Справа №22-ц-181
2007р.                         Головуючий
у 1-й інстанції    Шаповал
Категорія 15                                                   Суддя-доповідач                      Смирнова Т.В.
РІШЕННЯ

іменем України

13 березня 2007 року колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області у
складі:

головуючого -
Смирнової Т.В.

суддів -
Ведмедь Н.І., Ільченко О.Ю.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

та осіб, які беруть участь у справі - апелянта
ОСОБА_1, представника

позивача ПП «Наш дім»

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_1, ОСОБА_4 на рішення Ковпаківського районного суду м.
Суми від 20 грудня 2006 року у справі за
позовом Сумського Приватного підприємства «Наш дім» до ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_1,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по експлуатаційним витратам, -

ВСТАНОВИЛА:

Приватне
підприємство «Наш дім» звернулось до суду з вищезазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що будинокАДРЕСА_1, знаходиться на обслуговувані
ПП «Наш дім». Відповідачі проживають в квартиріНОМЕР_1вказаного будинку, їх
заборгованість по експлуатаційним витратам за 2004-2006 роки станом на 01
жовтня 2006 року
склала 417,04грн. Крім боргу, позивач просив стягнути пеню в розмірі 417,04грн.
та судові втирати ЗО грн.

Рішенням
Ковпаківського районного суду м. Суми від 20
грудня 2006 року
позов задоволено частково.

Стягнуто на
користь ПП «Наш дім» з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 в солідарному порядку
заборгованість по експлуатаційним витратам за період до 01 жовтня 2006 року в розмірі 417 грн. 04 коп.

Стягнуто на
користь ПЛ «Наш
дім» з відповідачів в рівних частках судові витрати в сумі 30 грн., тобто по 7 грн. 50 коп. з кожного.

Стягнуто в доход
держави з відповідачів в рівних частках судовий збір в розмірі 51 грн., тобто 12 грн. 50 коп. з кожного.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

2

В апеляційній
скарзі відповідачі ОСОБА_1 просять скасувати рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові. Апелянти вважають, що суд неправильно
застосував норми матеріального права, неповно з'ясував обставини справи,
порушив норми процесуального права.

Апелянти
зазначають, що суд не прийняв до уваги ту обставину, що договору про надання
комунальних послуг між ними та ПЛ
«Наш дім» не укладалось, а позивач взагалі не надавав ніяких послуг по
утриманню будинку.

Крім того, апелянти вважають, що
суд безпідставно відмовив у зниженні розміру оплати за експлуатаційні витрати
на 50% як
членам сім'ї працівника міліції, не прийнявши до уваги Рішення Конституційного
Суду України №5-рп від 20
березня 2002 року,
№7-рп від 17 березня 2004 року, №20-рп від
01 грудня 2004 року з цього
приводу.

Також апелянти
вказують, що суд не врахував їх вимоги про виключення оплати за комунальне
електроенергію з експлуатаційних витрат, оскільки з них вже стягувалась оплата
за комунальну електроенергію, а крім того, є рішення виконкому Сумської міської
ради НОМЕР_2, де
зазначено, що надавачем цим послуг є ВАТ «Сумиобленерго».

І крім того,
апелянти не згодні з розподілом судових витрат, так як вважають, що вони
присуджені не пропорційно до задоволених вимог.

При
постановленні рішення суд першої інстанції виходив з того, що борг за
експлуатаційні витрати підлягає стягненню з відповідачів на підставі ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, а
вимоги про стягнення пені не ґрунтуються на діючому законодавстві.

Доводи
відповідачів щодо застосування 50%
пільги суд вважав необгрунтованими, пославшись на Закони України «Про
Державний бюджет України на 2005
рік» та «Про Державний бюджет України на 2006 рік», якими встановлено право на пільги в разі, якщо
працівники мають право на податкову соціальну пільгу.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянта
ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення проти
апеляційної скарги представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні в частині розміру
стягнутої заборгованості з наступних підстав.

По-перше, колегія суддів погоджується з доводами
апелянтів стосовно неправильного застосування судом норм матеріального права.
Так, суд при вирішенні питання про стягнення боргу застосував ст.ст. 64,67,68 Житлового кодексу
України, які передбачають обов'язок наймача та членів його сім'ї оплачувати
комунальні послуги. Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачі не є
квартиронаймачами. Власником житла є ОСОБА_1. За таких підстав, до вказаних
правовідносин необхідно застосувати норми

з

Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно
якого відповідачі по даній справі є споживачами житлово-комунальних послуг.

При цьому
колегія суддів не погоджується з доводами апелянтів в тій частині, що договір
між ними та ПП «Наш дім» про надання житлово-комунальних послуг не укладався, а
тому відсутні будь-які правові підстави для стягнення з них плати за надані
послуги.

Так, з
матеріалів справи вбачається, що між сторонами фактично існували договірні
відносини, оскільки відповідачі користуються наданими послугами, а ПП «Наш дім»
забезпечує обслуговування житлового будинку, а також ПП «Наш дім» надавало
відповідачам проект договору про надання комунальних послуг, який відповідачі
відмовились укласти.

