Справа №22ц-218/07                                                              Головуючий
у 1 інстанції - Кошелюк
Категорія - 19                                                                          Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

6
березня   2007   року
Колегія   суддів   судової
палати   у  цивільних
справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Мудренко Л.І.,
Подолюка.В.А.,

при секретарі - Антонюк О.В., розглянула у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної
шкоди за апеляційною скаргою позивачки на рішення Луцького міськрайонного суду
від 25 грудня 2006 року.

Особи,
які беруть участь у справі: позивачка - ОСОБА_1; представник позивачки -
ОСОБА_4; відповідачка - ОСОБА_3.

Колегія суддів

встановила:

Рішенням Старовижівського районного суду від 25 грудня
2006 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати вказане
судове рішення і ухвалити нове рішення про задоволення її позову в повному
обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне
застосування судом норм матеріального права.

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і це відповідає обставинам справи, що у
зв'язку із вчиненням в ніч з 9 на 10 вересня 2006 року крадіжки з належного
ОСОБА_3 магазину «Оленка» в селі Дубечно Старовижівського району остання за
вказівкою місцевого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 ходила до позивачки, яку до того не
знала, додому кликати її з сином ОСОБА_2 до вказаного магазину, щоб з'ясовувати
обставини щодо причетності останнього до цієї крадіжки, так як на нього
вказували інші особи (а. с. 7, 22, 75-77, 83-84). При цьому, як показали свідки
ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2) і ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_3),
відповідачка не висловлювала свої підозри щодо вчинення злочину сином
позивачки, не ображала його(а. с. 75-77, 83-84). В своїй заяві про вчинення
крадіжки (а. с. 21) відповідачка також не вказувала конкретно на когось, хто
міг її скоїти.

З цього випливає, що позивачка не довела факт поширення відповідачкою
неправдивої інформації щодо її неповнолітнього сина, яка б порушувала його
особисті немайнові права, зокрема, право на повагу до його гідності і честі, у
зв'язку з чим суд обгрунтовано відмовив в задоволенні вимог про відшкодування
моральної шкоди, які базувались на цій недоведеній обставині.

Виходячи з наведеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване
рішення суду постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального
права, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись
ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 відхилити, а рішення Старовижівського
районного суду від 25 грудня 2006 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо
до Верховного суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили,, л