Справа № 22ц-126/07                               Головуючий у І інстанції-
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12 березня
2007року                                                                                           місто
Луцьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого - судді Лончука В.Г.

суддів - Киці С.І., Расевича С.І.

при секретарі Губарик К.А.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за апеляційними
скаргами відповідача ОСОБА_4 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду від
14 грудня 2006 року про забезпечення позову та ухвалу цього ж суду від 12 січня
2007 року про зміну способу забезпечення позову, -

встановила:

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 14 грудня
2006 року з метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором позики накладено арешт на належне ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої
в АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на праві приватної власності
нежитлове приміщення з підвалом А-2, загальною площею 253,8 м. кв., яке знаходиться
за адресою АДРЕСА_2, а також на інше майно, що їй належить і знаходиться у неї
або в інших осіб.

В апеляційній скарзі на вказану ухвалу відповідач
ОСОБА_4, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення
для справи, порушення норм процесуального права просить ухвалу від 14 грудня
2006 року скасувати.

За заявою позивача ОСОБА_1 ухвалою Володимир-Волинського міського суду від
12 січня 2007 року допущено заміну способу забезпечення позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, вжитий судом згідно ухвали
Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14 грудня 2006 року,
за яким арешт всього майна, належного ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої в
АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яке знаходиться у неї або в інших осіб,
замінено на арешт належного їй на праві власності нежитлового цегляного
приміщення з підвалом А-2, загальною площею 253,8 м. кв., яке знаходиться
за адресою АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі на останню ухвалу відповідач
ОСОБА_4, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення
для справи, порушення норм процесуального права просить ухвалу від 12 січня
2007 року скасувати та передати питання на новий розгляд.

В судовому засіданні представник
відповідача апеляційні скарги підтримав.

Позивач та її представник, кожен окремо, апеляційні скарги заперечили,
просять суд залишити без змін ухвали суду першої інстанції.

Апеляційні скарги відповідача слід відхилити, а ухвалу суду першої
інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може за заявою однієї із сторін
і зважаючи на пояснення другої сторони допустити заміну одного способу
забезпечення позову іншим.

Суд першої інстанції зробив вірний висновок про
необхідність забезпечення позову. Враховуючи, що ціна позову - 353500 грн., суд
підставно визначив вартість належного відповідачеві нежитлового приміщення на
підставі договору купівлі-продажу, укладеного між відповідачем ОСОБА_4 та
Міністерством оборони України (а.с. 4).

Враховуючи думку позивача, суд зняв арешт з належного відповідачеві іншого
майна, крім вказаного нежитлового приміщення.

Відповідачем не подано суду будь-яких доказів про проведення реконструкції
нежитлового приміщення, а закупівля торговельного обладнання не впливає на
вартість приміщення.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.
ст. 307, 312 ч. 1, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційні скарги відповідача ОСОБА_4 відхилити, а ухвалу
Володимир-Волинського міського суду від 14 грудня 2006 року про забезпечення
позову та ухвалу цього ж суду від 12 січня 2007 року про зміну способу
забезпечення позову в даній справі залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає,
оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.