Справа №2-488-2007
РІШЕННЯ

І
МЕНЕМ    УКРАЇНИ

29 січня 2007 року                                                                               м.
Харків

Червонозаводьский
районний суд міста Харкова в складі:

Головуючого судді - ШУЛІКА Ю.В. При
секретарі - Ковалевської
О..

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ТОВ «
ІНФОРМАЦІЯ_4» про стягнення суми,

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 33885 грн. 50 коп. Згідно з
договорами про фінансову допомогу від ІНФОРМАЦІЯ_1року, ІНФОРМАЦІЯ_2року, ІНФОРМАЦІЯ_3року, 20780 грн. 63 коп. Згідно з
додатковою угодою від 3.12.2002
року до вказаних договорів. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що
внесені їм. За вказаними договорами гроші не повернуті до теперішнього часу.
Позивач також просить стягнути на його користь сплачене держмито в розмірі 546 грн. 67 коп., 30 грн. - витрати на
інформаційно-технічне забезпечення.

В
судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги в повному обсязі.

Представник
відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що додаткова угода з ОСОБА_1.
не укладалась, а всі бухгалтерські документи відносно самих договорів про
фінансову допомогу після звільнення ОСОБА_1з посади директора ТОВ
«ІНФОРМАЦІЯ_4» в архиві обнаружені не біли. Крім того, відповідач посилається
на те, що позивачем пропущений строк позовної давності на звернення до суду з
позовом про повернення фінансової допомоги за вказаними договорами.

Суд, вислухавши
сторони, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає
задоволенню.

В судовому засіданні
встановлено, що позивач працював в ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_4» генеральнім директором. В
період роботи між ним та ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_4» були укладені три договори про
фінансову допомогу: від ІНФОРМАЦІЯ_1року на
суму еквівалентну 2000 доларам США, від ІНФОРМАЦІЯ_2року на суму
еквівалентну 3000 доларам США, ІНФОРМАЦІЯ_3року на
суму еквівалентну 1710 доларам США ( а.с. 6-8).

Згідно з умовами
вказаних договорів позивач передає відповідачеві вказані грошові суми, а той, в
свою чергу, забов»язується повернути їх позивачеві по курсу НБУ України
протягом 12 місяців с моменту
отримання. Згідно п. 6 вказаних
договорів, строк дії договорів встановлюється с дня отримання фінансової допомоги та до повного її
повернення, але не більше ніж на один рік.

Згідно з п. 2, 3 додаткової угоди
від 3.09.2002 року,
строй дії договорів про фінансову допомогу встановлюється до повного погашення
фінансової допомоги. ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_4» забов»язується нараховувати відсотки за
користування фінансовою допомогою в розмірі 16 %   на рік ( а.с. 5).

Але з пояснень
представника відповідача вбачається, що вказану додаткову угоду відповідач з
ОСОБА_1. не укладав, підписувати його від імені відповідача ОСОБА_2. не
уповноважував.

Опитаний в
судовому засіданні ОСОБА_2.
пояснив, що підписав додаткову угоду за розпорядженням ОСОБА_1., ніяких
вказівок від засновників товариства з цього питання не одержував.

Згідно пояснень
свідків ОСОБА_3., ОСОБА_5. вказана додаткова угода була складена та підписана
заднім числом в 2006 році за
розпорядженням позивача, який на той час працював генеральним директором ТОВ
«ІНФОРМАЦІЯ_4».

Дані пояснення
свідків підтвердив в судовому засіданні і сам ОСОБА_1.

Аналізуючи
викладене, вказана додаткова угода не можу бути прийнята судом в якості доказу,
оскільки вона була підписана з порушенням вимог діючого законодавства.

С пояснень
позивача вбачається, що вперше з позовом про стягнення суми згідно договорів
про фінансову допомогу він звернувся до суду 5.10.2006 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. З
заявою про поновлення строків позовної давності не звертався, доказів,  які  б

підтверджували,  що
вказаний строк     був ним
пропущений  з поважних причин, суду не
надав.

Виходячи з
викладеного суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1не підлягає задоволенню.

В зв»язку з відмовою
в задоволенні позову, суд відмовляє позивачеві з стягнення на його користь
понесених витрат на сплату держмита та інформаційно-технічне забезпечення.

На підставі
викладеного й керуючись ст.ст. 10,
60, 212 ЦПК України, ст.ст. 256-257,
526, 527, 530, ЦК України районний суд,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні
позову ОСОБА_1до ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_4» про стягнення суми - відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області черебз районний суд шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з моменту проголошення рішення й подачі апеляційної
скарги протягом 20 днів з
моменту подачі зазначеної заяви.