АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2006 року                                                                                               м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Михайлова В.О.,

суддів - Шейко Л.М.,
Журавльова О.Г.

при
секретарі - Куриленко
О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міськради про визнання
права користування кімнатами у квартирі, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси
від 9 .03. 2006 року,

встановила:

В лютому 2006
року позивач звернувся до суду з позовом до Приморської райадміністрації Одеської міськради про визнання
права користування кімнатами площею 7,5 кв.м, та 11.2
кв.м, у квартирі АДРЕСА_1 та
зобов'язання Приморської райадміністрації укласти з ним договір найму на вказані кімнати. Свої вимоги мотивував тим, що
він з 2004 року проживав за згодою ОСОБА_3- наймача кімнат у
квартирі АДРЕСА_1.
Зазначав, що з ОСОБА_3 вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство,
він сплачував житлово-комунальні платежі та купував ліки хворому ОСОБА_3. Також
ним був зроблений поточний ремонт у кімнатах
квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 мав намір прописати його у свою частину квартири,
для чого у серпні 2005 року звертався до Відділу громадянства та реєстрації
фізичних осіб Приморського РВ УМВС України
в Одеській області, але в зв'язку з тим, що позивач не є членом родини наймача
квартири, в його реєстрації було відмовлено. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер і був похований за кошти позивача.

Справа була розглянута у
відсутності відповідача, повідомленого про час та місце розгляду справи
належним чином.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 9 березня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені у повному обсязі і за ним визнано право користування кімнатами
площею 7,5 кв.м, та 11,2 кв.м, у квартирі АДРЕСА_1 а Приморську
райадміністрацію зобов'язано укласти з ним договір найму вказаних кімнат.

В апеляційній скарзі на зазначене рішення ОСОБА_2 просить
про його скасування та направлення справи на новий розгляд, посилаючись на

Справа № 22ц-408/07                                              Категорія - 44

Головуючий у
першій інстанції-Терьохін С.Є. Доповідач -
Михайлов В.О.

порушення
судом норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи/заслухав доповідь судді-доповідача,доводи
апеляційної скарги,колегія судців вважає,що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно з п.3,4 ч.1 ст.311
ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд,якщо справу розглянуто за
відсутності будь-кого з осіб,які беруть участь у справі,належним чином не
повідомлених про час і місце судового засіданням також,якщо суд вирішив
питання про права та обов'язки осіб,які не брали участь у справі.

Судова колегія вважає.що представник відповідача не був
належним чином сповіщений про час і місце
судового розгляду,як це стверджується у рішенні суду.

Відповідно до вимог ст.74
ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена не пізніше ніж
за сім днів до судового засідання.

Разом з тим,з матеріалів справи вбачається,що про
попереднє судове засідання,яке було проведено 7.03.2006р., представник
відповідача не повідомлявся і відомості про це в матеріалах справи
відсутні. В порушення вимог ст.74
ЦПК України судове засідання по справі було призначене на 9.03.2006р.,тобто
через день.Також,з протоколу судового засідання вбачається,що воно відбулося 7.03.2006р.,в той
час,як рішення суду було ухвалене 9.03.2006р.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджуємо займає в
квартирі АДРЕСА_1 дві
кімнати і тому вважає,що має право на користування житловими приміщеннями,які
звільнилися після смерті ОСОБА_3 і в зв'язку з цим звернувся до відповідних
органів з заявою про надання йому в
користування житлових приміщень.що звільнилися.

Не з'ясувавши всіх обставин і не залучивши до участі у справі ОСОБА_2.,суд
вирішив питання про його права та обов'язки.

Крім того,задовольняючи позовні вимоги,суд виходив з
того,що позивач з 2004р. проживав однією сім'єю з ОСОБА_3 - наймачем кімнат
в квартирі АДРЕСА_1 і вів з
ним спільне господарство,сплачував житлово-комунальні платежі,купував необхідні
йому ліки,провів у квартирі поточний ремонт і ОСОБА_3 мав намір прописати його
на свою жилу площу.

На підтвердження вищезазначеного суд послався лише на
письмові свідчення ОСОБА_4 і ОСОБА_5.

Разом з тим,відповідно до ч.1 ст. 159
ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити
докази у справі.

Ці вимоги ЦПК відповідають і роз'ясненням,даним у п.8 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.1990р. №9
(зі змінами,внесеними постановою від 25.05.1998р.№ 15) „Про практику застосування судами процесуального
законодавства при розгляді цивільних справ по першій
інстанції",відповідно до яких показання свідків,як і інші докази,повинні бути досліджені в судовому
засіданні,в якому постановлено рішення.

Будь-яких інших доказів в обгрунтування свого рішення суд не навів.

Враховуючи,що суд першої інстанції порушив вимоги норм
цивільно-ТгроцесуальноТо закону,які є безумовною підставою для скасування
постановленого по справі рішення,колегія суддів вважає,що рішення підлягає
скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст.307,311 ч.1 п.3,4,314,315,317 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської
області,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від
9.03.2006р. скасувати,справу направити на новий розгляд в той же суд іншому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,але_може бути
оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.