Справа № 2-87/2007р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

28 лютого 2007 року                          Таращанський районний
суд Київської області в складі:

головуючого: судді Потеряйко С.А.

при секретарі: Островершенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Таращі справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення позики,-                                                                             встановив:

В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги і просить суд стягнути з відповідачів на його користь
борг позики в розмірі 30 300 грн, судові витрати та звільнити його від сплати державного
мита, як потерпілого внаслідок : аварії на ЧАЕС.

Відповідач ОСОБА_2.
позов визнав в повному обсязі та зобов'язується погасити борг за договором
позики.

Відповідач ОСОБА_3. позов не визнала та суду пояснила, що вона дійсно
написала позивачу розписку про позику в сумі 3000 доларів США, але гроші не брала. Позичав кошти у позивача її син в розмірі 3000 доларів США. Свідок ОСОБА_4. суду пояснила, що на початку жовтня 2006 року, ОСОБА_5, яка
є її свекрухою, і попросила позивача позичити синові своєї подруги кошти в сумі
3000 доларів США.
ОСОБА_2 разом із своєю матір'ю ОСОБА_3. приїхали до них
до дому і її чоловік ( позивач по справі) позичив їм гроші. ОСОБА_2 залишив в
борг їм машину. Потім ІНФОРМАЦІЯ_1 він приїхав, щоб забрати машину і в
присутності свідків написав ; розписку про позику грошей. На слідуючий день,
мати відповідача знов попросила позичити гроші, бо її синові і погрожували.
Вони позичили гроші, а ОСОБА_3. написала розписку. Розписки писалися в
присутності свідків, без ) психологічного та фізичного тиску.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що на початку жовтня 2006 року до неї позвонила її подруга ОСОБА_3, яка плакала та попросила позичити гроші її синові, бо в
нього неприємності. Вона попросила свого сина, позивача по справі, позичити
гроші ОСОБА_2.   В кінці листопада 2006
року, ОСОБА_3. знову попросила гроші, ' пояснивши, що тих коштів замало. Вона
разом із ОСОБА_4. завезли гроші їй на роботу, про що ОСОБА_3. ; написала
розписку.

Свідок ОСОБА_6. суду пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 його попросив позивач по
справі завезти його матір та дружину в АДРЕСА_1 по місцю проживання
відповідачів. Проте, вони нікого не застали вдома. Потім вони поїхали до
маслозаводу. Коли жінки вийшли із приміщення маслозаводу, то в руках ОСОБА_5.
була розписка. Із слів позивача він знає, що відповідачі позичили в нього
велику суму грошей.

Судом встановлено, що на початку жовтня 2006 року позивач уклав договір
позики з відповідачем ОСОБА_2, згідно з яким позивач позичив відповідачу 3000
доларів США,
які відповідач зобов'язувався повернути через пару тижнів
та залишив позивачу свою машину. ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач разом із товаришами
приїхав до позивача, щоб забрати машину. Позивач повернув відповідачу машину, і
відповідач написав розписку про те, що позичив у позивача гроші в розмірі 3000
доларів США
та зобов'язується їх повернути до ІНФОРМАЦІЯ_3. (
а.с.№5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка ОСОБА_3.,
яка є матір'ю відповідача ОСОБА_2, знову звернулася до | позивача про позику
коштів, оскільки в її сина неприємності. Позивач позичив кошти ОСОБА_3, про що
5 відповідачка написала розписку в якій зобов'язувалася повернути кошти в
розмірі 3000 доларів США
до ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.№6)

Однак до цього часу відповідачами кошти не повернуті. На неодноразові усні
звернення позивача до відповідачів і про повернення боргу, останні тільки
обіцяли, а кошти не повертали. Тому позивач і звернувся до суду про стягнення '
боргу позики.

Указані
обставини встановлено з пояснень сторін, свідків, матеріалів справи, вивчених в
судовому засіданні. На момент винесення рішення по справі, розписки про позику
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. коштів знаходить в позивача.

Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що ст.1049 ЦК України  передбачено,  що позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) 1 у строк та в порядку, що встановлені договором позики, суд
вважає за необхідне задовільнити даний позов.

Судом не може бути взята до уваги та обставина на яку посилається
відповідачка ОСОБА_3., як на підставу і невизнання позову, а саме те, що вона
написала розписку ІНФОРМАЦІЯ_1, але грошей не позичала, оскільки нею не надано
суду доказів, які стверджували б дану обставину.

На підставі задоволення позову з
відповідачів підлягає стягненню державне мито на користь держави. Керуючись
ст.ст. 2,10,15,60, 88,208,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 625,1049,1050 ЦК України, суд -

вирішив: Позов
задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг позики в сумі 15150 грн
(п'ятнадцять тисяч сто п'ятдесят гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг позики в сумі 15150 грн
(п'ятнадцять тисяч сто п'ятдесят гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати
в розмірі 30 гривень солідарно.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь держави державне мито в розмірі 303
гривні солідарно.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо вказану заяву не було подано, а в разі її подання,
якщо апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження, а в разі подання апеляційної скарги - після
розгляду справи апеляційним судом, якщо його (рішення ) не скасовано.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. На рішення може бути подано апеляційну скаргу
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до
апеляційного суду Київської області через Таращанський суд.