РІШЕННЯ

Іменем України

12 вересня 2007 року                                                                  м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів :

Балюка М.І.,

Гуменюка В.І.,

Барсукової В.М.,

Данчука В.Г.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в м. Харцизьку про відшкодування моральної
шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Харцизьку, посилаючись на те, що, перебуваючи в трудових відносинах і виконуючи
роботи у підземних умовах на підприємствах вугільної промисловості, він отримав
професійне захворювання.

Висновком МСЕК від 13 квітня 2006 року
йому було встановлено 30 %  втрати
професійної працездатності та 3 групу інвалідності безстроково.

Оскільки втратою професійної
працездатності позивачу завдано моральну шкоду, просив стягнути з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Харцизьку на його користь
20 000 грн.  моральної шкоди.

Рішенням Харцизького міського суду
Донецької області від 16 листопада 2006 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області від 25 грудня 2006 року, позов задоволено
частково. Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Харцизьку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

У касаційній скарзі відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Харцизьку просить скасувати
ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити
ОСОБА_1у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення  норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених
тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 1983 року працював на підприємствах
вугільної промисловості. В результаті тривалих робіт в підземних умовах у
березні 2006 року йому встановлено професійне захворювання у вигляді -
хронічної вертеброгенної попереково-крижової радикулопатії в стадії
затягнувшогося загострення з больовим, мишечно- тонічеським синдромом,
статико-динамічними порушеннями.

Відповідно до висновку МСЕК від 13 квітня 2006 року позивачу встановлено 30
% втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності безстроково.

Вирішуючи спір, суди виходили з того, що позов підлягає частковому
задоволенню з підстав, передбачених статтями 21, 28 та 34 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності”.

Проте, з такими висновками судів
погодитися не можна.

Відповідно до пункту 27 статті 77
Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” дію абзацу четвертого
статті 1, підпункту “е” пункту 1 частини першої статті 21, частини третьої
статті 28 та частини третьої статті 34 Закону України “Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей зупинено на 2006
рік.

За таких обставин вважати
обґрунтованими висновки щодо задоволення вимог по відшкодуванню моральної шкоди
немає підстав.

Апеляційний суд на наведене уваги не
звернув, у порушення вимог статті 303 ЦПК України, не перевірив усі доводи
апеляційної скарги.

Відповідно до статті 341 ЦПК України
суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення і ухвалити нове
рішення або змінити рішення, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці
правовідносини, чи не застосовано закон, який підлягав скасуванню.

Враховуючи викладене, рішення
Харцизького міського суду Донецької області від 16 листопада 2006 року та
ухвала апеляційного суду Донецької області від 25 грудня 2006 року підлягають
скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Керуючись статтями 336, 341, 344, 346
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Харцизьку задовольнити.

Рішення Харцизького міського суду
Донецької області від 16 листопада 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 25 грудня 2006 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Харцизьку про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий                                              А.В. Гнатенко

Судді:                                                         М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук