Справа
№ 22-182-2007р.        Головуючий
УХВАЛА ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13 лютого 2007 року                                                                            м.Рівне

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Рівненської області у
складі:

Головуючого судді: Василевича B.C. суддів: Демянчук
СВ., Гордійчук
CO. при
секретарі: Чалій Н.О.

з участю позивачки, представника
відповідача, розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк"
на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 грудня 2006
року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ "Укрпромбанк"
Рівненської філії ТОВ "Укрпромбанк" про стягнення матеріальної шкоди
та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

Рішенням
Рівненського міського суду Рівненської області від 14 грудня 2006 року позов
ОСОБА_1 до ТзОВ "Укрпромбанк" Рівненської філії ТОВ
"Укрпромбанк" про стягнення матеріальної шкоди та відшкодування
моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ТзОВ
"Укрпромбанк" в особі Рівненської філії, м. Рівне вул. С.Бандери, 49,
на користь ОСОБА_179337,75 грн. в рахунок відшкодування
матеріальної* шкоди, пеню за неналежне виконання грошових зобов'язань в
сумі 538,86 грн., адвокатські послуги в сумі 2825 грн., 793,37 грн. судових витрат, 5000,00 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Не погодившись з
рішення ТзОВ "Укрпромбанк" в особі Рівненської філії подало
апеляційну скаргу. Рішення суду вважає незаконним та необгрунтованим.

Вказує, що при
ухваленні рішення мало місце неповне з'ясування судом обставин, що має значення
для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, а також
невідповідність висновків суду обставинам справи, що у відповідності до ст. 309
ЦПК України, є підставами для зміни рішення.

Просило рішення Рівненського міського суду від 14 грудня
2006 року по цивільній справі № 2-7767/06 про стягнення з ТОВ
"Укрпромбанк" на користь ОСОБА_1 79337,75 грн. матеріальної шкоди,
538,86 грн. пені, 2825 грн. в повернення витрат на правову допомогу, 793,37
грн. в повернення судових витрат, 5000 грн. моральної шкоди - змінити. Ухвалити
нове рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача в частині
стягнення матеріальної шкоди в сумі 41271,64
грн., а в задоволенні позовних вимог в частині пені - відмовити.
Змінити розподіл судових витрат у відповідності з ухваленим рішенням. Судові
витрати, пов,язані з поданням цієї апеляційної скарги в розмірі 193,02 грн.
державного мита та 30 грн. збору на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу, покласти на позивача.

В поданих на
апеляційну скаргу запереченнях ОСОБА_1 вказує на законність та обгрунтованість рішення
суду першої інстанції.Просила апеляційну скаргу відхилити. А рішення залишити
без змін.

В судовому
засіданні представник ТОВ "Укрпромбанк" підтримав апеляційну скаргу в
повному обсязі.

Позивачка апеляційну скаргу не визнала, вважає висновки суду першої інстанції
правильними. Просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

Перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, а також вимог, заявлених в суді першої інстанції, правильність
застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив зі встановлених обставин
того, що позивач ОСОБА_1 мала депозитні рахунки в Рівненській філії ТОВ
"Укрпромбанк". Доказом їх наявності є договір банківського вкладу
НОМЕР_1 та реєстри, які складені під час ревізії КРУ в Рівненській області.

Згідно умов
договору банківського вкладу укладених з ТОВ "Укрпромбанк", в особі
керуючого Рівненською філією ТОВ "Укрпромбанк", банк зобов'язаний
повернути позивачу вклади та відсотки по них 30 березня 2006
року, так як вищезгаданий договір був укладений строком на 540 днів з 06 жовтня 2004 року по 29 березня 2006 року. Станом на 01.04.2006 р. вклади
списано з рахунків позивача. Гроші по вкладу позивачці не були повернуті.

Дані обставини
підтверджуються матеріалами ревізії КРУ
в Рівненській області окремих питань фінансово-господарської діяльності Рівненської
філії ТОВ "Укрпромбанк" якою встановлено , що на 1 квітня 2006 року всупереч
законодавству України та без згоди позивача списано її вклади та відсотки по
них на загальну суму 24420,5
грн. та 2383, 08 доларів
США. Крім того, встановлено, що по вкладах позивача в 2004-2005 роках та в січні
-березні 2006 року не
нараховано відсотків, розрахункова сума яких становить 3593,79 грн. та 1489,84 доларів США, чим
порушено ст. 1061 ЦК України та умови договорів про вклади.

Таким чином встановлено, що обумовлені
вище кошти на рахунках позивача не обліковувались з вини банку. Згідно договору
банківського вкладу
НОМЕР_1 банк прийняв кошти у депозитний вклад в сумі 9 600 доларів США з
яких не виплачено позивачу 4
600 доларів США.

Згідно п. 5.2. договору банківського вкладу НОМЕР_1 за
несвоєчасне виконання своїх грошових зобов'язань винна сторона, сплачує пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день
прострочення, що становить станом на 1.09.2006
р. - 538,86 грн.
згідно розрахунку пені.

28
грудня 2005 року позивач вклала кошти у Рівненській філії ТОВ "Укрпромбанк"
на депозитний вклад в сумі 1550,00
доларів США, що за курсом НБУ становить 7 827,5 грн. з процентною ставкою за вклад, яка складала 12 % річних, а саме 140,14 доларів США.

29
вересня 2005 року після закінчення строку дії договору банківського вкладу НОМЕР_2 позивач звернулась із заявою
про видачу належних їй на підставі укладеного з ТОВ "Укрпромбанк"
вищезгаданого договору грошові кошти в сумі 1550,00 доларів США, але відповіді так і не отримала.

Відповідно до
договору банківського вкладу НОМЕР_2 р. ТОВ
"Укрпромбанк" не виплатив позивачу грошові кошти в сумі 1690,14 доларів США.

В зв'язку з
неповерненням позивачу вкладів та відсотків Рівненською філією ГОВ
"Укрпромбанк" їй нанесене матеріальну і моральну шкоду, яка частково
і була стягнута оскаржуваним рішенням суду.

Щодо даного
висновку , суд
першої інстанції навів відповідні мотиви і докази, з якими погоджується і
апеляційна інстанція.

Відповідно до
норм процесуального права передбачається, що обставини цивільних справ
з'ясовуються судом на засадах змагальності; в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Однак, будь-яких
доказів заслуговуючих на увагу і спростовуючих висновки суду представник
відповідача суду не надав.

Поскільки доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують, та, враховуючи, що суд
першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і
процесуального права, та зважаючи, що не може бути скасоване правильне по суті
і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань, судова колегія не
вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303,
307, 308, 313-314 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила: Апеляційну    скаргу
товариства    з    обмеженою
відповідальністю "Укрпромбанк" відхилити, а рішення
Рівненського міського суду Рівненської області від 14 грудня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути

оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом

двох місяців з дня набрання нею чинності.

Головуючий:                        Судді: