АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем  України

„28"   лютого   2007   року   колегія
суддів   судової   палати
у   цивільних

справах
апеляційного  суду  Житомирської
області

в  складі:

головуючого  -
судді                         Головчук  С.В.

суддів:                                                 Павицької  Т.М.,

Миніч  Т.І.

при  секретарі
судового

засідання        Прищепі
О.А.

з  участю:                                            сторін

розглянувши
у     відкритому     судовому     засіданні     в
залі     суду     в М.Житомирі  апеляційну
скаргу  ОСОБА_1 на  рішення
Корольовського  районного   суду
м.Житомира   ІНФОРМАЦІЯ_5 року

у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Житомрського міськвиконкому про визнання недійсним договору купівлі-продажу та
незаконним  рішення  міськвиконкому,

встановив:

У ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом. Просила визнати недійсним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, укладений між ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 та визнати незаконним рішення Житомирського міськвиконкому від
ІНФОРМАЦІЯ_3 рокуНОМЕР_1 в частині надання дозволу на продаж Ч частини
зазначеної квартири від імені неповнолітнього ОСОБА_5. При цьому зазначала, що
після розірвання шлюбу із відповідачем ОСОБА_2 двоє їхніх неповнолітніх дітей
залишені на виховання чоловікові. В ІНФОРМАЦІЯ_4 року міськвиконком надав
відповідачу дозвіл на відчуження належної неповнолітньому сину ОСОБА_5 Ч
частини зазначеної квартири, після чого відповідач без її згоди продав спірну
квартиру відповідачці ОСОБА_4 Вважає, що при цьому були порушені права сина ОСОБА_5,
оскільки відповідач позбавив  сина  права
власності  на  житло.

Рішенням  Корольовського  районного
суду  м.Житомира   ІНФОРМАЦІЯ_5  року  ОСОБА_1   відмовлено
в  задоволенні  позову
до

Справа №
22ц/455                             Головуючий
у суді 1 -ї
інстанції Драч Ю.І.

Категорія 41                                       Суддя-доповідач
Миніч Т.І.

2

ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Житомрського міськвиконкому про визнання недійсним договору купівлі-продажу
та незаконним рішення міськвиконкому за безпідставністю  вимог.

У поданій
апеляційній скарзі ОСОБА_1.
порушує питання про скасування зазначеного рішення з ухваленням нового - про задоволення
її вимог, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та
процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема,
апелянт вважає, що вимога про визнання незаконним рішення міськвиконкому мала
розглядатися судом в порядку адміністративного судочинства. На думку апелянта
суд не врахував, що відповідач порушив право дитини на житло, позбавивши її
власності на частину квартири, і при придбанні нового житла це право не
відновив. Апелянт вважає, що відсутність її згоди на відчуження квартири є
підставою для визнання недійсним договору
купівлі-продажу.   Проте  суд
на  це  уваги
не  звернув.

Розглянувши
справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи  з
наступного.

З матеріалів
справи вбачається, що рішенням Корольовського райсуду від ІНФОРМАЦІЯ_6 року після
розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 двоє їхніх неповнолітніх дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 року народження, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8 року
народження, були передані для подальшого виховання батькові - відповідачу
ОСОБА_2 (а.с.9) .

На підставі
свідоцтва про право власності на житло позивачці, відповідачам ОСОБА_2 та неповнолітньому
ОСОБА_5 належало кожному по Н частині квартири АДРЕСА_1 загальною площею 47,6 кв.м. В
ІНФОРМАЦІЯ_9 року
позивачка подарувала належну їй частину вказаної квартири  відповідачу
ОСОБА_2    (а.с.5,6).

Рішенням
Житомирського міськвиконкому НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року відповідачу ОСОБА_2
надано дозвіл продати належну неповнолітньому ОСОБА_5 Н частину спірної
двокімнатної квартири за умови придбання трикімнатної квартири АДРЕСА_3   (а.с.34).

За договором від
ІНФОРМАЦІЯ_2року
відповідачі ОСОБА_2  продали  спірну
квартиру  ОСОБА_4    (а.с.76).

Суд першої
інстанції правильно вважав, що ненадання позивачкою згоди на відчуження
вказаної квартири не свідчить про порушення прав дитини та не є підставою для
визнання недійсним договору купівлі-продажу. В даному випадку достатнім є
дозвіл, отриманий від  батька,   з
яким  проживає  дитина
(ст.32  ЦК).

Оскільки до
надання згоди міськвиконкомом квартира по АДРЕСА_3 була продана, відповідачем
був укладений інвестиційний контракт на будівництво квартири по АДРЕСА_2 (а.с.79). Після здачі
вказаного будинку в експлуатацію відповідач одержав свідоцтво про право
власності на двохкімнатну квартиру НОМЕР_2
в цьому будинку загальною площею 68 кв.м. (а.с.107) та  подарував
її  частину  синові.

Тому суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що на час ухвалення  рішення
право  неповнолітнього  ОСОБА_5

3

було відновлене шляхом дарування на
його користь 14 частини придбаної відповідачем квартири (а.с.140). Загальна площа,
а відповідно і площа, що відповідає подарованій частці зазначеної квартири
значно більша, ніж та, яка належала неповнолітньому раніше. Таким чином,
відсутні підстави для відновлення прав дитини.

За наведених
обставин, оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для
його  скасування  відсутні.

Доводи
апеляційної скарги в тій частині, що вимога про визнання незаконним рішення
міськвиконкому мала розглядатися судом в порядку  адміністративного  судочинства,
є  безпідставними.

Відповідно до
ч.1 ст.15 ЦПК суди загальної юрисдикції розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних,
трудових відносин.

Оскільки
позивачкою порушений спір, що випливає із цивільних правовідносин,
відповідачами в справі є фізичні особи, суд правильно розглянув справу в
порядку цивільного судочинства. Крім того, провадження в справі порушено до
набрання чинності Кодексом адміністративного
судочинства.

На    підставі    викладеного    та
керуючись    ст.ст.209,307,308,313-315  ЦПК  України  ,   суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну       скаргу       ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира ІНФОРМАЦІЯ_5 року  залишити
без  змін.

Ухвала  може
бути  оскаржена  безпосередньо
до  Верховного  Суду України
протягом  двох  місяців
з  дня  її
проголошення.

З