Справа № 22-299                                                     Голов,
у 1-й інстанції -Заверуха О.Б.
Категорія справи
- 32                                              Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2007 року
колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської
області

у складі: головуючого - Зубарєвої К.П.

суддів - Мі куш Ю.Р., Приколоти Т.І.
при секретарі - Раб О.В.
з участю сторін

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 1 листопада 2006р.

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням задоволено позов Львівського
державного інституту фізичної культури до ОСОБА_1про визнання особи такою, що
втратила право користування житловою кімнатою та виселення з гуртожитку.
Постановлено виселити ОСОБА_1. з кімнати №238
студентського гуртожитку АДРЕСА_1.
Стягнуто з ОСОБА_1. в користь Львівського державного інституту фізичної
культури сплачений судовий збір у розмірі 8грн. 50коп. та 7 грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду оскаржила відповідачка, вважає його незаконним та
необгрунтованим, постановленим з порушенням норм процесуального та
матеріального права. В апеляційній скарзі покликається на те, що в кімнаті
цього гуртожитку проживала постійно з 2003
року, а з 1 квітня 2004 року було
укладено Угоду на проживання. Разом з нею проживає дві доньки, одна з яких є
інвалідом дитинства. Завжди вчасно сплачує комунальні послуги. Згідно до вимог
ст. 125 ЖК
України не може бути виселено без надання іншого житлового приміщення одиноких
осіб з неповнолітніми дітьми, які проживають з ними. А тому просить рішення
суду скасувати і постановити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відповідачці згідно Угоди про надання комунальних
послуг від 01.04.2004 року
було надано для тимчасового користування кімнату №238 в АДРЕСА_1.
Даний гуртожиток знаходиться на балансі ЛДІФК і має статус студентського,
відповідачка в ньому не зареєстрована, не навчається і не працює у позивача.
Згідно п.5.1 Угоди передбачено, що дана Угода може бути перервана в силу
об'єктивних обставин в односторонньому порядку з попередженням особи за два
тижні перед виселенням. Розпорядження ЛДІФК від 12.10.2005 року за №9/ГКД «Про
виселення з гуртожитків» з метою забезпечення житлом студентів, аспірантів та
працівників інституту вирішено розпочати поетапне виселення осіб з кімнат, що
здаються в піднайм житла відповідно до угоди. 8 жовтня 2005року відповідачка під розписку була
попереджена про необхідність виселення з гуртожитку до 22 жовтня 2005р.,
однак добровільно виселитись відмовилась.

Матеріалами
справи встановлено, що ОСОБА_1. не перебувала в трудових відносинах з
позивачем, і їй було відомо про умови тимчасового користування гуртожитком, що
має статус студентського. А тому суд вірно виходив з положень вимог цивільного
кодексу, що у відповідності до ч.І ст. 651
ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, судом правильно встановлено фактичні
обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та постановлено рішення
з дотриманням норм процесуального закону. Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для задоволення апеляційної
скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 308, ч.І. п.1 314 , 315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити, рішення Шевченківського районного суду
м. Львова від 1 листопада
2006р. залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання
ухвалою законної сили.