Справа № 2-о-23 2007 рік
РІШЕННЯ
ИМ'ЯМ   УКРАЇНИ

13 лютого 2007 року Дружківський міський суд
Донецької області у складі:

головуючого-
судді                                          Молібоги
Г.В.

за участю народних

засідателів :                                    ОСОБА_1

ОСОБА_2

при секретарі            Матішинець Т.П.

за участю заявниці                        ОСОБА_3

за участю представника

зацікавленої особи                        Полякової О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дружківка цивільну справу за заявою ОСОБА_3
про визнання громадянина безвісно відсутнім,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3
звернулась до суду з заявою про визнання громадянина безвісно відсутнім,
посилаючись на те, що, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження є батьком її
доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження. Заявниця з ОСОБА_4 перебувала в
фактичних шлюбних відносинах з 1990
року до 1996 року,
коли він поїхав на заробітки в Россію і з тих пір ОСОБА_3 його більше не
бачила. Заявниця зверталась до органів міліції з заявою про розшук ОСОБА_4, але
безрезультатно.

Аліменти на
утримання доньки ОСОБА_4 не сплачував, тому що заявниця з ним мали договір про
те що він буде надсилати гроші добровільно, тим більше, що в них були добрі
стосунки і вони не збирались припиняти сімейні відносини.

ОСОБА_3 намагалась розшукати чоловіка через їх спільних знайомих, але про нього
ніхто нічого не знає. Родичів в Дружківці в нього немає.

Заявниця
звертається в суд з заявою про визнання ОСОБА_4 безвісновідсутнім для того, щоб
оформити на доньку пенсію по втраті годувальника, тому що вона потребує
матеріальної допомоги.

Підтвердити факт
відсутності ОСОБА_4 огли ОСОБА_3
може актом ВАТ „Домсервіс" від 20.12.2006
року, довідками адресного бюро м. Дружківка, і адресного бюро республіки
Арменія за місцем його народження, а також показаннями свідків.

У судове засідання заявниця
з'явилась, у повному обсязі підтримала заяву, просить суд визнати ОСОБА_4
безвісновідсутним для того, щоб оформити пенсію на дитину до втраті
годувальника.

У судове
засідання представник зацікавленої особи з'явилась, з заявою вона згодна, не
заперечує, проти того, щоб ОСОБА_4 визнали безвісно відсутним, для того, щоб ОСОБА_3 мала можливість оформити пенсію по втраті годувальника на
свою дитину.

Суд, дослідивши
матеріали справи, вислухавши пояснення заявниці, представника зацікавленої
особи, а також допитав свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дійшов до висновку, що заява
підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_3,
яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3
року у м. Дружківка, Донецької області,
зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 що
підтверджується копією паспорта серії ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 5-7).

Згідно свідоцтва
про народження серії ІНФОРМАЦІЯ_5
батьками ОСОБА_5 є: мати-ОСОБА_3
та батько-ОСОБА_4 (а.с.8).

На підставі
довідки наданої адресним бюром м. Дружківка від 30.11.2006 року, ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, прописаним
в м. Дружківка не значиться (а.с.9).

Судом так само
встановлено, що ОСОБА_4, який мешкав без реєстрації за адресою : АДРЕСА_1 с 1996 року зараз за
вище зазначеною адресою не мешкає, місце його знаходження не відомо, що
підтверджується актом від 20.12.2006
року, складеного ТОВ „Домсервіс" (а.с. 13).

Згідно зі ст. 43 ЦК України,
фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного
року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її
перебування.

У зв'язку з тим,
що про ОСОБА_4 більше одного року в місці його постійного проживання не має
відомостей про місце його перебування, суд вважає можливим визнати ОСОБА_4
безвісно відсутнім для того, щоб ОСОБА_3
мала можливість отримувати на дитину державну допомогу по втраті
годувальника.

На підставі викладеного
і керуючись ст. 10, 60,
66, 212, 215 ЦПК України, ст. 43
ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Заява ОСОБА_3
про визнання громадянина безвісно відсутнім задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_4,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_1
року в Туманянському районі, Арменії безвісно відсутнім.

Рішення суду набирає законної сили: через 10 днів з дня проголошення рішення, якщо продовж цього
строку не подана заява про апелляційне оскарження, або сама апеляційна скарга,
або через 20 днів
після подання такої заяви, якщо не подана апелляційна скарга, або після розгляду апелляційним судом у разі подання
апелляційної скарги.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскардження.