АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ УХВАЛА
лютого 2007 р.                                                                            м.
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької
Міцнея В.Ф. суддів: Половінкіної Н.Ю., Винту
Ю.М. при секретарі: Брензило В.В. за участю: позивача ОСОБА_1
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом: ОСОБА_1до
ОСОБА_2про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці
від 10 листопада 2006 року, -
ОСОБА_1 у серпні 2006 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про
визнання його таким, що втратив право користування АДРЕСА_1, посилаючись на те,
що відповідач з січня 2006 року не проживає у жилому приміщенні.
Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 10 листопада 2006
року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду
м.Чернівці від 10 листопада 2006 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням з
підстав непроживання понад шість місяців без поважних причин, зазначаючи про
неповне з"ясування обставин укладення ОСОБА_2 трудового договору на
невизначений строк, що підтверджує факт його вибуття на інше постійне місце
проживання.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню з
таких підстав.

Відповідно до правил статей 71 та 72 ЖК України наймач або члени його
сім"і можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування
жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому понад шість
місяців без поважних причин.

Постановляючи рішення, суд виходив з недоведеності факту
відсутності відповідача ОСОБА_2 в спірному жилому приміщенні понад шість
місяців без поважних причин.

Справа
№22ц-191 2007 р.        Головуючий у І
інстанції Чебан В .М.

Категорія:
29/32                                 Суддя-доповідач
Половінкіна Н.Ю.

Такі висновки суду
стверджуються матеріалами справи.

ОСОБА_2,
заперечуючи проти позову, посилався на те, що він дійсно по переводу прийнятий
до ІНФОРМАЦІЯ_1 у лютому 2005 року, але він щомісяця повертається до місця
свого постійного проживання у АДРЕСА_1

З матеріалів
справи також вбачається, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі між
собою, протягом всього часу позивачка ОСОБА_1 не оспорювала права відповідача
ОСОБА_2 на житло, відповідач ОСОБА_2 ніколи не втрачав інтересу до цього жилого
приміщення.

Так, сама
позивачка ОСОБА_1 не заперечує, що відповідач проживає у АДРЕСА_1періодично,
має ключі від спірного жилого приміщення.

Перевіряючи
доводи позивачки ОСОБА_1 про не проживання ОСОБА_2 в АДРЕСА_1з січня 2006 року,
суд дійшов правильного висновку, що вони не підтверджуються доказами, які є в
матеріалах справи. Навпаки, допитані по справі свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
підтвердили, що ОСОБА_2 в зазначений період проживав у спірному жилому
приміщенні.

Таким чином,
висновок суду про те, що відповідач не втратив право користування спірним жилим
приміщенням, є обгрунтованим.

Не можна
погодитися з доводами ОСОБА_1 про вибуття відповідача на інше постійне місце
проживання, на які є посилання в апеляційній скарзі, оскільки суд не вправі сам
змінити підставу позову, а позивачка не посилалася на такі обставини як на
підставу своїх позовних вимог про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням.

Виходячи з
роз»яснень, даних у п.10 постанови №2 Пленуму Верховного Суду Украіни від 12
квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу Украіни» суд може визнати особу такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позвачем підстави,
передбаченої ст.71 або ст.107ЖК.

Під підставами
позову слід розуміти відповідно до ст. 119 ЦПК України обставини, якими
обґрунтовуються позовні вимоги.

Отже, суд
відповідно до заявленого ОСОБА_1 позову правильно встановив обставини, якими
обґрунтовувалися позовні вимоги, висновки суду відповідають нормам ст.71 ЖК
України.

Само по собі
укладення відповідачем ОСОБА_2 трудового договору на невизначений строк, на
який є посилання в апеляційній скарзі, не тягне втрату права на жилу площу в
спірному жилому приміщенні.

За таких
обставин судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись п.1 ч.1ст.307, ст.308 ЦПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Чернівці від 10 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту іі проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку до Верховного Суду Украіни протягом двох місяців з дня
набрання нею законноі сили.