У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 серпня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                    Патрюка М.В.,

суддів:                               Григор'євої Л.І.,            Барсукової В.М.,

Балюка М.І.,
Лященко Н.П., -

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом Прокурора м. Луганська в інтересах
Луганської міської ради до державного підприємства - виробничого об'єднання
“Луганський верстатобудівний завод” (далі - Підприємство), ОСОБА_1, ОСОБА_2про
визнання недійсним договору купівлі-продажу, за касаційними скаргами Луганської
міської ради, Прокуратури Луганської області на рішення Ленінського районного
суду м. Луганська від 29 травня 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 10 квітня 2007 року,

встановила:

У лютому 2005 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи
його тим, що договір купівлі-продажу дитячого яслів-садка № НОМЕР_1, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 був укладений між керуючим санацією
Підприємства ОСОБА_2 та фізичною особою ОСОБА_1 з порушенням вимог ст. ст. 2,
4-1, 7 Закону України “Про передачу об'єктів права державної та комунальної
власності”, ст. 16 Закону України “Про дошкільну освіту”, а тому на підставі ч.
1 ст. 215 ЦК України просив визнати вказаний договір купівлі-продажу недійсним
і зобов'язати відповідачів повернути дитячий яслі-садок НОМЕР_1згідно з актом
приймання-передачі від 19 серпня 2004 року.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Луганська від                   30 січня 2006 року позов
Прокурора м. Луганська в інтересах Луганської міської ради задоволено: визнано
недійсним спірний договір купівлі-продажу та зобов'язано ОСОБА_1 повернути
Підприємству дитячий яслі-садок
НОМЕР_1

Ухвалою Ленінського районного суду м. Луганська від                                     9 березня
2006 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 30 січня
2006 року скасовано.

Рішенням Ленінського районного суду м. Луганська від                                29 травня 2006
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 10
квітня 2007 року, в задоволенні позову Прокурора         м. Луганська в інтересах Луганської
міської ради відмовлено.

У поданих до Верховного Суду України касаційних скаргах Луганська міська
рада, Прокуратура Луганської області просять скасувати рішення Ленінського
районного суду м. Луганська від 29 травня 2006 року, ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 10 квітня 2007 року та ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального
права.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, а судові рішення -
скасуванню з таких підстав.

Установлено, що ухвалою Господарського суду Луганської області від   26 червня 2001 року по справі № 12/130б
відкрито процедуру санації ДП ВО “Луганський верстатобудівний завод”.

У відповідності з цим рішенням та згідно з вимогами ст. 18 Закону України
“Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”
керуючим санацією розроблено план санації Підприємства, схвалений на засіданні
комітету кредиторів та затверджений ухвалою Господарського суду від 12 жовтня
2001 року.

14 серпня 2003 року ухвалою Господарського суду м. Києва (якому ця справа
передана за підсудністю) процедуру санації продовжено на два роки, а 15 жовтня
2003 року керуючим санацією призначено ОСОБА_2

5 серпня 2004 року між Підприємством в особі керуючого санацією ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу дитячого садку з підвалом, проданого
на аукціоні (а.с. 90 - 94 т. 1).

Відмовляючи Луганській міській раді в задоволенні позову про визнання
недійсною угоди купівлі-продажу будинку дошкільної дитячої установи від            5 серпня 2004 року, суд виходив з
відповідності цієї угоди вимогам закону та плану санації Підприємства.

При цьому суд дійшов висновку, що предметом судового спору є
правовідносини, які виникли між покупцем і керуючим санацією з приводу
придбання майна Підприємства в рамках процедури санації, яка врегульована
Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом”.

Дійшовши правильного висновку про характер спірних правовідносин (які,
виходячи з аналізу законодавства - Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” і глави                     16 ЦК України, можна
поділити на дві групи, одна з яких - правовідносини між боржником і кредитором,
а друга - між боржником, як продавцем, та іншими суб'єктами, як покупцями) суд
дійшов помилкового висновку про можливість їх розгляду судом загальної
юрисдикції в позовному провадженні окремо від провадження, відкритого в справі
про санацію боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 ГПК України господарські суди
розглядають справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом".

Таким чином, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 41
ГПК України,
ст. ст. 17 - 21 Закону України "Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" та враховуючи характер спірних
правовідносин, які виникли в процесі реалізації керуючим санацією своїх
повноважень, передбачених цим Законом, слід дійти висновку про те, що вимоги
про визнання угод недійсними, укладеними керуючим санацією в процесі санації
Підприємства, мають розглядатися в межах провадження в справі про санацію
боржника.

Правовою підставою визнання цих угод недійсними є                                глава 16 ЦК
України.

За таких обставин судові рішення підлягають скасуванню із
закриттям провадження в справі згідно з п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки
відповідно до ст. 15 ЦПК України зазначена справа не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205, п. 4 ч. 1 ст. 336, ч. 1 ст. 340, ч. 3 ст.
344              ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Луганської міської
ради, Прокуратури Луганської області задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Луганська від                                      29 травня
2006 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від              10 квітня 2007 року  скасувати, провадження в справі закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                               М.В. Патрюк

Судді:
Л.І. Григор'єва

В.М. Барсукова

М.І.  Балюк

Н.П. Лященко