справа № 2-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

01 березня  2007 року Оболонський
районний суд м. Києва

у складі головуючого судді          Яценко
Н.О.

при секретарі                                           Пахар
Ю.С., Адаменко В.М.

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної
громади Оболонського району міста Києва, 3-і особи : Київське міське управління
юстиції, Київська міська рада, Садове товариство «Оболонь» про встановлення
факту прийняття спадщини та про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

представник позивача звернулася до суду з заявою про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача
уточнила свої позовні вимоги та просила суд встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_1 , яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку у садовому товаристві «Оболонь-2» площею
0,04 га та садовий АДРЕСА_1у садовому товаристві «Оболонь» , що на ній
розташований. Також просила визнати за ОСОБА_1 право власності
на садовий АДРЕСА_1в М.Києві та право власності на земельну ділянку площею,
0,04 га в садовому
товаристві « Оболонь» на якій розташований даний садовий будинок.

В обгрунтування позову зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 Заповіту не залишила, однак право на спадкування за законом ,
за першою чергою спадкоємців мають діти спадкодавця. Інших спадкоємців першої
черги не має.

Його мати ОСОБА_2 була членом садового товариства «Оболонь-2» у якому по
АДРЕСА_1, площею 37,3 кв.м., який був побудований на кошти сім*ї.

Земельну ділянку , на якій розташовано будинок, було виділено ОСОБА_3
(батьку позивача) Мінською райрадою м.Києва 24.10.1983 року, рішенням НОМЕР_1,
як Ветерану Великої Вітчизняної війни, інваліду 2-ї групи.

Після смерті батька позивача ОСОБА_3 членом садового товариства , згідно зі
Статутом садового товариства та особистою заявою, стала мати - ОСОБА_2 , якій
рішенням Київської міської ради від 22.04.1999 року, вищезгадану земельну
ділянку було передану у приватну власність. Зазначає, що весь час працювали на
дачі, підтримували у належному стані будинок та належну до нього земельну
ділянку.

Після смерті ОСОБА_2 , матері позивача, його як сина,
згідно його заяви було прийнято до членів садового товариства «Оболонь-2», що
підтверджується членською книжкою , де зазначено роки перебування членом
товариства та сплата членських внесків, а також , протоколом загальних зборів
товариства від 04.07.1999 року. Всі ці роки, саме він опікувався будинком
сплачував всі необхідні платежі по його утриманню. Тобто, починаючи з 1999 року
виконував всі обов*язки , щодо майна покладені законом на власника майна,
фактично прийняв спадщину, яка складається із земельної ділянки та садового
будиночка.

За життя ОСОБА_2 звернулася до Київської міської Ради з заявою про
приватизацію земельної ділянки, не встигла отримати свідоцтво про право
власності на садовий будинок в зв*язку зі смертю .

Вважає, що прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та
володіння спадковим майном.

Ухвалою суду від 01.03.2007 року прийнято відмову від
позову ОСОБА_1   в   частині    продовження   додаткового    строку
для    прийняття    спадщини.

Провадження по справі
в частині продовження додаткового строку для прийняття спадщини закрито.

В судовому
засіданні представник позивача та позивач позов підтримав, з обставин
викладених в своїх уточненнях від 01.03.2007 року та просили суд позов
задовольнити.

Представник
відповідача в судовому засіданні заперечувала проти встановлення факту
прийняття спадщини, однак не заперечувала проти позовних вимог щодо визнання
права власності на спадкове майно. Зазначила, що позивачем та його
представником надано достатньо доказів на підтвердження того, що позивач після
смерті матері прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та
володіння спадковим майном.

Представники
третіх осіб - представник Київського міського управління юстиції до суду не
з*явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу без участі його
представника, представник Київської міської ради про день та час розгляду
справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив,
суд вважає можливим розглянути справу без участі вказаних представників.

Представник
третьої особи - представник садового товариства «Оболонь-2» , голова вказаного
садового товариства Білогур А.І. , який судом також був допитаний в якості
свідка, позовні вимоги ОСОБА_1 також підтримав, просив позов задовольнити. Суду
пояснив, що після смерті ОСОБА_2 позивача ОСОБА_1 було прийнято в члени садового
товариства «Оболонь». Він весь час підтримував будинок та земельну ділянку в
належному стані, сплачував всі необхідні платежі.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив,
що сім*ю ОСОБА_1знає тривалий час, окільки вони його сусіди по дачному участку. Спірний будинок
ще будував батько позивача, після смерті батька в члени товариства було
прийнято матір позивача, а після смерті матері -позивача.

