Справа №  2-47/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 березня 2007 року
Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого Бабич
О.І. при секретарі Чепур Н.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка справу   за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
суми за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

8 лютого 2007 року ОСОБА_1
звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В позові зазначив, що 5 червня 2006
року за укладеною у письмовій формі договором  позики. Він передав відповідачці в борг 536 гривні.

За умовами укладеного договору відповідачка зобов»язувалась повернути взяті
в борг гроші до 25 вересня 2006 року. Але у
визначений договором строк відповідачка отримані кошти не повернула, тому
просить суд стягнути на його користь суму боргу в розмірі 536 гривні та судові
витрати.

У судовому засіданні суду першої інстанції позивач позовні вимоги
підтримав. Відповідачка позов визнала частково поскільки вважає, що отриману
суму позики вона вже частково відшкодувала в сумі 436 гривні тому
згодна сплатити 100 грн.
боргу та судові витрати.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

За умовами укладеного договору відповідачка зобов»язувалася повернути взяті
в борг гроші до 25 вересня 2006 року.

Але у   визначений
договором строк відповідачка вказану суму   не повернула.

Тобто не
виконала взятих на себе зобов»язань.

Договір укладений у письмовій формі 5
червня 2006 року та
затверджений печаткою селищної ради, згідно якого ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 -536 гривні які
зобов»язувалася повернути до 25
вересня 2006 року,
але гроші так і не повернула умов договору не виконала.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається , що після
отримання коштів в позивача відповідачка не проводила дій, які б свідчили про
те, що вона бажала повернути вказану суму боргу.

Тому суд вважає,
що зазначеного обов»язку відповідачка не виконала.

За ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним
грошових зобов»язань.

Відповідно ст. 1046
ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець передає у власність
другій стороні позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку суму
грошових коштів ( суму
позики) або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

За ст. 1048
ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від
суми позики.

2

Тому стягненню підлягають і судові витрати за сплачене
державне мито 51 гривня
та за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ - 30 гривні.

Відповідно ст. 1049
ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові
кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками , у такій самій
кількості, такого
самого роду та такої самої якості,
що були передані йому позикодавцем)
у строк та в порядку, що встановлені договором.

За ст.8 8 ЦПК
України стороні, на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з
другої сторони понесені нею судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11.88,209, 212, 214-215 ЦПК
України ст.ст. 625,1048,1049
ЦК України суд,

В И Р І ПІ ИВ :

Позовну заяву
ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 536
гривні та судові витрати за сплату державного мита 51 гривні та 30 гривні за
інформаційно -технічне забезпечення розгляду цивільної справи   .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з
дня проголошення рішення заява про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК
України.