Справа № 2- 566 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

14 лютого 2007 року Торезький міський суд Донецької області в складі:

головуючої судді                                                       Арапіної
Н.Є.

при секретарі                                     Терешенко
І.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Торез цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення
суми боргу за договором позики та моральної шкоди,

встановив:

позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача
про стягнення суми боргу за договором позики та моральної шкоди, в якій
зазначено, що позивач зайняв відповідачу грошові кошти в сумі 7300 грн., що
підтверджується розпискою. Відповідач зобов'язувався повернути гроші до 25
грудня 2006 року, до 1 липня 2006 року він повернув 900 грн. З зазначеного часу
і до теперішнього моменту відповідач в добровільному порядку борг не повертає.
Дії відповідача також спричиняють позивачу моральну шкоду. У зв'язку з
наведеним позивач просить про стягнення суми боргу за договором позики в сумі
6400 грн. та моральної шкоди в сумі 1000 грн.

Позивач в судовому засіданні зменшив позовні вимоги в частині стягнення
моральної шкоди. Пояснив, що 25 квітня 2006 року відповідач взяв гроші в борг у
розмірі 7300 грн. та зобов'язався повернути гроші до 25 грудня 2006 року ,
однак повернув лише частину боргу, іншу частину не повернув до теперішнього
часу. В добровільному порядку відповідачка відмовляється повернути борг. Дії
відповідача спричинять їй моральну шкоду. Просив про стягнення суми боргу за
договором позики в сумі 6 400 грн. та моральної шкоди в сумі 500 грн.

Відповідач ОСОБА_2. визнав позов
повністю, пояснив , що борг буде сплачено.

Вислухавши сторони, дослідив матеріали справи, суд встановив наступні
обставини справи.

Згідно розписки ОСОБА_2 взяв в борг у
позивача 7 300 грн. 25 квітня 2006 року, зобов'язався повернути борг до 25
грудня 2006 року (а.с. 8).

Згідно довідки 6-го воєнизованого гірничорятувального
загіну позивач отримує заробітну плату у розмірі 2 396 грн. 79 коп. (а.с.7).

Дослідив добуті докази суд дійшов
наступного висновку.

Згідно положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові
кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж якості . Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно зі ст. 1047 ЦК
України договір укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму
доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно
від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена
розписка позичальника або інший документ, який

посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової
суми або визначеної кількості речей.

Згідно зі ст.
1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій
самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у
строк та в порядку, що встановлені договором.

Суд вважає, що
позовні вимоги позивача щодо стягнення суми боргу за договором позики та
моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2. підлягають задоволенню з урахуванням
вимог ст. 1047 ЦК України
та встановлених обставин про те, що позивачем укладено договір позики у
письмовій формі з відповідачем ОСОБА_2. Зі змісту розписки вбачається, що 25
квітня 2006 року відповідач ОСОБА_2. взяв в борг у позивача 7 300 грн.

Вимоги позивача
у частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню повністю
виходячи з наступного.

Стаття 23 ЦК України
передбачає підстави моральної шкоди. Моральна шкода , зокрема, полягає у
фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала в зв'язку з каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в
зв'язку з протиправною поведінкою у відношенні до нього; у душевних
стражданнях, що фізична особа зазнала в зв'язку з ушкодженням чи знищенням
майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації. Моральна шкода
стягується незалежно від стягнення майнової шкоди.

Відповідно до
роз"яснень, даних в п. 5 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від
31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди", обов'язковому з"ясуванню при вирішенні
справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між
шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її
заподіянні.

У пункті 3
постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року
"Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" зазначається , зокрема, порушення нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні відносин
з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків. Звідси, потерпілий
вважається зазнавшим моральну шкоду, якщо він перетерпів душевні страждання у
вигляді негативних змін душевно-психологічного функціонування організму чи
фізичні страждання у вигляді негативних змін біологічного функціонування
організму.

Суд визначає
розмір відшкодування моральної шкоди виходячи з характеру й обсягу фізичних,
душевних і психічних страждань, що зазнав позивач у зв'язку з порушенням умов
договору позики стосовно строку повернення грошей, з урахуванням сімейного і
матеріального становища позивача, інших обставин, виходячи з принципів
розумності, виваженості і справедливості.

Суд приймає до
уваги пояснення позивача про те, що довгий строк не зверталася з позовом,
оскільки сподівалася, що борг буде повернено.

Тому вимоги
позивача у частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню в
розмірі 500 грн. 00 коп..

Таким чином,
зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для
задоволення позову повністю.

У відповідності
зі ст.ст.79,81,88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в сумі 64 гривня та 8 гривень 50 коп., витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень та 7
гривень 50 коп.

Керуючись ст.ст. 23, 1167, 1046-1050 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 80, 82, 84, 85, 86,   209, 212,
213, 214, 215, 218 ЦПК України,
п.п. 3, 4, 7 постанови № 4 Пленума

.Верховного
Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику по справах
прєіу1 відшкодування моральної (немайнової) шкоди" ,

Вирішив:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
за договором позики 6 400 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
у відшкодування моральної шкоди у сумі 500 грн. 00 коп.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в сумі 64 грн. 00 коп.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі
30грн. 00 коп.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7
грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Торезький міський
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення  заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.