Справа № 22-ц-119 2007р.       Головуючий у 1-й інстанції - Фоменко І.М.
Категорія - 34                                      Суддя-доповідач
РІШЕННЯ         ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007 року лютого 22
дня колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого - МасловаВ.О.,

суддів                   - Білецького О.М.,
Криворотенка В.І.,

з участю
секретаря

судового засідання -
Кияненко Н.М.,

та осіб, які
приймають

участь у справі - позивачки
ОСОБА_1, її

представника ОСОБА_2 відповідача ОСОБА_3,

його представника ОСОБА_6.,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду     цивільну     справу
за     апеляційною     скаргою
представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 на рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 6 листопада 2006р.
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені за простроч-ку виплати
аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 і уточнивши свої вимоги просила стягнути з останнього 12701,88 грн. пені за
прострочення сплати аліментів, надавши відповідний розрахунок, також просила
стягнути 950 грн. в
рахунок відшкодування витрат на правову допомогу та інші понесені судові
витрати.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 6 листопада 2006 року позовні вимоги
позивачки задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3
неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 676 грн. 26 коп., судовий
збір у розмірі 174 грн. 69 коп., 30 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 100 грн. витрат на
правову допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне
з"ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та
процесуального права просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким
задоволити вимоги в повному обсязі. Зазначає, що сума неустойки (пені), яка
підлягає стягненню на користь позивача, судом встановлена необгрунтованою та
безпідставно. Наданий нею розрахунок пені є вірним та відповідає вимогам
законодавства. Крім того, вказує, що рішення суду щодо 100 грн. на відшкодування
витрат пов"язаних з оплатою правової допомоги є необгрунтоване, без
посилання на норми законодавства України, а тому їй не зрозуміло з яких саме
міркувань суд виходив при встановленні вищезазначеної суми.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно рішення Ковпаківського
районного суду м.Суми від 26
жовтня 1998 року на
користь ОСОБА_1 стягуються аліменти з ОСОБА_3
на утримання доньок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сума заборгованості відповідача перед ОСОБА_1 по виплаті аліментів станом на 1.07.2006 року складає 4159 грн. 73 коп., тобто тривалий час аліменти їй не виплачувалися. Нараховані
аліменти своєчасно не виплачені з вини ОСОБА_3., який
не довів суду, що несплата аліментів була наслідком тяжкої хвороби, або іншої
незалежної від нього обставини.

Перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду
зміні, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи,
яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Задовольняючи вимогу позивачки про стягнення з
відповідача неустойки (пені) суд прийшов до вірного висновку про наявність
підстав для її стягнення. Проте враховуючи її розмір суд взяв для розрахунку
місячний розмір аліментів за грудень 2004
року, що складав 102
грн. 25 коп.,
при цьому суд не врахував наявність у відповідача боргу по сплаті аліментів
починаючи з січня 2004 року,
який на 1.07.2006 року
складав 4159 грн. 73 коп., а також
те, що суми місячних розмірів аліментів зростали і складали у 2005 році - 165 грн. 54 коп., а у 2006 році - 173 грн. Тому
розрахунок пені наведений судом не відповідає обставинам справи.

Представником позивача наданий свій розрахунок пені
(а.с.38), згідно якого остання складає 12701
грн. 88 коп. На
думку колегії суддів даний розрахунок відповідає як вимогам закону стосовно
розміру пені, так і обставинам справи зокрема - наявній заборгованості та місячним розмірам аліментів, що
змінювалися у період, за який нарахована неустойка (пеня).

Проте на думку колегії суддів даний розмір неустойки
повинен бути зменшений з урахуванням матеріального стану платника аліментів ОСОБА_3, який ніде не
працює, постійного заробітку не має, транспортні засоби та майно у його
власності відсутні. Висновок колегії суддів про зменшення розміру неустойки
узгоджується з вимогами ч.2 ст. 196 СК України. Тому стягненню підлягає неустойка в розмірі 1000 грн.

Не погоджується колегія суддів і з висновком суду про відшкодування
позивачці витрат на правову допомогу в розмірі 100 грн. Колегія суддів вважає, що з врахуванням обсягу
наданої позивачці правової допомоги і часу,
який був витрачений для надання такої допомоги достатньою для
відшкодування таких витрат є сума у розмірі 300 грн.

Оскільки вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню то відповідно
до вимог ст.88 ЦПК України за рахунок відповідача позивачці необхідно
відшкодувати понесені нею витрати по оплаті судового збору в розмірі 190 грн. 51 коп. та витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 60 грн., а всього
на загальну суму 250 грн. 51 коп.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України
підставою для зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам
справи. Враховуючи дану вимогу закону рішення місцевого суду підлягає зміні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.3, 314 ч.2, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 6 листопада 2006 року в даній
справі змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 1000 грн. і на
відшкодування судових витрат 550
грн. 51 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення але з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців.