У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

12 вересня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Берднік І.С., Лихути Л.М., Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Кіровському районі м. Донецька
про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Кіровському районі              м. Донецька про відшкодування
моральної шкоди.

Зазначав, що з 1976 року по 2005
рік працював підземним гірником на шахті імені Е.Т. Абакумова.

Висновком МСЕК від 14 вересня 2005
року йому вперше було встановлено 30% втрати професійної працездатності з
визначенням інвалідності ІІІ групи.

Висновком МСЕК від 27 вересня 2006
року йому було встановлено 35% втрати професійної працездатності безстроково з
визначенням інвалідності ІІІ групи.

Посилаючись на те, що втратою
професійної працездатності йому завдано моральну шкоду, просив стягнути з
відповідача на його користь 50 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Кіровського районного суду
м. Донецька від 9 січня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: стягнуто з відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Кіровському районі м. Донецька на його
користь 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням апеляційного суду
Донецької області від 19 березня 2007 року рішення Кіровського районного суду
м. Донецька від 9 січня 2007 року скасовано та ухвалено нове, яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду, а рішення суду першої
інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1976 року по 2005 рік перебував у трудових відносинах з шахтою імені Е.Т.
Абакумова, на якій працював підземним гірником.

Висновком МСЕК від 14 вересня 2005
року йому вперше було встановлено 30% втрати професійної працездатності з
визначенням інвалідності ІІІ групи.

Висновком МСЕК від 27 вересня 2006
року йому було встановлено 35% втрати професійної працездатності безстроково з
визначенням інвалідності ІІІ групи.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 апеляційний суд виходив з того, що відповідно до пункту 22 статті 71 Закону
України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” підстав для задоволення
позовних вимог немає.

Проте з такими висновками
апеляційного суду погодитися не можна.

Згідно із пунктом 22 статті 71
Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік” дію абзацу четвертого
статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх
сімей незалежно від часу настання страхового випадку), підпункту "е"
пункту 1 частини першої статті 21, частини третьої статті 28; абзацу десятого
пункту 7 частини сьомої статті 17 та пункту 7 частини першої статті 22 в
частині надання підприємствам фінансової допомоги на безповоротній основі;
частини третьої статті 34; частини п'ятої статті 47 (в частині знижок та
надбавок до розміру страхового внеску) Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" зупинено на 2007 рік.

Відповідно до пункту 27 статті 77
Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” дію абзацу четвертого
статті 1, підпункту “е” пункту 1 частини першої статті 21, частини третьої
статті 28 та частини третьої статті 34 Закону України “Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей зупинено на 2006
рік.

Встановивши, що первинним висновком
МСЕК від 14 вересня 2005 року ОСОБА_1 було встановлено 30% втрати професійної працездатності з визначенням
інвалідності ІІІ групи суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку
про те, що відповідно до вимог статей 1, 21, 28 та 34 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”
позов підлягає частковому задоволенню.

При встановленні зазначених фактів
судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, ухвалене
судом рішення відповідає встановленим обставинам справи та вимогам
матеріального закону і скасоване апеляційним судом помилково.

Керуючись статтями 336, 339 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1задовольнити.

Рішенням апеляційного суду
Донецької області від 19 березня 2007 року скасувати, а рішення Кіровського
районного суду м. Донецька від 9 січня 2007 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

І.С. Берднік

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін