__________________     Апеляційний
суд Запорізької області_____________________________
Справа № 22- 152 /07 р.                                                             Головуючий
Федоренко Р. Г. Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 січня 2007 року                                                                                   м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі

головуючого Крилової О. В.

суддів :             Стрелець Л.Г.

Боєвої В. В. при секретарі Степановій Н. О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
адвоката ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 про відшкодування матеріальних збитків
та стягнення компенсації за завдану моральну шкоду ,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2005 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до
суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 про відшкодування матеріальних збитків
та стягнення компенсації за завдану моральну шкоду.

В позові зазначали, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1. З вини відповідачів, які мешкають у квартирі поверхом
вище, в ніч з 7 по 8 січня 2005 року була залита водою
їхня квартира, внаслідок чого були ушкоджені стіни, стеля в туалеті, ванні, коридорі, та в залі. Місцями відклеїлись шпалери,
піднявся паркет, набрякли двері. Матеріальна шкода
завдана діями відповідачів відповідно до висновку експерта складає
1774,52 грн.

Крім того, зазначали, що внаслідок залиття квартири з вини відповідачів їм
заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому,
що був порушений їх сон, вказані події викликали у членів сім'ї нервове
потрясіння, вони вимушені користуватись житлом, яке ушкоджене в різних
частинах.

Посилаючись на
те, що в добровільному порядку відповідачі не бажають компенсувати збитки, просили суд стягнути з них на свою користь 1774,52 грн. на відшкодування матеріальної шкоди; 1500 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати : на оплату послуг адвоката - 800 грн., на оплату державного мита - 51 грн., на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи - 34 грн., на оплату проведення експертизи
- 180 грн.

Заочним рішенням
Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2006
року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 та
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 З 336
грн. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 - адвокат
ОСОБА_2 просить скасувати вказане заочне рішення як таке, що постановлено з
порушенням норм матеріального та процесуального права та постановити нове
рішення по суті спору.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної
скарги колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів
справи вбачається, що в ніч з 7
по 8 січня 2005 року була залита
водою квартира АДРЕСА_1, яка
належить родині ОСОБА_3. Згідно акту від 08.02.2005
року, складеного комісією у складі працівників ЖЄД-8, в кв.АДРЕСА_1
виявлені ушкодження стін, стелі, шпалер, які є наслідком залиття житлового
приміщення з квартири поверхом вище, тобто з кв. НОМЕР_1 цього будинку. Встановлено, що затоплення відбулося через
те, що в квартирі НОМЕР_1
була зірвана гнучка підводка гарячої води на умивальник, встановлена
мешканцями цієї квартири.

08.02.1995 року ОСОБА_5, як власник
квартири НОМЕР_1 АДРЕСА_1,
уклала безстроковий договір з ВРЕЖО №
4 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території.
Відповідно до п. 3.2.1 Договору
Співвласник ( власник
квартири) має право вимагати при необхідності від Власника будинку (ВРЕЖО)
позапланового огляду для виявлення стану конструкцій і технічного обладнання
квартири та житлового будинку. З матеріалів справи вбачається, що з такою
вимогою відповідачі до ВРЕЖО № 4 звернулись лише 10.02.05 року, тобто після
спливу більш ніж місячного строку після події. Таким чином, посилання в
апеляційній скарзі на той факт, що в будинку більш ніж 40 років не проводився ремонт не може
бути прийнятий судом як доказ відсутності вини відповідача у
затопленні квартири позивача.

Для встановлення
причин залиття квартири та вартості ушкоджень по справі була призначена
технічна експертиза, проведення якої було доручено ТОВ „Науково-дослідний центр
незалежної експертизи „Укртест", згідно висновку якої вартість
відновлювальних робіт після затоплення квартири становить 1774,52 грн.

Доводи,
викладені в апеляційній скарзі щодо відсутності у ТОВ „Науково-дослідний центр незалежної експертизи „Укртест"
ліцензії на проведення даного виду експертизи нічим не підтверджені,
тому вони не можуть бути прийняті судом.

Відповідно до
ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, або бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,
заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються у повному обсязі
особою, яка завдала цю шкоду.

Відповідно до
ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки
відповідачами ні в суді першої інстанції,
ні апеляційній скарзі не наведено достатньо доказів які б підтверджували
відсутність їх вини у затопленні квартири позивачів, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних
вимог по відшкодуванню матеріальної шкоди в повному обсязі.

Згідно ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Задовольняючи
частково позовні вимоги стосовно стягнення моральної шкоди суд першої інстанції
врахував обставини справи, заперечення відповідачів та дійшов правильного, на
думку колегії, висновку, що вона має бути компенсована в сумі 500 грн.

Посилання
апелянта на те, що суд, постановляючи рішення, не з'ясував наявність фізичних
чи моральних страждань не знайшли свого підтвердження.

В матеріалах справи
є документи, які підтверджують судові витрати , а саме: квитанція від 29.11.2005 року відповідно до якої ОСОБА_3 сплатив 180 грн. за проведення
експертизи ТОВ НДЦ НСЕ „Укртест" (а.с. 127); виписка з книги обліку прибутків та витрат адвоката
ОСОБА_9 , згідно
якої ОСОБА_8 та ОСОБА_4 оплатили 800
грн. за послуги адвоката (а.с. 128);
квитанції про оплату державного мита в сумі 51 грн.,17 грн. та 34 грн. Приймаючи до уваги, що суд в повному обсязі задовольнив
позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди та частково задовольнив вимоги
щодо стягнення моральної шкоди, суд першої
інстанції цілком обґрунтовано стягнув з відповідача судові витрати в
розмірі 1062 грн.

Доводи
апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального законодавства,
зокрема ст. 88 ЦПК
України при розподілі судових витрат не знайшли свого підтвердження.

Інші доводи
апеляційної скарги також не спростовують правильності рішення суду першої
інстанції.

Приймаючи до
уваги , що при
постановленні рішення суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини
справи, встановив дійсні правовідносини сторін, правильно застосував норми
матеріального та процесуального права, які регулюють ці правовідносини, підстав
для скасування рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись  ст.ст. 307,
308 , 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - адвоката
ОСОБА_2  відхилити.

Рішення
Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2006
року по цій справі залишити без змін .

Ухвала набирає
законної сили негайно, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги до Верховного Суду України протягом двох місяців починаючи з дня її
проголошення .