Крім того,
згідно пояснень, наданих сторонами в суді апеляційної інстанції, на даний час
відповідачі вже ознайомились з проектом договору про надання комунальних
послуг, подали свої пропозиції, і між сторонами досягнута домовленість про
укладення договору, відбувається процес узгодження умов договору.

Нарахований
позивачем розмір заборгованості у сумі 417
грн. 04 коп.
фактично визнається відповідачами, крім суми 17 грн. 16
коп. за комунальну електроенергію.

Однак доводи
апелянтів про стягнення з них подвійної оплати за комунальну електроенергію не
знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції. Колегія суддів
вважає, що сума 17 грн. 16 коп. за
комунальну електроенергію за період з квітня 2006 року по вересень 2006
року вірно включена в розрахунок платежів (а.с.95-96).

Доводи апелянта
про застосування 50% знижки в
оплаті за надані комунальні послуги колегія суддів вважає обґрунтованими і не
погоджується з висновком суду першої інстанції про застосування Законів України
«Про Державний бюджет» на відповідні роки, виходячи з наступного.

Відповідач
ОСОБА_3 працює на посаді старшого інспектора ВДАІ УМВС України в Сумській
області (а.с.56).

Статтею 22 Закону України
«Про міліцію» встановлено, що держава гарантує працівникам міліції соціальний
захист. Працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-ти процентна знижка
по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива. Дана норма є
безумовною.

Згідно п.6 ч.1 ст.21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» саме виконавець (тобто ПП «Наш дім») має право
отримувати компенсацію за надані відповідно до закону окремим категоріям
громадян пільги та нараховані субсидії з оплати житлово-комунальних послуг.

4

Відповідно до ст. 8 Конституції
України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні
відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до
суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина
безпосередньо на підставі Конституції гарантується.

Стаття 22 Конституції
України встановлює, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У рішеннях
Конституційного Суду України неодноразово зазначалося, що пільги, компенсації,
гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного
права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права
шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції
України не допускається (рішення Конституційного Суду України №8-рп/99 від 06 липня 1999 року, №5-рп/2002
від 20 березня 2002 року, №7-рп/2004
від 17 березня 2004 року,
№20-рп/2004 від 01 грудня 2004 року).

Правова позиція
Конституційного Суду України з питань обмеження пільг, компенсацій і гарантій
військовослужбовців та працівників правоохоронних органів полягає в тому, що
відповідні заходи забезпечення соціального захисту цих осіб обумовлені
особливістю їх професійних обов'язків, пов'язаних з ризиком для життя та
здоров'я, тощо. Здійснення таких заходів соціального захисту не залежить від
розміру доходів цих осіб чи наявності фінансування з бюджету, а має безумовний
характер. Ці гарантії не можуть бути скасовані чи знижені без відповідної
компенсації.

За таких
підстав, колегія суддів вважає, що даний спір має вирішуватись на підставі саме
норм Конституції України та Закону України «Про міліцію», оскільки застосування
до спірних правовідносин положень Законів України «Про державний бюджет» про
податкову соціальну пільгу призведе до звуження змісту обсягу існуючих прав
відповідачів.

Таким чином, з відповідачів
підлягає стягненню в солідарному порядку на користь ПП «Наш дім» заборгованість
за надання послуг на утримання житлового будинку за період до 01 жовтня 2006 року із
застосуванням 50% знижки в
оплаті, що становить 50%
від суми 417 грн. 04 коп., тобто 208 грн. 52 коп.

Відповідно до ч. 1
ст. 88 ЦПК
України, судові витрати присуджуються позивачеві    пропорційно    до
розміру   задоволених    позовних
вимог,    а

5

відповідачеві - пропорційно до
тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи те,
що позов ПЛ «Наш
дім» задоволений частково, колегія суддів вважає, що вірним буде стягнути з
відповідачів половину від суми витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи (15 грн.,
тобто по 3,75 грн. з
кожного) та половину від суми судового збору (25,50 грн., тобто по 6,38
грн. з кожного)

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 303,
307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів:

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_1, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми від 20
грудня 2006 року в
даній справі змінити в частині розміру стягнутої заборгованості по
експлуатаційним витратам та в частині розміру стягнутих судових витрат.

Стягнути за цим
рішенням з ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь Сумського приватного
підприємства «Наш дім» в солідарному порядку 208 грн. 52
коп. заборгованості за надання послуг на утримання житлового будинку.

Стягнути з
ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь Сумського приватного підприємства
«Наш дім» витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по 3 грн. 75 коп. з кожного.

Стягнути з
Стягнути з ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_1, ОСОБА_4 судовий збір в прибуток держави по 6 грн. 38 коп. з кожного.

В іншій частині рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми від 20
грудня 2006 року
залишити без зміни.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Судді

Головуючий -

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО