Справа № 2- 157 2007р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

5 березня 2007 року, Сихівський
районний суд м.Львова в складі: головуючого-судді-Волоско І.Р. , при секретарі
- Давиденко О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові ,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Галант» про відшкодування майнової
та моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1
звернувся з вимогами про стягнення з відповідача ВАТ «Галант» завданих збитків
у результаті порушення його цивільного права , зокрема ,про стягнення 10 376грн.
шкоди, заподіяної внаслідок довготривалого недбалого зберігання та пошкодженням
відповідачем автомобіля ЗІЛ-5301 д.н. НОМЕР_1, про стягнення 30 000 грн.
упущеної вигоди та 1 700 грн. моральної шкоди; у своїх доводах позивач
покликається на те, що ВАТ «Галант» порушив його права власника , незаконно
утримуючи у своєму розпорядженні чуже майно, тобто, майно яке йому не належить,
зокрема, автомобіль ЗІЛ-5301; на неодноразові вимоги повернути транспортний
засіб , керівництво підприємства не реагувало, чинило перешкоди позивачу у
розпорядженні належним майном на власний розсуд.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 позов повністю підтримав та просить його задоволити;
пояснення  надані  аналогічні , викладеним у  фабулі
позовної заяви..

Відповідач - ВАТ
«Галант» проти позову заперечив, та в судовому засіданні його представники
пояснили, що шкоди позивачу не завдавали ; належний ОСОБА_1 транспортний засіб
умисно не утримували; вважають, що позивач тривалий час не забирав машини з
території підприємства , т.я. не мав де її зберігати. На момент придбання
автомобіля ЗІЛ-5201, у вересні 2004 р., такий перебував в несправному
технічному стані, відтак, не міг експлуатуватись та використовуватись власником
за призначенням, тому вимоги про відшкодування упущеної вигоди вважають
надуманими.

Суд, з»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, заслухавши
сторони та свідків, вимоги вважає безпідставними',' виходячи з
наступного.

Встановлено, що
згідно договору купівлі-продажу від 24.09.2004р позивач ОСОБА_1 придбав у ПП «Вертеп-Плюс»
через «Універсальну товарну біржу» Галицька « транспортний засіб - автомобіль
ЗІЛ-5301 за 2500 грн. а.с.7 ; свідоцтво про реєстрацію вказаного
транспортного засобу в органом МРЕВ ДАІ УМВСУ видано 24.09.2004р., відтак, з
означеного часу, ОСОБА_1 є власником автомашини ЗІЛ-5301 з реєстраційним державним номером НОМЕР_1 \
а.с.8. На момент укладення договору купівлі-продажу транспортного
засобу такий знаходився на території ВАТ «Галант» за адресою- вул.3елена,147
м.Львів , яку орендував у відповідача попередній власник автомобіля - ПП
«Вертеп-Плюс» відповідно дЬ договору оренди площі для стоянки автомобілів
від   01.02.2004р..

В жовтні 2004р.
ОСОБА_1 звернувся до ВАТ «Галант» з приводу повернення йому , як власнику,
автомобіля ЗІЛ-5301, однак, такий дійсно відповідачем не був йому повернутий,
оскільки підприємству позивачем не було надано документів, які б підтверджували
законність пред»явленої вимоги. Протягом жовтня - листопада 2004р. кожна із
сторін спору     зверталась до   правоохоронних     органів
з питань   з»ясування

обставин, як щодо правомірності
відчуження майна ПП «Вертеп-Плюс», так і щодо можливого звернення стягнення на
вказане майно за рішенням Господарського суду від 14.07.2004р., яким з ПП
«Вертеп-Плюс» на користь ВАТ «Галант» було стягнуто 12 698 грн. боргу за оренду
приміщень постановою ВДВС Галицького МУЮ від 7.10.2004р. було накладено арешт
на спірний автомобіль ЗІЛ -5301 .

Як вбачається із
матеріалів справи, 14.10.2004р. постановою Сихівського РВ ЛМУ УМВСУ у Ло
відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно посадових осіб ВАТ «Галант»
за відсутністю в їх діях складу злочину та роз»яснено право звернення за   вирішенням
цивільного спору до суду .

ОСОБА_1 за
захистом порушеного права протягом 2005р. до суду не звертався; не звертався
він також   і до відповідача  з приводу повернення йому автомобіля.

Відповідно до
ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
покликається в обгрунтування заявлених вимог.

Позивач не надав
суду жодного доказу про те, що в означений період він звертався в усній чи
письмовій формі до ВАТ «Галант» щодо витребування свого майна з чужого
незаконного володіння; відповідач факт таких звернень протягом 2005р.
заперечує.

