Справа № 2-9/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

07 лютого 2007 року                                              Шацький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді          -                        Храновської Н.В.,

при секретарі -                                                          Бортнік
СП.

з участю позивача                                                    ОСОБА_1,

відповідача -                                                             ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Шацьк цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірванння шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

18.12.2006 року позивач звернувся в Шацький
районний суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги
обґрунтовував тим, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відданого шлюбу в них народився син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач покликається на те, що їхнє спільне
подружнє життя не склалось. Шлюб між ними існує формально, подружніх
стосунків не підтримують, бажання на збереження сім"ї немає. Позивач,
вважає, що подальше збереження сім"ї є неможливим та небажаним. Просить
позов задовольнити, шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з
підстав, зазначених в позовній заяві. Суду пояснив, що подальше збереження
сім'ї є недоцільним, оскільки шлюб існує фактично. Подружжя проживають окремо,
спільного господарства не ведуть, спільного майна, з приводу якого був би спір
немає, а також немає спору з приводу утримання та виховання сина, який
проживатиме із матір"ю. Строк для примирення бажаних результатів не дав.
Просить шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати з матір"ю.
Сплачені за подачу позовної заяви в суд судові витрати а також витрати за видачу свідоцтва про розірванння
шлюбу, просить покласти на нього.

В судовому засіданні_відповідач
позовні вимоги визнала, просив їх задовольнити. По суті справи
пояснила, що подружжя проживають окремо і подальше збереження сім'ї є
неможливим і небажаним.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши представлені по
справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Згідно ст. ПО СК України позов про розірвання шлюбу може
бути пред"явлений одним із подружжя.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають
в шлюбі, зареєстрованому ІНФОРМАЦІЯ_1 Куснищенською сільською радою, про що в
книзі реєстрації актів про одруження за 1999 рік зроблено запис за НОМЕР_1та
видано повторне свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2. В шлюбі народився
син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який являється неповнолітнім / копія

Свідоцтва про
народження серії НОМЕР_3, вид. ІНФОРМАЦІЯ_3 відділом РАЦС Шацького РУЮ/.
Сімейні відносини, які склались та існують між подружжям свідчать про те, що
сім"я розпалась, зберегти її сторони не бажають. Шлюб існує формально,
сторони подружніх стосунків не підтримують, фактично проживають окремо.
Примиритись не бажають. Строк даний судом на примирення сторін бажаних
результатів не приніс. Примиритись та підтримувати шлюбні стосунки сторони не
бажають. Позивач вважає, що проживання сина із матір"ю буде в інтересах
дитини, а він бажає брати участь в його вихованні
та утриманні. При таких обставинах та внаслідок таких взаємовідносин подружжя втратили
почуття любові та поваги один до одного, стали чужими людьми, надії на збереження сім"ї немає, а тому, суд
приходить до висновку, що в інтересах сторін шлюб слід розірвати,
неповнолітнього сина ОСОБА_3
залишити проживати з відповідачкою.

Згідно
ст. 112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з"ясовує взаємини подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші
обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, проте, позивач просить усі витрати пов"язані з розглядом справи а також за видачу
свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на нього.

На
підставі вищевикладеного, ст. ст. 104, 105, ПО, 112 Сімейного кодексу України,
керуючись статтями 10,13,14,59,60,130,174,209,213, 214,215 ЦПК України,, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який
народився в ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка народилась в ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрований
ІНФОРМАЦІЯ_1 Куснищанською сільською радою,
про що в книзі реєстрації актів про одруження за 1999 рік зроблено запис
за НОМЕР_1та видано повторне свідоцтво про укладення шлюбу серіїНОМЕР_2, -РОЗІРВАТИ.

Неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з
матір"ю - ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 17 (сімнадцять) гривень державного
мита при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу.

Згідно ст. 294 ЦПК України, на рішення суду може
бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на дане рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не
була подана в строк, встановлений ст..294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.