АПЕЛЯЦІЙНИЙ     СУД   ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ    ОБЛАСТІ
Справа №22ц -1247
інстанції - Бондарьова
Категорія: 19                                                            Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

01   березня  2007  року  колегія  суддів
судової палати  по  цивільним
справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі: головуючого : судді - Калиновського
А.Б.

суддів - Кіктенко Л.М., Кузнецова В.О. при секретарі -
Сидоренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну
справу

по апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в Петропавлівському районі

на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2006 року

за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Петропавлівському районі (далі - Фонд) про
стягнення недоплаченої страхової виплати одноразової допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2006
року позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до відповідача та просив
стягнути на його користь в рахунок недоплаченої страхової виплати одноразової
допомоги 90 848, 50 гривень,
посилаючись на те, що тривалий час працював на підземних підприємствах ВАТ
«Павлоградвугілля» на підземних роботах. За час роботи, 17 квітня 1999 року
одержав травму згідно акту №34 форми Н-1 та професійні захворювання. За висновком
первинно-повторної МСЕК від 25 травня 2005 року йому встановлено 60% стійкої
втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності безстроково, із
них 35% по профзахворюванню радикулопатія первинно, 15% по профзахворюванню
деформуючий артоз первинно згідно акту розслідування від 07 квітня 2005 року та
10% повторно - від травми згідно акту форми Н-1 №34 від 17 квітня 1999
року/Постановою Фонду № 4775/ 1 від 17 червня 2005 року йому було нараховано
одноразову допомогу за 50% збільшення проценту втрати стійкої працездатності в
зв»язку з повторним ушкодженням здоров*я від профзахворювань згідно акту
розслідування від 07 квітня 2005 року з розрахунку 2144,97 х 50 = 107248, 50
грн. і обмежено до виплати сумою 16400
грн., тобто чотирикратною величиною заробітної плати, з якої справляються
внески до Фонду. Позивач не згоден з нарахованою сумою одноразової допомоги та
посилаючись на діюче законодавство просив задовольнити його вимоги.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2006 року позов був
задоволений. Стягнуто з Фонду на користь позивача в рахунок недоплаченої
страхової виплати одноразової допомоги 90
848, 50 грн.

2

В апеляційній скарзі Фонд просить змінити рішення суду та
відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів
вважає, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, що позивач тривалий
час працював на підземних підприємствах ВАТ «Павлоградвугілля» на підземних
роботах (а.с.14-15). За час роботи, 17 квітня 1999 року одержав травму згідно
акту №34 форми Н-1 та професійні захворювання. За висновком первинно-повторної
МСЕК від 25 травня 2005 року йому встановлено 60% стійкої втрати професійної
працездатності та третю групу інвалідності безстроково, із них 35% по профзахворюванню
радикулопатія первинно, 15% по профзахворюванню деформуючий артоз первинно
згідно акту розслідування від 07 квітня 2005 року та 10% повторно - від травми
згідно акту форми Н-1 №34 від 17 квітня 1999 року (а.с.6, 11, 12). Постановою
Фонду № 4775/ 1 від 17 червня 2005 року йому було нараховано одноразову
допомогу за 50% збільшення проценту втрати стійкої працездатності в зв»язку з
повторним ушкодженням здоров*я від профзахворювань згідно акту розслідування
від 07 квітня 2005 року з розрахунку 2144,97 х 50 = 107248, 50 грн. і обмежено
до виплати сумою 16400 грн.,
тобто чотирикратною величиною заробітної плати, з якої справляються внески до
Фонду (а.с.9-10).

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що
відповідно до п.2 ст. 34
Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" позивачу має бути виплачена одноразова
виплата, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку
потерпілого за кожен відсоток збільшення ступеня втрати професійної
працездатності відносно попереднього обстеження МСЕК без обмеження
чотирикратним розміром граничної плати (доходу), із якої справляються внески до
Фонду.

Доводи відповідача правильність висновків суду не спростовують, рішення
суду ухвалено з додержанням вимог норм матеріального і процесуального права,
тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Петропавлівському районі
відхилити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом 2-х місяців з дня
набрання ним законної сили.