З позовом до
суду ОСОБА_1 звернувся в січні 2006р.; рішенням Сихівського районного суду
м.Львова від 28.02.2006р. вимоги позивача задоволені, зобов»язано ВАТ «Галант»
повернути ОСОБА_1 автомобіль ЗІЛ-5301. Таким чином, порушене цивільне
право   позивача суд захистив вказаним
рішенням.

Після вступу
рішення від 28.02.2006р. в законну силу, ВАТ «Галант» неодноразово пропонував
ОСОБА_1 забрати автомобіль, а також підприємство зверталось до виконавчої
служби з приводу надання допомоги у виконанні судового рішення. Позивач забрав
автомобіль з території ВАТ 04.05.2006р. копія розписки приєднана до справи
а.с.45; претензій щодо технічного стану транспортного засобу не висловлював.

В даній справі
ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача 10 376 грн. шкоди, завданої ВАТ
«Галант» у зв»язку із пошкодженням автомобіля внаслідок його довгострокового
недбалого зберігання, при цьому покликаючись на висновок експертного
автотехнічного дослідження, проведеного ЛНДІСЕ 03.07.2006р. Однак, даний
висновок та доводи позивача суд до уваги не приймає з огляду на їх необґрунтованість
та недоведеність . Зокрема, слід врахувати, що із встановлених обставин справи
випливає, що спірний транспортний засіб вже задовго його придбання та на момент
укладення договору купівлі-продажу від 24.09.2004р. не експлуатувався із-за
технічних несправностей, що ОСОБА_1 не оспорює ; несправність автомобіля , його
незадовільний технічний стан на час придбання ОСОБА_1 не виключає, що з цих
причин і ціна його була визначена сторонами лише у 2 500 грн., в той час, як
середня ринкова вартість автомобіля ЗІЛ-5301 з такими ж технічними даними ,як
спірна машина, з врахуванням фізичного зносу - становить 33 027 грн. а.с.
17-18; суду не надано доказів, що пошкодження автомобіля є наслідком
довготривалого недбалого його зберігання відповідачем ; свого висновку в цій
частині допитаний судом спеціаліст ОСОБА_2 , не обгрунтував ; разом з тим,
допустив, що неполадки двигуна могли мати місце задовго до його огляду, в т.ч.
і у вересні 2004р. - станом на час його придбання, аналогічно , як і інші
технічні пошкодження зламаний центральний замок, пошкоджена сигналізація,
пошкодженні ресори, бампер, кабіна та ін. / могли мати місце і в процесі його
експлуатації попереднім власником - ПП «Вертеп-Плюс»; слід також врахувати, що
будь-яких договірних зобов»язань щодо зберігання транспортного засобу між
сторонами даного спору не було, відповідно ВАТ «Галант» не може нести
відповідальності за належне його
зберігання.

Відповідно до
норм ст. 22 ЦК України , на яку покликається позивач, як на правову підставу
обгрунтування вимог про відшкодування збитків у результаті порушення його
цивільного права , збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за
звичайних   обставин, якби її право не
було порушено упущена вигода.

Як вбачається із
договору оренди автомобіля ЗІЛ-5301 вартість якого зазначена в договорі - 35
000 грн. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, на який покликається позивач в обгрунтування
заявлених вимог , такий укладений 25.09.2004р., тобто, на наступний день після
придбання т з , в той час , як вже суд зазначав, автомобіль перебував у
технічно несправному стані не був «на ходу» , не міг експлуатуватись та
потребував ремонту , а за умовами договору п.б.ІА
орендодавець зобов»язався в трьохденний термін надати орендарю автомобіль у
технічно справному стані. Крім того, відповідно до ст.799 ЦК України договір
найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному
посвідченню, що , в даному випадку , дотримано не було; розмір орендної плати в
сумі 1500 грн. також позивачем не обгрунтований . Відтак, наведене дає підстави
суду вважати, що вказаний договір оренди , який не відповідає вимогам чинного
законодавства, за відсутності інших доказів , не може слугувати підставою для
задоволення позову про відшкодування упущеної вигоди; ОСОБА_1 не довів суду ,
що він за наведених умов міг реально одержати доходи    від
оренди   автомобіля   в сумі
30 000 грн.

З врахуванням
наведених доводів , суд також не вбачає підстав для задоволення вимог про
відшкодування моральної шкоди.

Керуючись
ст.ст.60, 209, 212-213 ЦПК України, на підставі ст.ст.22,23 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ

В позові ОСОБА_1
до ВАТ « ТАЛАНТ» про відшкодування завданої майнової та моральної шкоди -відмовити .

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду позивачем може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення ; апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження ; заява та апеляційна скарга подаються апеляційному
суду через районний суд.

у0\

головуюча    ^   яО-"""У7

Рішення   є оригіналом, виготовлено   в одному примірнику  та
зберігається в цив. справі №2-157 2007р.