Справа № 22-ц-175/2007 року Категорія
Головуючий 1 інстанції - Остропілець Є.Р. Доповідач - Кругова С.С
УХВАЛА    ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 січня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого-судді - Кіся П.В.,

Суддів - Кругової С.С., ПилипчукН.П., при секретарі -
Соколовій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Харкові справу за апеляційною
скаргою   ОСОБА_1,   який
діє   від   імені ОСОБА_2,

на ухвалу судді
Дергачівського районного суду Харківської області від 18.08.2006 року.

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа - ОСОБА_4 про поновлення порушеного

права   власності
та   виселення   із
жилого   приміщення   без
надання   іншого   жилого

приміщення, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати ухвалу судді

Дергачівського районного суду Харківської області від 18.08.2006 р. про
забезпечення

позову як незаконну.

Ухвалою судді Дергачівського районного суду Харківської області від
18.08.2006

р. на підставі ст. 149, 151-153 ЦПК України клопотання ОСОБА_3

про вжиття заходів забезпечення позову задоволено. Судом
вирішено накласти арешт на

квартируАДРЕСА_1,
заборонивши видачу будь-яких документів на відчуження квартири і укладання
будь-яких угод відносно вказаної квартири, а також на вселення чи виселення
із вказаної квартири, призупинити виконання рішення Дергачівського районного
суду Харківської області від 17.07.2006 року.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 посилається на порушення

судом норм процесуального права, вважає ухвалу суду такою, що суперечить
Конституції

України.

Вказує, що
відповідно до вимог ч. 5 ст. 151, ч. 3 ст. 152 ЦПК України з заявою про
забезпечення позову має право звернутися лише позивач, а не відповідач, яким є
ОСОБА_3 по даній справі. Не погоджується з зазначенням суду в мотивувальній
частині ухвали ОСОБА_3 як позивача по справі.

Вважає ухвалу постановленою з порушенням вимог ч. 4 ст. 151 ЦПК України .

Заперечуючи
щодо вирішення судом питання про
зупинення виконання рішення

суду, зауважує, що ОСОБА_3 в своїй заяві з таким
проханням не звертався.

2

Зазначає, що
ухвала постановлена судом 18.08.2006 року, в той час як заява ОСОБА_3 про
перегляд судового рішення, за якою вирішено питання, зареєстрована в суді лише
21.08.2006 року.

Звертає увагу, що відповідачем не надано жодного доказу його прав на
квартиру, а суд наклав арешт на майно, яке взагалі в спорі не перебувало.

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши
матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона
підлягає задоволенню.

Суддя постановлюючи ухвалу від 18 серпня 2006 року про забезпечення позову,
виходила з того, що невжиття заходів забезпечення позову, у випадку його задоволення може утруднити або зробити
неможливим виконання рішення суду. При цьому, зазначила що задовольняє
клопотання позивача.

З таким висновком суду погодитися не можна з наступних підстав.

Як свідчать
матеріали справи, позивач по справі з клопотанням про забезпечення позову до
судді не звертався. До судді звернувся з заявою про перегляд заочного рішення
суду від 17.07.06 року відповідач. Ця заява надійшла до суду 21.08.06 року і
містила в собі прохання про забезпечення позову (а.с.27).

Зі змісту ухвали
убачається, що суддя 18 серпня 2006 року розглядала заяву про перегляд заочного
рішення , але обмежилася лише зупиненням виконання заочного рішення . Заочне
рішення від від 17 липня 2006 року скасоване
не було. При цьому застосувала заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Таким чином,
суддею в порушення зазначеної норми права були вжиті заходи забезпечення після
розгляду справи по суті при наявності заочного рішення суду, яке було скасовано
лише 14 листопада 2006 року.

Згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними
із заявленими позивачем вимогами.

Матеріали справи не містять позовної заяви відповідача ОСОБА_3 щодо
права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Щодо позовних
вимог позивачки ОСОБА_2 то вона ставить питання про виселення відповідача.

З огляду на це,
вжиті суддею заходи забезпечення позову не є співмірними
з заявленими позовними вимогами ОСОБА_2

Відповідно до
п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду першої
інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє
ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з
порушенням норм процесуального права.

3

Матеріали справи
свідчать, що відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду 21.08.06 року з заявою про
перегляд заочного рішення суду від 17.07.06 року і при цьому просив накласти
арешт на квартиру .

Зі змісту цієї
заяви не убачається на яку саме квартиру просив накласти арешт відповідач по
справі. Крім цього, він зазначив, що звернувся до суду з позовом про визнання права власності на квартиру,
але позов в матеріалах справи відсутній.

Зміст заяви про забезпечення позову не відповідає вимогам ч.2 ст. 151 ЦПК України
, в ній не зазначені причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов,
обгрунтування необхідності його забезпечення, інші відомості , потрібні для
забезпечення позову.

За таких
обставин, судова колегія вважає заяву відповідача необгрунтованою і такою, що
не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.
151, 152, 303, 304, 307, 310, п.2 ч.1
ст.312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК , колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, який діє від імені ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу судді
Дергачівського районного суду Харківської області від 18.08.2006 р. -
скасувати.

В задоволенні
клопотання ОСОБА_3 про забезпечення позову -відмовити.

Справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про поновлення
порушеного права власності та виселення із жилого приміщення без надання іншого
жилого приміщення, - передати до суду першої інстанції - для розгляду по
суті .

Ухвала суду
апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, в силу ст.324 ЦПК України оскарженню не підлягає.