Весь час в
весняно-осінній період позивач знаходиться на дачі по АДРЕСА_1 Підтримує
будинок в належному стані та працює на земельній ділянці.

Вислухавши
пояснення сторін, представника третьої особи голову садового товариства
«Оболонь-2» , допитаного також в якості свідка, свідка ОСОБА_4 , дослідивши
письмові докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином померлої
ОСОБА_2

Згідно свідоцтва про смерь ОСОБА_2 померла 28.04.1999 року .

ОСОБА_2 була
членом садового товариства «Оболонь-2» у якому по АДРЕСА_1, площею 37,3 кв.м.

Земельну ділянку
, на якій розташовано будинок, було виділено ОСОБА_3 (батьку позивача) Мінською
райрадою м.Києва 24.10.1983 року, рішенням НОМЕР_1, як Ветерану Великої
Вітчизняної війни, інваліду 2-ї групи.

Після смерті
батька позивача ОСОБА_3 членом садового товариства , згідно зі Статутом
садового товариства та особистою заявою, стала мати позивача - ОСОБА_2 , якій
рішенням Київської міської ради від 22.04.1999 року, вищезгадану земельну
ділянку площею 0,04 га було передану у приватну власність.

Після смерті
матері позивача, його як сина, згідно його заяви було прийнято до членів
садового товариства «Оболонь-2», що підтверджується членською книжкою , де
зазначено роки перебування членом товариства та сплата членських внесків, а
також , протоколом загальних зборів товариства від 04.07.1999 року. Всі ці
роки, саме він опікувався будинком сплачував всі необхідні платежі по його
утриманню. Тобто, починаючи з 1999 року виконував всі обов*язки , щодо майна
покладені законом на власника майна, фактично прийняв спадщину, яка складається
із земельної ділянки та садового будиночка.

За життя ОСОБА_2
звернулася до Київської міської Ради з заявою про приватизацію земельної
ділянки, однак не встигла отримати свідоцтво про право власності на садовий
будинок в зв*язку зі смертю , тобто із-за незалежних від неї причин. Свідоцтво
про приватну власність на садовий АДРЕСА_1було видано на її ім*я лише
12.09.2001 року, лише після її смерті.

Згідно ст.549 ЦК
УРСР діями, ж, що свідчать про прийнята* спадщини, є фактичний вступ
заявника в управління чи володіння спадковим майном^у тйежах шестимісячного

строку з
дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної
нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 після
смерті ОСОБА_2 заяву про відмову від спадщини не подавав, спадкова справа на
майно померлої 28.04.1999 р. ОСОБА_2 була заведена лише 07.07.2006 року на
підставі заяви позивача, в термін встановлений законом позивач не звернувся до
нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, інші спадкоємці першої
черги відсутні.

Суд вважає, що позивач ОСОБА_1 в термін встановлений законом фактично
прийняв спадщину і в зв»язку з цим необхідно визнати за ним право власності на
спадкове майно.

Якщо громадянинові було передано у власність земельну
ділянку , на якій знаходиться жилий будинок , то згідно ст.30 ЗК України (1990
р.) при переході права власності на нього або на його частину (на незакінчений
будівництвом будинок, коли це допускається) до іншої особи до останньої
переходить і право власності на земельну ділянку , з умови що не змінюється її
цільове призначення й інше не передбачено в договорі про відчуження.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, як
законний та обґрунтований.

Керуючись ст. ст.526, 527 529, 549 ЦК
УРСР, ст.ст. 1223, 1225, 1261, 1268, 1270 ЦК України , ст. 30 ЗК України (1990 р), п. ст. 10, 15, 60,
61, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 24.06.1983 року із змінами «Про практику розгляду судами
України справ про спадкування», суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 , яка відкрилася
після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на земельну
ділянку у садовому товаристві «Оболонь-2» площею 0,04 га та садовий АДРЕСА_1у
садовому товаристві «Оболонь», що на ній розташований.

Визнати за ОСОБА_1
право власності на садовий АДРЕСА_1в м.Києві та право власності на земельну
ділянку площею, 0,04 га
в садовому товаристві « Оболонь» , на якій розташований даний будинок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський
районний суд м. Києва шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10
днів. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подаеться протягом 10
днів.