Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-99 / 07                             Головуючий у 1 інстанції: Ліхтанська Н.П.
Суддя-доповідач: Ломейко
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2007 року                                                                         м. Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого:  Ломейка В.О.

суддів: Подліянової
Г.С.

Бабак A.M.,

при
секретарі:   Степановій Н.О.,

розглянула у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 вересня 2006 року в справі за основним і додатковим позовами
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення порушень права власності на житловий
будинок, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, про знесення самовільних
будівель,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2002 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним
позовом. В травні 2006 року позивачка уточнила позовні
вимоги (а.с.107). При цьому зазначала, що їй на праві власності
належить 1/6 частина житлового володіння АДРЕСА_1. З 1988 року 1/6 частина в спірному домоволодінні належала ОСОБА_4, а
після його смерті з листопада ІНФОРМАЦІЯ_1 в цій частині мешкає його дочка з
чоловіком, відповідані по справі
ОСОБА_2 і ОСОБА_3. В 1995 році позивачка спільно з відповідачами провела роботи
по проведенню місцевої каналізації по обслуговуванню їхніх частин житлового будинку. При цьому була
домовленість,_ що позивач купує за свої кошти необхідні матеріали -
труби, а відповідачі проводять роботи по їхній укладці в землю від стіни будинку до ями. З 1995 року по липень 2002
року сторони спільно користувалися
цією каналізацією, по черзі несли витрати по її обслуговуванню та вивозу стічних вод і фекалій. 22.07.2002 року
відповідачі у відсутність позивача самостійно викопали труби, які відходять від
частини будинку позивача і відокремили ці
труби від місцевої каналізації, позбавивши позивача можливості користуватися каналізацією.
Розподіл земельної ділянки не проводився, вся земельна ділянка знаходиться в загальному користуванні всіх
співвласників і своїми, діями відповідачі порушили право позивача, а також перешкоджають провести каналізацію
паралельно колишньої.

Крім того, були порушені її права як власника і громадянина, конфлікти і
сварки негативно відобразилися на стані
здоров'я, чим була заподіяна моральна шкода.

Також відповідачі на території спільного домоволодіння самовільно збудували
будови „У і Ф", душ і вбиральню, без
належного дозволу і з порушенням будівельних

2

норм розміщення, оскільки ці будівлі прибудовані до житлової прибудови
„а-4", яка належить позивачу на праві власності. Вбиральня
відповідача не підключена до місцевої
каналізації, а обладнана вигрібною ямою, яка не є герметичною і відбувається розтікання
фекалій під будинок позивача.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд зобов'язати відповідачів не
чинити перешкоди при підключенні до системи
місцевої каналізації 1/6 частини домоволодіння, що належить їй на
праві власності, стягнути з відповідачів матеріальні витрати,
пов'язані з проведенням робіт по підключенню до системи місцевої каналізації, а також стягнути моральну шкоду в
сумі 2000 грн., усунути порушення права
власника і зобов'язати ОСОБА_2 знести самовільно побудовані будови під літ.
„У і Ф" та стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені по справі судові
витрати.

В судовому
засіданні позивач підтримала, уточнила свої позовні вимоги і пояснила, що спільне домоволодіння розділено на
три частини, і кожна частина огорожена, має свій вихід, але земельна
ділянка була в загальному користуванні і на часдшіі відповідачів за спільною згодою побудували., каналізацію для двох
сімей, вона купувала труби для каналізації,
разом за двором .розширили вигрібну яму. Проте, відповідачі тримали курортників, які використовували багато води,
каналізація була переповнена і вода текла у двір
відповідачів, і в липні 2002 року вони самовільно викопали труби і положили їх на земельну ділянку позивачки. Тим самим
позбавили її можливості користуватися
каналізацією. Провести каналізацію по своїй земельній ділянці позивачці неможливо, бо двір забетонований. Тому позивачка
наполягає на тому, щоб каналізацію провели по
ділянці відповідачів, де вона була і раніше.

Рішенням
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 вересня 2006 року в
основному і додатковому позовах ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення як
таке, що і відповідає дійсним обставинам
справи, ухвалено з порушенням норм" матеріального : процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її
позовну заяву.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду першої інстанції
обставини справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга має бути задоволена частково з
наступних підстав.

За правилами ч. З ст. 303 ЦПК
України апеляційний суд не обмежений

доводами апеляційної скарги, якщо
під час розгляду справи буде встановлено

неправильне   застосування
норм   матеріального   права
або   порушення   норм

.. процесуального права, які є обов'язковою підставою
для скасування рішення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і направити
справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо
суд розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і не
міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і

обґрунтованим.                                                                                 .

За вимогами ст. 215 ЦПК України рішення суду має містити у собі не тільки вступну та резолютивну частину, а й описову
частину із зазначенням узагальненого викладу позиції
відповідача, пояснень осіб, які беруть участь у справі, інших
доказів, досліджених судом, а також у рішенні має бути мотивувальна частина із зазначенням встановлених судом обставин і
визначених

3

відповідно до
них правовідносин, мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися
вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази,
застосовує зазначенні в рішенні нормативно-правові акти, суд має зазначити, чи
були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо
були, то ким, має бути вказано назву статті,
її частини, абзацу, пункту закону, на підставі якого вирішено
справу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, пред'явила позов, що складався з декілька різнорідних вимог. А саме, вона
просила зобов*язати відповідача не чинити перепон в
підключені до системи місцевої каналізації, відшкодувати матеріальну шкоду, стягнути певну суму на відшкодування спричиненої моральної шкоди, а також зобов'язати
відповідача знести самовільні будови, які порушують право
власності на житловий будинок позивача.

В рішенні суду першої інстанції зазначено, що позивач на позові в частині вимог
про відшкодування матеріальної шкоди не наполягає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, вказала, що від стягнення з відповідача матеріальної шкоди, в розмірі 2294 гр., не
відмовлялась, суд не розглядав її вимоги.

Проте, судом першої інстанції не дотримано вимог ст. ст. 175. 205 ЦПК України і ухвала з цього питання не постановлялася, а
тому суд безпідставно не розглянув цю частину позовних вимог,
що тягне процесуальні наслідки, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 311 ЦПК України.

Положення п. 5 ч. 1 ст. 311 ЦПК України апеляційний суд мас застосувати до оскаржуваного рішення також в частині позовних вимог,
якими позивач просить зобов'язати відповідача знести
вбиральню-душ, з яких фекалії розтікаються під будинок позивача, осідає фундамент будинку і руйнується стіна, оскільки
рішення суду першої інстанції в описовій та
мотивувальній частині не містить жодного слова відносно підстав цієї частини
позовних вимог.

На думку колегії суддів, визнання права власності відповідача на будівлі,
не є перепоною для звернення позивача з позовом до суду про усунення шкоди,
якщо ці будівлі таку шкоду завдають.

За   встановлених   обставин
рішення   суду   першої
інстанції   підлягає

скасуванню з направленням справи на
новий розгляд.

Керуючись
ст.ст.209,218,303, 307,311, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 вересня
2006 рок
по цій справі скасувати, а справу направити до суду
першої інстанції на новий розгляд іншим складом суду.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена до Верховного
Суд України протягом двох місяців.