Справа № 22ц-23/2007 року                                    Головуючий у 1 інст .- Коверзнев В.О.
Доповідач - Литвиненко І.В.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

8 лютого 2007 року                                                                                                 м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді:                   ПОЗІГУНА М.І.

суддів:                                 ЛИТВИНЕНКО І.В., МЕЛЬНИЧЕНКО
Ю.В.

при секретарі:                    Гавриленко Ю.В., Тарасовець О.І.

з участю:                            позивачки ОСОБА_1,
представника позивача

ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення
Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 жовтня 2006
року по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Чернігівської міської
ради, Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по земельних ресурсах" про скасування рішення
міськради, зобов'язання відновити стан земельної ділянки та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1про усунення перешкод в користуванні земельною
ділянкою, відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ: ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідачів про
скасування рішення Чернігівської міської ради від 12 квітня 2005 року в частині
передачі у власність ОСОБА_2 і ОСОБА_3 земельної ділянки по АДРЕСА_1,
зобов'язання їх за власні кошти відновити стан земельної ділянки, який існував
до порушення її прав на землю, для чого вони повинні скласти нові Технічні
звіти про складання Державного акту на право приватної власності на земельну
ділянку по АДРЕСА_1. В обгрунтування позову вона зазначала, що при розробці
технічної документації не були враховані наявні зовнішні ознаки земельної
ділянки, яка знаходиться у загальному користуванні власників АДРЕСА_2, через що
ця частина відійшла ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за рішенням виконкому.

ОСОБА_2
звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 і, уточнивши заявлені
вимоги, просив зобов'язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні його
земельної ділянкою по АДРЕСА_1, зобов'язавши її відновити межі
землекористування шляхом знесення самовільно побудованого паркану , стягнути з
ОСОБА_1 на його користь 1042 грн. 89 коп. у

відшкодування майнової шкоди та 1000 грн. у
відшкодування   моральної шкоди, завданої
порушенням земельних прав.

Рішенням
Деснянського районного суду від 16
жовтня 2006 року
позовні вимоги ОСОБА_1та зустрічні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення. Суд
виходив з того, що включення оскаржуваним рішенням частини земельної ділянки по
АДРЕСА_2 в місті
Чернігові, що належить ОСОБА_1 ,
до складу земельної АДРЕСА_1,
а також порушення земельних прав ОСОБА_2 , встановленням паркану уздовж АДРЕСА_2 сторонами не
доведено.

Не погоджуючись
з рішенням суду в частині відмови їй у задоволенні позову ОСОБА_1 подала до
суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду від 16 жовтня 2006 року і ухвалити нове рішення про задоволення
її позовних вимог в повному обсягу .
В апеляційній скарзі вказує ,
що при винесенні рішення суд керувався виключно висновком судово
будівельно- технічної експертизи щодо відсутності порушення меж
землекористування домоволодіння по АДРЕСА_2 і домоволодіння
по АДРЕСА_1 та
проханням представника Чернігівської міської ради про відмову у задоволенні
позову, та не врахував ті обставини, що технічна документація зі складання
державного акту на право власності на землю по АДРЕСА_1 не відповідає вимогам
Інструкції про порядок складання , видачі , реєстрації і зберігання державних
актів на право власності на землю, право колективної власності на землю,
затвердженої наказом Держкомзему від 04.06.1999р. за № НОМЕР_1 ; що нанесені на
плани межі землекористування не відповідають існуючим межам землекористування,
які були встановлені понад 50 років тому назад, ща наявність помилки
підтверджується виконавцем робіт Чернігівською регіональною філією ДП          „ Центр державного
кадастрового реєстру при державному комітеті України по земельних ресурсах.

В судовому
засіданні апелянт та її представник ОСОБА_4 наполягали на задоволенні
апеляційної скарги.

Представник
відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши
доповідача, пояснення учасників судового розгляду, експерта ОСОБА_6, дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з
матеріалів справи, рішенням Чернігівської міської ради від 12.04.2005 року передано у
власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку
та господарських будівель і споруд ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по АДРЕСА_1, площею
0,0897 га, у рівних частках.

