Справа
Категорія справи
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про встановлення факту, що має юридичне значення

13 лютого 2007
року

Богуславського
районний суд Київської області в складі

судді                                      Чумаченка
О.В.,

при
секретарі                         Ткаченко
НА.,

з участю
представників заявника ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богуслав
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа - Богуславська міська
рада) про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в Богуславський районний суд із заявою
про встановлення факту належності правовстановлюючих документів на житловий
будинок АДРЕСА_1 її покійному чоловіку ОСОБА_4. ОСОБА_1 обґрунтовує свою заяву
тим, що після смерті її чоловіка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилася спадщина
на вищевказаний будинок, однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не
може, оскільки за життя її чоловіка в договорі про надання земельної ділянки
для будівництва вищевказаного будинку та в технічному паспорті на будинок було
неправильно записано прізвище її чоловіка, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 замість
ІНФОРМАЦІЯ_2. Посилаючись на вищевказані обставини заявниця просить суд
встановити факт належності правовстановлюючих документів на вищевказаний
будинок її покійному чоловіку, встановлення якого їй необхідно для оформлення
своїх прав на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_4.

В судовому засіданні представники заявниці вимоги викладені в заяві
підтримали, посилаючись на обставини, викладені в самій заяві, і просили
встановити факт належності ОСОБА_4 договору від 24.05.1962 року про надання в
безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального
житлового будинку в АДРЕСА_2,та технічний паспорт виготовлений Білоцерківським
МЕТІ 20.01.1997р. на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Представник зацікавленої особи - міський голова
Богуславської міської ради в судове засідання не з»явився, а направив письмове
клопотання про розгляд справи без участі представника зацікавленої особи. Проти
вимог ОСОБА_1 представник зацікавленої особи не заперечував.

Представник заявника ОСОБА_2, будучи допитаною в судовому
засіданні з її згоди як свідок по справі, пояснила, що вона є невісткою
заявниці та її покійного чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. До дня
своєї смерті ОСОБА_4 проживав у власному будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1.
Цей будинок ним був побудований під час шлюбу із ОСОБА_1 на наданій йому для
цієї цілі земельній ділянці, яка раніше значилась, як земельна ділянка по
АДРЕСА_2. Оскільки після смерті ОСОБА_4. відкрилася спадщина, для отримання
свідоцтва про право на спадщину, вони почали піднімати документи, що
підтверджують його право власності на майно. Під час цього вони з"ясували,
що в договорі від 24.05.1962 року про надання в безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку в АДРЕСА_2,
який був укладений між виконавчим комітетом Богуславської міської ради та
ОСОБА_4, його прізвище невідомо ким виправлено на ІНФОРМАЦІЯ_1. В зв"язку
з цим в 1997 році при реєстрації в

органах БТІ права власності ОСОБА_4. на будинок АДРЕСА_1
(бувша адреса:
АДРЕСА_2), прізвище власника цього будинку також помилково записано
як ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те, що прізвище ОСОБА_4. в правовстановлюючих
документах на його будинок помилково записано як ІНФОРМАЦІЯ_1, органи нотаріату
відмовляють заявниці ОСОБА_1 у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на
вищевказаний будинок, до встановлення факту належності правовстановлюючих
документів на цей будинок в судовому порядку саме ОСОБА_4.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 вказав на те, що він є сином
заявниці та ОСОБА_4, і повністю підтвердив покази допитаного в судовому
засіданні свідка ОСОБА_2.

Суд, заслухавши пояснення представників заявниці, покази свідків,
дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню із слідуючих
підстав.

Судом
встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про одруження 14 березня 1961 року ОСОБА_4 одружився із
ОСОБА_1 і вона отримала післяшлюбне прізвище ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер у віці 70 років, що підтверджується свідоцтвом
про його смерть.

ОСОБА_1, як дружина ОСОБА_4., що пережила його, є спадкоємцем першої черги,
але згідно повідомлення Богуславської держнотконтори від 19.01.2007 року
отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка не
може, оскільки відсутній факт належності померлому правовстановлюючого
документу.

Із договору від 24.05.1962 року про надання в безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку в АДРЕСА_2
видно, що він був укладений між виконавчим комітетом Богуславської міської ради
та ОСОБА_4. Із тексту договору видно, що в прізвищі ІНФОРМАЦІЯ_1 є
незастережене виправлення в другому складі на букву "є". Разом з цим
в в технічних вимогах до забудовника, які видані по виготовленому генеральному
плану забудови по вищевказаному договору, а також в акті відведення в натурі
вищевказаної земельної ділянки, замовником є ОСОБА_4.

Із технічного паспорта, складеного 20.01.1997р. Білоцерківським МБТІ на
будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1, видно що його власником є ОСОБА_4.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту
належності правовстановлюючих документів її покійному чоловіку ОСОБА_4., що
передбачено ч. 1 п.6 ст.256 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215, 224-226,
ст.256, 259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, договору від 24.05.1962 року про надання в безстрокове
користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового
будинку в АДРЕСА_2, та технічного паспорта, складеного 20.01.1997р. Білоцерківським
МБТІ на будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1, в яких його прізвище зазначено як
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції, шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку
визначеному ч.4 ст 295 ЦПК України.