УХВАЛА

„21 "лютого 2007р.                                                              м.
Івано-Франківськ

Апеляційний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої                Пнівчук О.В.,

суддів                         Беркій О.Ю., Меленко О.Є.

секретаря                   Юрків І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду від 12 січня 2007 року,-

встановила:

Рішенням Косівського районного суду від 12 січня 2007 року в позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення 2000
грн. завдатку, 140 грн.
витрат пов"язаних з укладенням договору купівлі-продажу будинку, 3500 грн. моральної
шкоди відмовлено.

Знято арешт, накладений ухвалою суду від 07.12.2006 року на будинковолодіння, що є спадковим майном ОСОБА_2,
ОСОБА_3, що в АДРЕСА_1.

Стягнуто з
ОСОБА_1 в користь держави 175
грн. судового збору.

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те,
що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що отримана
ОСОБА_2 1000 грн. не
є завдатком.

Відмовляючи в стягненні 1000 грн. суд виходив із того, що зазначену суму ОСОБА_2
оплатила його дружина ОСОБА_4, яка не була залучена до участі в справі. Однак,
вважає апелянт, зазначені кошти є спільною сумісною власністю подружжя, а тому
він вправі вимагати їх повернення.

Крім того, суд
не залучив до участі в справі як третю особу його дружину.

Посилаючись на викладені обставини, апелянт просив рішення суду скасувати,
а справу направити на новий судовий розгляд.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Постановляючи рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 про зобов"язання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укласти договір
купівлі-продажу будинку, суд першої інстанції правильно виходив з того, що
позивачем не доведено, що відповідачі взяли на себе зобов"язання продати
йому будинок, що в АДРЕСА_1.

Видача ОСОБА_2 довіреностей від 03.11.2005
року ОСОБА_1 на право отримання свідоцтва про право на спадщину за законом,
що складається із 1/4 частини житлового будинку в АДРЕСА_1 та право на продаж
цієї частки будинку не є доказом виникнення між ними зобов"язань щодо
купівлі-продажу будинку.

За таких обставин вимоги ОСОБА_1 про зобов"язання
відповідачів укласти з ним договір купівлі-продажу буднику є необгрунтованими.

Справа № 22-ц-369/2007 р.                                    Головуючий у
1 інстанції
Сабадах Б.В.

Доповідач Пнівчук О.В.

Суд першої інстанції також правильно відмовив в позові
про стягнення із ОСОБА_2 1000 грн., оскільки зазначену суму за будинок згідно розписки
сплатила дружина позивача ОСОБА_4, яка
будь-яких вимог до ОСОБА_2 не пред'являла.

Посилання апелянта на те, що зазначені кошти є
спільною сумісною власністю подружжя та внесені як завдаток за
будинок, а тому він вправі вимагати їх повернення, не заслуговують на увагу, так як ОСОБА_4 вправі самостійно звернутись із
позовом до ОСОБА_2 щодо стягнення належних їй сум.

Позивачем також не доведено і
заподіяння йому матеріальної і моральної шкоди діями
відповідачів.

Рішення суду постановлено з дотриманням вимог норм
матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують
правильність висновків рішення суду, а тому
підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308,313-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Косівського районного суду від 12 січня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання
нею законної сили.