізична особа зазнала
у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності
і справедливості.

З урахуванням наведеного суд
апеляційної інстанції визнає, що позивачу ОСОБА_1 заподіяно
моральну шкоду, яка підлягає грошовому відшкодуванню у розмірі 50 гривень
враховуючи глибину душевних страждань, відсутність негативних наслідків
порушенням прав позивача, а також виходячи із вимог розумності і
справедливості.

Оскільки
висновки суду відносно моральної шкоди не відповідають фактичним обставинам.'
відповідно до ч.1 п.3 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції в
частині відмови в позові про відшкодування моральної шкоди підлягає скасуванню
з ухваленням в цієї частині нового рішення про часткове задоволення позовної
вимоги про відшкодування моральної шкоди.

В частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита 8,5 гривень
і інформаційно-технічних витрат 7,5 гривень рішення суду також підлягає
скасуванню, оскільки воно не відповідає вимогам статті 88 ЦПК України, з
ухваленням в цієї частині нового рішення про стягнення з КП «Житловик-3» на
користь ОСОБА_1 компенсації судових витрат у розмірі 10 гривень 90 копійок, які
підтверджені квитанціями банківської установи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307,
309, 313-316 ЦПК України, на підставі статті 23 ЦК України. статті 88 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Євпаторійського міського суду АР Крим від 20 жовтня 2006 року в
частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди і стягненні судових витрат з
ОСОБА_1 16 гривень - скасувати і ухвалити в цієї частині нове рішення яким,
позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з КП «Житловик-3» міст Євпаторії на користь ОСОБА_1 у відшкодування
моральної шкоди 50 гривень. В іншої частині позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з КП «Житловик-3» міста Євпаторії на користь
ОСОБА_1 відшкодування судових витрат 10 гривень 90 копійок і стягнути на
користь держави судовій збір 8 гривень 50 копійок.

В іншої частині рішення Євпаторійського міського суду АР
Крим від 20 жовтня 2006 року -

залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення
і .може бути оскаржено в касаційному
порядку до суду касаційної інстанції протягом двох місяців.

Судді:     Дралло І.Г.     М'ясоєдова Т.М.