Справа N 22ц
44 - 2007 р.                                 Головуючий
І інстанції Старжинська О.Є.
апеляційної інстанції Лисенко
УХВАЛА

22 січня
2007 року.                                                                          м.
Миколаїв.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка П.П.,

суддів: Кутової
Т.З. та Данилової О.О.,

із секретарем
судового засідання Гапєєвою Т.В.,

з участю:

прокурора
Пасічніченко В.М.,

позивачки ОСОБА_1, у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою
Вознесенського міжрайонного прокурора Миколаївської області переглянула ухвалу
місцевого Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 3
листопада 2006 року, постановлену на стадії вирішення питання про прийняття
позовної заяви Вознесенського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть
участь у справі і з'явилися у дане судове засідання, перевіривши у межах
оскарження обставини та докази, якими сторони їх стверджували ,-

установила:

19 жовтня 2006 року Вознесенський міжрайонний прокурор в
інтересах ОСОБА_1 пред'явила зазначений позов.

Ухвалою місцевого Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області
від 23 жовтня 2006 року позовну заяву було залишено без руху, з мотивів її
невідповідності вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме, відсутності:

·
чітко виписаного змісту позовних вимог;

·
неповного викладу обставин, якими прокурор обґрунтовує
свої вимоги.

Прокуророві у строк до 1 листопада 2006 року
запропоновано виправити недоліки позовної заяви і роз'яснено правові наслідки
ігнорування такої вимоги суду.

Пославшись на невиконання прокурором вимог, викладених у
попередній ухвалі, суд своєю ухвалою від 3 листопада 2006 року визнав позовну
заяву неподаною і повернув.

Не згодившись з таким, Вознесенський міжрайонний прокурор
останню ухвалу оскаржив й просив скасувати з тих мотивів, що виправлена позовна
заява повністю відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального
законодавства, а суд безпідставно визнав її неподаною і повернув.

Апеляційну скаргу слід задовольнити, названу ухвалу
скасувати, позовну заяву з доданими матеріалами направити до того ж суду для
вирішення питання про її прийняття та відкриття по ній провадження.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд 1 інстанції виходив
з того, що по ній не може бути відкрито провадження, оскільки прокурором
нечітко виписані позовні вимоги і неповно викладені обставини, якими виписані
вимоги обґрунтовуються. Повертаючи позовну заяву позивачеві, він виходив з того,
що і у визначений судом

строк, прокурор не надав
належно складеної позовної заяви, а це позбавляє суд можливості прийняти
позовну заяву і відкрити по ній провадження

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області не погоджується з такими висновками
суду 1 інстанції із наступних підстав.

Так, ст. 119 ЦПК
України виписані вимоги щодо форми та змісту позовної заяви.

Зокрема, вона
повинна містити :

·
зміст позовних вимог;

·
виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

·
зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від доказування;                                                                         ціну
позову щодо вимог майнового характеру;

·
переліку документів, що додаються до заяви.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового
збору та оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Виписані у зазначеній статі вимоги до форми та змісту
позовної заяви є вичерпними.

Повертаючи Вознесенському міжрайонному прокурору виправлену позовну заяву,
місцевий Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області тлумачив статтю
розширено, що є недопустимим.

Позовна заява містила необхідні відомості про права та обов'язки сторін,
вимоги про здійснення судом певних дій із зазначенням способу судового захисту
її інтересів.

У ній прокурор виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги; зазначив
докази, що підтверджують кожну обставину й навів перелік документів, що
додаються до заяви.

Недоліки, які в ній існували, могли і повинні були усуватися у судовому
засіданні.

За такого, ухвала не може
залишатися в силі і підлягає скасуванню.

Керуючись
ст.ст. 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів ,-УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Вознесенського міжрайонного прокурора
Миколаївської області задовольнити.

Ухвалу місцевого Вознесенського міськрайонного суду
Миколаївської області від 3 листопада 2006 року скасувати, а матеріали
направити до названого суду для вирішення питання про прийняття позовної заяви
та відкриття по ній провадження.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і касаційному оскарженню не
підлягає.