АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-414-2007р.                                                    Головуючий
Категорія інші спори                                                              Діденко
апеляційній інстанції
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"6"
березня 2007 р.
Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської
області в складі:

головуючого                Кісіль М.О.

судців                           Трюхана Г.М.,
Бородійчука В.Г.

при секретарі               Петренко С.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу СТОВ МТС «Поляна» на рішення
Монастирищенського районного суду від 24 жовтня 2006р. по справі за позовом
ОСОБА_1 до СТОВ МТС «Поляна» про відшкодування майнової шкоди.

встановила:

Позивач звернувся до відповідача з
позовом про відшкодування майнової шкоди.

В
обгрунтування своїх вимог вказував, що навесні 2005 року мав у власності 20

бджолосімей яких утримував у відповідній кількості
вуликів.

В травні 2005 року ці вулики з
бджолами були розташовані біля посівів озимого ріпаку відповідача.

Вранці 18 травня 2005р. відповідач без
попередження населення, власників пасік і т.і. всупереч
санітарним нормам, без погодження з санепідемстанцією обробив поля озимого
ріпака хімічними засобами захисту рослин, а саме: пестицидами «Децис-Форте» і
«Дана дим».

Внаслідок цього
загинули всі 20 сімей
бджіл, що стверджується актом від 20
травня 2005 р.

Посилаючись на наявність вини відповідача в загибелі бджіл позивач просив
стягнути з МТС «Поляна» на його користь 3600 грн. виходячи з вартості 1 бджолосім'ї у 180 грн.

Рішенням
Монастирищенського районного суду від 24
жовтня 2006 року
позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені.

Стягнуто з СТОВ
«Поляна» на користь ОСОБА_1 3600
грн. майнової шкоди та 51
грн. судового збору та 30 грн. за ІТЗ процесу, а всього стягнуто 3681 грн.

В апеляційній скарзі на це рішення СТОВ МТС «Поляна» просить його скасувати
вказуючи на те, що його вина в нанесенні позивача
матеріальної шкоди загибеллю бджоли не доведена.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з слідуючих підстав.

Відповідно до
вимог ч.3 ст.386 ЦК України
власник права якого порушені має право на відшкодування завданої йому майнової
шкоди.

Відповідно до
вимог ч.ч.1, 2 ст. 1187 діяльність пов'язана з використанням хімічних речовин, є джерелом підвищеної небезпеки і шкода завдана цим джерелом
відшкодовується особою, яка на правовій підставі
володіє об'єктом, використання якого створює підвищену небезпеку.

З матеріалів справи вбачається, що саме внаслідок порушення вимог
санітарних правил та норм при застосуванні
гербіцидів відповідачем позивачу понесена матеріальна шкода внаслідок
загибелі 20 бджолосімей
в розмірі 3600 грн.

Ці обставини стверджені рядом
доказів і сумнівів не викликають.

Тому суд обгрунтовано поклав
відповідальності за нанесену ОСОБА_1 шкоду на відповідача і стягнув на його
користь 3600 грн. та понесені судові витрати.

Рішення суду обгрунтоване матеріалами справи рядом доказів яким суд дав
належний аналіз та оцінку і підстав для його
скасування судова палата не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 307, 308 ЦПК України,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу СТОВ МТС «Поляна» відхилити, а рішення Монастирищенського районного
суду від 24 жовтня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом 2-х місяців до Верховного Суду України.