Справа
№ 22Ц-0913/2007 р.                Головуючий в 1
інстанції Коцюрба М.П.
Категорія 33                                                             Доповідач Корзаченко І.Ф.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня     2007 року   колегія судової палати   в цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого      Лащенка В.Д.

суддів     Корзаченко І.Ф., Червінко К.С.

при секретарі
Козак І.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського
районого суду від 27
грудня 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинської районної державної адміністрації,
Гореницької сільської ради, приватного сільськогосподарського підприємства
«Шевченківське» про визнання права на земельну частку (пай),

встановила:

У травні 2006
року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Києво-Святошинської районної державної адміністрації, Гореницької сільської
ради, приватного сільськогосподарського підприємства «Шевченківське» про
визнання права на земельну частку (пай). Позов обґрунтовувала тим, що з 24 січня 1978
року по 1 серпня 1999 року вона працювала в радгоспі ім.
Шевченка с. Гореничі Києво-Святошинського району. 4
травня 1995
року радгосп ім. Шевченка реорганізований в КСП ім. Тараса
Шевченка.

25
грудня 1995
року КСП ім. Тараса Шевченка виданий
державний акт на право колективної власності на
землю. Вона не включена до списку на отримання земельної частки (паю) який додається до державного акта
на право колективної власності на землю. Просила визнати за нею право власності
на земельну частку (пай) із земель, які перебувають у
колективній власності КСП ім. Тараса Шевченка
Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 27
грудня 2006
року ОСОБА_1 в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення
суду з підстав невідповідності висновків суду
обставинам справи, недоведеністю обставин, які суд вважав встановленими.

Апеляційну скаргу необхідно
відхилити з таких підстав.

Встановлено, що позивачка з 24 січня 1978 року по 1
серпня 1999 року працювала в радгоспі ім. Шевченка с. Гореничі
Києво-Святошинського району. 4 травня 1995 року радгосп ім. Шевченка реорганізований в КСП ім.
Тараса Шевченка.

25 грудня 1995 року КСП ім. Тараса Шевченка виданий державний акт на право колективної
власності на землю.

ОСОБА_1 звільнена з КСП ім. Шевченка 1
серпня 1999
року і була членом КСП ім.. Шевченка на день розпаювання землі тому
мала право на отримання земельної частки (паю) із земель, які перебувають у
колективній власності КСП ім.. Шевченка Гореницької сільської ради
Києво-Святошинського району.

Відповідно до п.2 Указу Президента України "Про
порядок паювання земель переданих у приватну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям" № 720 від 8 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають всі члени КСП,
в тому числі і пенсіонери, які працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства,
відповідно до списку, що додається
до державного акта на право колективної власності на землю.

ОСОБА_1 не включена в список, що додається до державного
акта на право колективної власності на землю.

В засіданні суду апеляційної інстанції позивачка ОСОБА_1
пояснила, що сертифікати про право на земельні
частки КСП ім. Шевченка видавало в 1995 році і її
чоловік отримав сертифікат в 1995 році.

З часу отримання КСП ім. Шевченка державного акта на право колективної
власності на землю та видачі членам КСП ім. Шевченка сертифікатів про право на
земельні частки ОСОБА_1 повинна була дізнатися про порушення свого права.

До травня 2006 року ОСОБА_1 не зверталася до суду за захистом
свого права.

З урахуванням наведеного суд дійшов правильного висновку
про те, що позивачкою пропущений строк позовної
давності без поважних причин.

Доводи апелянта про те, що до 2005
року їй обіцяли включити її до
списків на отримання земельної частки не підтверджені доказами.

Суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 308,315
ЦПК України, колегія,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Києво-Святошинського районого суду від 27 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.