Справа №2-561/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

07 березня 2007 року Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Вуїва О.В.,

при секретарі - Якименко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дорошівської сільської ради
Вознесенського району Миколаївської області, треті особи без самостійних вимог
щодо предмета спору -ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на
самочинно збудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2007 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до Дорошівської сільської ради Вознесенського району про визнання права
власності на самочинно збудоване нерухоме майно, в якій вказував, що на
підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу нерухомого майна від
09 листопада 1994 р. він є власником житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду від 17 січня 2007 р. за
ОСОБА_1 було визнано право власності на земельну ділянку розміром 0,06 га,
закріплену за житловим будинком АДРЕСА_1.

За час проживання в будинку позивачем на зазначеній земельній ділянці було
самочинно побудовано: веранду а-1 площею 19,8 кв.м., літню кухню Е-1 площею
34,6 кв.м., сарай Д-1 площею 9,6 кв.м., туалет Ж-1 площею 1,6 кв.м.

Зважаючи на те, що вказані об'єкти самочинної забудови зведені ним особисто
на земельній ділянці, переданій у власність з дотриманням архітектурних,
будівельних, санітарних і екологічних норм, відповідають правилам протипожежної
безпеки, не порушують права інших осіб, позивач просить суд визнати за ним
право власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

8  судовому засіданні позивач підтримав свої
позовні вимоги в повному обсязі.

Представник
відповідача - Дорошівської сільської ради - позовні вимоги визнав повністю.

Третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2

пояснив, що не
заперечує проти визнання за позивачем права власності на самочинно побудоване
нерухоме майно, оскільки це не порушує його прав, як власника суміжної
земельної ділянки.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3
в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла письмова заява в якій
ОСОБА_3 просив розглянути справу без його участі, з позовними вимогами позивача
згідний.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги
обгрунтовані та підлягають повному задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку
АДРЕСА_1, який належать йому на підставі нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу нерухомого майна №НОМЕР_1 від 09 листопада 1994 р.

Згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду від 17
січня 2007 р. за ОСОБА_1 визнано право власності на земельну ділянку розміром
0,06 га, закріплену за житловим будинком АДРЕСА_1.

На зазначеній земельній ділянці позивачем було самочинно побудовано:
веранду а-1 площею 19,8 кв.м., літню кухню Е-1 площею 34,6 кв.м., сарай Д-1
площею 9,6 кв.м., туалет Ж-1 площею 1,6 кв.м. Вказані будівлі були побудовані
без затвердженого проекту, без дозволу на будівництво та на земельній ділянці,
яка на момент будівництва не була відведена для цієї мети.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 375 ЦК України власник
земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті
водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці
іншим особам. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання
архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а
також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно ч. 5 ст.
376 ЦК України
на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.

Веранда а-1
площею 19,8 кв.м., літня кухня Е-1 площею 34,6 кв.м., сарай Д-1 площею 9,6
кв.м., туалет Ж-1 площею 1,6 кв.м. відповідають архітектурним, будівельним,
санітарним, екологічним та іншим нормам, не порушують права інших осіб,
самочинно побудовані ОСОБА_1 на земельній ділянці, яка була відведена йому для
цієї мети після здійснення самочинного будівництва.

За таких
обставин суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України цивільне право позивача підлягає захисту шляхом
визнання за ним права власності на самочинно побудоване нерухоме майно.

На підставі
викладених обставин, керуючись ст. ст. 10, 11, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 209, 212,
213, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 до Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської
області, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно -
задовольнити повністю.

Визнати за
ОСОБА_1, як власником житлового будинку АДРЕСА_1, право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно, а саме: веранду а-1 площею 19,8 кв.м., літню кухню
Е-1 площею 34,6 кв.м., сарай Д-1 площею 9,6 кв.м., туалет Ж-1 площею 1,6 кв.м.,
які складають єдине ціле із зазначеним будинком.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з дня його проголошення
та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження,