Справа № 2-478
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

28 лютого 2007 року

Сихівський районний суд м.Львова в
складі: головуючого Лєсного С.Є. при секретарі Макар Ю.М. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач
звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29 травня 2003 року
у Варна Республіки Болгарія, актовий запис НОМЕР_1, в якому дітей не
мають. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з самого початку подружнє життя не складалось. В сім'ї
систематично виникали конфлікти та непорозуміння, що остаточно і
призвело до розпаду сім'ї. З червня 2006 року вони проживають окремо, не ведуть
спільне господарство і не підтримують подружніх
відносин. Неодноразові спроби помиритись позитивних наслідків не дали.
Примирення категорично заперечує. Стверджує, що сім'я розпалась остаточно і
поновлена бути не може.

В судовому
засіданні позивач позов підтримала повністю, категорично заперечивши можливість
примирення, стверджує, що мала достатньо часу - більше півроку - для прийняття
такого рішення, та втратила до відповідача почуття любові і поваги, а тому
вживати заходи для збереження сім'ї не буде. Настоює на розірванні шлюбу.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час та
місце розгляду справи, а тому згідно ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України суд вважає
можливим розглядати справу у його відсутності за наявності у справі достатніх
доказів.

Заслухавши пояснення
позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та
всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з
наступних мотивів: сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 29.05.03.,
міцної сім'ї не утворили. Між ними систематично виникали конфлікти та
непорозуміння, які привели до розпаду сім'ї. З червня 2006 року сторони проживають окремо, не ведуть спільне
господарство, не підтримують подружні відносини. Як вбачається з тверджень
позивача, вона намагалась зберегти сім*ю, проте такі спроби позитивних наслідків не дали - їх взаємовідносини не
змінились. Позивач категорично ствердила суду, що втратила до
відповідача почуття любові та поваги, без яких
повноцінна сім'я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе;
переконана, що не буде вживати заходів для збереження формально існуючого
шлюбу.

Наведені
обставини приводять суд до висновку, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу неможливі, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає
необхідним формально існуючий шлюб розірвати.

Витрати,
пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в органах РАЦС, слід покласти на
сторони порівну.

На підставі
ст.ст.105, ПО, 112 Сімейного Кодексу України та керуючись ст.ст.10, 60,
212,   215, 224 ЦПК України, с у д, -

вирішив:

Позов
задоволити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 29 травня
2003 року у Варна Республіки Болгарія, актовий запис НОМЕР_1.

При оформленні розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути зОСОБА_2 та ОСОБА_1
в користь держави по 17 грн.

Заяву про апеляційне оскарження^рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви пр/апеляційне оскарження.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути
подано протягом десяти днів з дня

отримання його
копії.           І/