Справа №22-414707 р.                                          Головуючий у 1 інстанції - Дяченко С.П.
Категорія-44                                                              Доповідач
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05 червня 2007 р. Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді:                          Курило В.П.

суддів:                                                         Санікової О.С.

Шамрило Л.Г.

при
секретарі:     Степаненко В.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12
березня 2007 р. по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості
по оплаті комунальних послуг та збитків, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007 р. позивачі звернулися до суду з
даним позовом, зазначивши в

обґрунтування позовних вимог, що на підставі
свідоцтва про право власності, виданого

органом приватизації Краматорського міськвиконкому
01.03.1994 р., вони були

співвласниками квартири АДРЕСА_1 06.03.2003 р.

належну їм квартиру вони передали у користування
відповідачу ОСОБА_5, яка з цієї

дати стала проживати у квартирі. У вересні 2004 р., коли вони вирішили продати належну

їм квартиру, з'ясувалося, що за весь період
проживання в квартирі з березня 2003 р. до

вересня 2004 р. відповідач не призводила оплату за
комунальні послуги у зв'язку з чим на

1612,31 грн. збільшився їх борг за оплату комунальних
послуг, у тому числі: за воду на

114,44 грн.; за теплопостачання і гарячу воду -
915,71 грн.; за квартплату - 582,16 грн. З

цих причин вони вимушені були при здійснені продажу
квартири знизити вартість

квартири на суму боргу за комунальні послуги і
перевести цей борг на покупця квартири,

тим самим з вини відповідача їм нанесено збитки на
суму 1668,86 грн. Крім того, за весь

період користування їх квартирою ОСОБА_5 не оплачувала орендну плату,

мінімальний розмір якої за 1 кв.м загальної площі
житла на території м. Краматорська у

2003-2005 роках згідно даним брокерської контори
„Лідер" складає 4,50 грн., а загальна

сума орендної плати за період з березня 2003 р. до
вересня 2004 р. - 7276,05. Раніше з

вимогою про стягнення з відповідача боргу по
оплаті комунальних послуг та плати за

користування житлом вони не зверталися, оскільки
ОСОБА_5 при передачі квартири в

користування
передала їм 1500 доларів США, які рішенням Краматорського міського
суду від 05.10.2006 р., що набрало чинності 24.11.2006 р., були стягнуті з них на користь відповідача як аванс. Позивачі просили стягнути з ОСОБА_5
на їх користь солідарно заборгованість за користування
квартирою в сумі 7276,05 грн., збитки в розмірі 1612,31 грн. та судові
витрати.

2

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 12 березня 2007
р. позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованість по
комунальним платежам в сумі 1612,31 грн., орендна
плата - 7276,05 грн. та судові втирати: судовий збір в розмірі 88,88 грн.;
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30 грн.;
витрати на правову допомогу - 600 грн., а усього 9607,24 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_5 принесла апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та постановити по справі нове
рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам
справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_5 підтримала доводи
апеляційної скарги і просила її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1, вона ж представник інших позивачів за довіреністю, заперечувала проти доводів скарги, просила її відхилити,
а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду - скасуванню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.03.2003 р. до вересня 2004 р.
ОСОБА_5 проживала в квартирі АДРЕСА_1, що належала на праві власності позивачам на підставі свідоцтва про право власності,
виданого органом приватизації Краматорського міськвиконкому 01.03.1994 р.
Сплачувала тільки витрати за користування електроенергією у
зв'язку з чим за цей період утворилася заборгованість по комунальним платежам
(послуги з теплопостачання, водопостачання та квартплата) в загальній сумі
1612,31 грн.. Відповідач мала бажання купити вказану квартиру і тому під гарантію подальшої купівлі цієї квартири 06.03.2003 р.
передала позивачу ОСОБА_1 аванс в сумі 1500 доларів США. Договір купівлі-продажу не відбувся з вини позивачів, які
підняли ціну квартири, а 25.09.2004 р. продали її
іншій особі. Рішенням суду від 05.10.2006 р., яке набрало чинності 24.11.2006 р., з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 був стягнутий аванс в сумі 7500 грн. та судові витрати в розмірі 105 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_5 06.03.2003 р. був укладений договір
найму (оренди) житла -квартири, належній позивачам на праві власності, і
відповідач як наймач відповідно до вимог ч.3
ст.815 ЦК України зобов'язана своєчасно
вносити плату за житло та самостійно вносити плату
за комунальні послуги. Оскільки ОСОБА_5 за договором найму (оренди) не виконувала свої зобов'язання , суд визнав позовні
вимоги підставними і стягнув з відповідача на користь позивачів
заборгованість по комунальним платежам та орендну плату.

Проте з такими висновками суду погодитися неможливо, оскільки вони не відповідають
матеріалам справи та вимогам закону.

Згідно ч.2 ст.158 Житлового кодексу України договір найму жилого приміщення
укладається між власником будинку (квартири) і
наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому
комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівки на
предмет договору, строк, на який він
укладається, визначити права і обов'язки наймодавця і наймача та інші
умови договору.

Письмова форма договору найму житла передбачена і у ст.811 Цивільного
кодексу України в редакції 2003 р. (далі ЦК України), який набрав чинності з
01.01.2004 р.

Як вбачається
з матеріалів справи і пояснень сторін договір найму або оренди житла між ними у письмовій формі не укладався. ОСОБА_5
стала проживати в квартирі  позивачів
з 06.03.2003 р. після внесення авансу в сумі 1500 доларів США як

3

майбутній
власник житла до повного розрахунку та оформлення договору купівлі-продажу
квартири.

Відповідно до вимог ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків
у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: ...втрати, які особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин,
якби її право не було порушене (упущена вигода).

З тексту нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 25.09.2004 р. за реєстром №11058, за яким позивачами була
продана квартира ОСОБА_6, видно, що продаж квартири
вчиняється за 54648 грн., які отримані продавцями від покупця під час оформлення договору, борги по комунальним платежам в сумі
7078 грн. покупець бере на себе та зобов'язується погасити їх до 31.12.2004 р.
(а.с.6-7).

Таким чином, відповідачі не понесли і не понесуть у подальшому витрати по
оплаті заборгованості по комунальним
платежам (реальні збитки) за період проживання ОСОБА_5 в належній їм квартирі, а упущена вигода як різниця між продажною вартістю
квартири за договором купівля-продажу і отриманою
від покупця сумою, на що посилалася позивач ОСОБА_1, не була
доведена в ході розгляду справи і спростовується вищезазначеними
договором.

За таких обставин у суду першої інстанції не було передбачених законом
підстав для задоволення вимог позивачів.

Оскільки судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального
права, а висновки суду не відповідають обставинам,
що мають значення для справи, рішення суду відповідно до п.3 і п.4 ч.1 ст.309
ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5
заборгованості по оплаті комунальних послуг та збитків не ґрунтуються на
законі і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316 ЦПК
України, ст. 158 ЖК України, ст.ст. 22, 811 ЦК України,
апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7
задовольнити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 березня 2007
року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по
оплаті комунальних послуг та збитків відмовити.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.