У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

25 червня
2007 року                                                                                           м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в складі:

Левченка
Є.Ф.,  Лихути Л.М.,  Романюка Я.М.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства “Трест
Київміськбуд -2” про відшкодування збитків та моральної шкоди та за зустрічним
позовом відкритого акціонерного товариства “Трест Київміськбуд -2” до ОСОБА_1
та ОСОБА_2 про стягнення вартості жилої площі, за касаційною скаргою ОСОБА_3 в
інтересах ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від       10 липня 2006 року та ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 12 лютого 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

ОСОБА_2.
звернувся у суд із позовом відкритого акціонерного товариства “Трест
Київміськбуд -2” про відшкодування збитків та моральної шкоди, мотивуючи свої
вимоги тим, що між ним та відповідачем 2 липня 2001 року був укладений
інвестиційний контракт НОМЕР_1, відповідно до умов якого відповідач
зобов'язався збудувати та передати ОСОБА_2. обумовлене контрактом житло.
Додатковою угодою № НОМЕР_2 до інвестиційного контракту запланована дата
введення об'єкта в експлуатацію, обумовлена вірогідність невідповідності
об'єкту запланованій площі та оплата вимірної одиниці загальної площі об'єкта
інвестування. Відповідно до додаткової угоди №НОМЕР_3 до інвестиційного контракту
запланована дата передачі об'єкта - жовтень-грудень 2001 року, вартість
квартири 186 560 грн.

Аналогічний інвестиційний контракт та додаткові угоди були укладені між
ОСОБА_1. та відповідачем. 29 квітня 2002 року відповідач передав ОСОБА_2. квартиру
НОМЕР_4, ОСОБА_1- квартиру АДРЕСА_1 в м. Києві. Відповідно до даних технічних
паспортів квартира НОМЕР_4, загальною площею 165,5 кв. м., належить на праві
власності ОСОБА_2., квартира АДРЕСА_1, загальною площею 190,4 кв. м., належить
на праві власності ОСОБА_1

Відкрите акціонерне товариство “Трест Київміськбуд -2” звернулося до
суду із зустрічними позовами до ОСОБА_2 та ОСОБА_1. про стягнення вартості жилої площі, мотивуючи свої вимоги тим, що
відповідачі за зустрічним позовом на потязі тривалого часу ухиляються від
виконання умов інвестиційного контракту, а саме не оплачують різниць між
реально збудованою площею квартири та площею, зазначеною у контракті. Просив
суд стягнути з ОСОБА_2 суму у розмірі 23 289 грн. та суму у розмірі 25 682 грн.
45 коп. з ОСОБА_1.

Рішенням
Солом'янського районного суду м. Києва від 10 липня 2006 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2007 року у позові
ОСОБА_2 та ОСОБА_1. до відкритого акціонерного товариства “Трест Київміськбуд
-2” про відшкодування збитків та моральної шкоди відмовлено.

Зустрічний позов
відкритого акціонерного товариства “Трест Київміськбуд -2” до ОСОБА_2 та
ОСОБА_1. про стягнення вартості жилої площі задоволено.

У касаційній
скарзі ОСОБА_3. в інтересах ОСОБА_1. просить скасувати рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 10 липня 2006 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 12 лютого 2007 року, а справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції, посилаючись на порушення судом процесуального права та
неправильне застосування судом норм матеріального права.

Колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_3. в інтересах ОСОБА_1. не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно
ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування  судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням судом норм матеріального та процесуального права і
доводи скарги їх висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст.
331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Солом'янського районного суду м. Києва від 10 липня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                      Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Я.М.Романюк