Відповідно до
ч.2 ст. 118 ЗК України, рішення органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та
документів , що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідач по
справі Державне підприємство „Центр державного земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельних ресурсах" в особі Чернігівської філії в
своїх письмових поясненнях від 23.02.2006 року визнали, що при визначені зовнішніх меж земельних ділянок до складу земельної
ділянки по АДРЕСА_1    помилково    було
включена   частина    землі
загального користування, яка передбачена для обслуговування житлової
будівлі по АДРЕСА_2.

Ст. 174 ч.4 ЦПК України
передбачає, що при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, при
визначенні розміру земельної ділянки, що підлягала приватизації, була допущена
помилка і рішення міської ради про передачу у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3
земельної ділянки розміром 0,0897
га прийняте на підставі технічних матеріалів, що містили неточності.

Суд першої
інстанції обґрунтовував своє рішення в частині відмови позивачці у задоволенні
позову тим, що за висновками судової будівельно-технічної експертизи від 03.08.2006 року (т.2 а.с. 1-5) земельна
ділянка, передбачена для обслуговування АДРЕСА_2 не віднесена до
складу земельної АДРЕСА_1 Проте, такі висновки апеляційний суд не може взяти до
уваги, оскільки, як пояснив в судовому засіданні експерт ОСОБА_6 і підтверджено
актом обстеження об'єкту будівельно-технічної експертизи від 01.06.2006 року
(т. 2 а.с.14-15), обмір земельної АДРЕСА_1 не проводився через відсутність
господарів вдома, а також питання про те, чи відповідає площа земельної ділянки
на плані до Державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2( т.1
а.с.34) розміру, визначеному рішенням Чернігівської міської ради від 12.04.2005
року про передачу 0,0897 га ОСОБА_2, судом не ставилось і не досліджувалось.

За таких
обставин, рішення суду першої інстанції в цій частині є недоведеним і воно
підлягає зміні шляхом задоволення позовних вимог позивачки ОСОБА_1 частково і
скасування рішення міської ради в частині визначення розміру земельної ділянки,
яка передається ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у власність.

В іншій частині
рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для
задоволення решти позовних вимог позивачки відсутні тому що вимоги про
зобов'язання відповідачів відновити стан земельної ділянки, який існував до
порушення її прав на землю шляхом складання нових технічних звітів для
Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1, не можуть
розглядатись, оскільки вони стосуються самого Державного акта, який на даний
час ніхто не оспорює.

У зв'язку з
частковим задоволенням позовних вимог ,
відповідно до ст. 88
ЦПК України апеляційний суд приходить до висновку, що слід стягнути на
користь ОСОБА_1 половину судових витрат, понесених при сплаті судового збору 12,75 грн, витрат на ІТЗ ЗО
грн, оплаті
судової будівельно-технічної експертизи 557,95 коп, що буде становити 300 грн. Беручи до уваги, що порушення були допущені під час визначення зовнішніх меж земельних
ділянок Державним підприємством „Центр державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по земельних ресурсах", що сприяло винесенню
рішення міськради про розмір земельної ділянки, яке не відповідає дійсності, то
апеляційний суд знаходить за можливе стягнути судові витрати з Чернігівської
міської ради та Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру
при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 116, 118, 152, 158 ЗК, ст.ст. 303, 307, 309 ч.І п. п.2, 3, ст.ст. 314,
316, 319, 325 ЦПК України, апеляційний суд ,-

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 жовтня 2006 року змінити.

Позов ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Чернігівської міської ради від 12 квітня 2005 року про передачу у приватну
власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і
споруд ОСОБА_2та ОСОБА_3по АДРЕСА_1, площею 0,0897 га скасувати в частині визначення
розміру площі земельної ділянки.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Стягнути з Чернігівської міської ради, Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті
України по земельних ресурсах" на користь ОСОБА_1по 150 грн з кожного на
повернення сплачених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.