Справа №22-1368                                            Головуючий
у 1 інстанії Стародубцев
Категорія 23                                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 лютого 2007 року                                                   м.
Донецьк

Апеляційний             суд                  Донецької                           області

В складі головуючого       ВИСОЦЬКОЇ B.C.

Суддів                   БІЛЯЄВОЇ О.М., ОСИПЧУК О.В.

При секретарі     ТАРАНЕЦЬ В.О.

З
участю  позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2 Розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3  про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди

ВСТАНОВИВ

Рішенням
Ленінського районного суду м. Донецька від 13 грудня 2006 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати, постановити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що судом неправильно
застосовані норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам
справи. В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала скаргу.

Відповідачка
ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Відповідач
ОСОБА_3 не з'явився,
про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Неявка його не
перешкоджає розглядові справи.

Апеляційній суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду залишенню без
змін з наступних підстав.

Відповідно до
ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої
інстанції, відмовляючи в задоволені
позову  виходив з того, що докази
того, що завдана позивачці шкода
спричинена з вини відповідачів, відсутні. Відповідно до роз'яснень, які
містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від
27.03.1992 року з подальшими змінами та доповненнями шкода, заподіяна особі і
майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в
повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина
зазначеної особи.

Оцінюючи надані
сторонами докази в їх сукупності, суд визнав за встановлене, що позивачка і
спеціаліст на надали суду документів, будь-яких доказів того, що плісень,
волога в квартирі позивачки з'явилася з вини відповідачів. Роз рихлення цементних стяжок
не свідчить про вину відповідачів у появленні плісені у квартирі позивачки.

За таких обставин суд першої інстанції правильно прийшов до
висновку про відсутність підстав для покладення обов'язку з відшкодування
матеріальної шкоди на відповідачів.

При
встановленні зазначених фактів і ухвалення рішення не було порушено норм
процесуального права та правильно застосовані норми матеріального права.

Доводи
апеляційної скарги не впливають на висновки суду та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального
права.

За таких
обставин апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляції та
залишення рішення без змін як такого, що відповідає вимогам матеріального та
процесуального закону.

Керуючись ст.ст.
307-315   ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛ ИВ

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду м. Донецька від 13 грудня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала  апеляційного суду набирає законної сили з
моменту її проголошення.

Касаційна скарга
може бути подана протягом двох місяців з дня набрання законної сили
ухвалою   апеляційного суду.