РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

ІЗ лютого 2007 року Києво-Святошинський районний
суд Київської області

в складі головуючої - судді                                                           Медвідь Н.О.

при секретарі                                                                                     Кулієвій Ю.М.

з участю адвоката                                                                               ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому- засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Тарасівської сільської
ради про визнання права власності на 1/2 частину будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя, посилаючись на те, що сторони перебували в шлюбі з 1998 року . Від шлюбу мають малолітню дочку:
ОСОБА_4, 2001
року народження.

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду шлюб від 18.02.2005 року шлюб між
сторонами був розірваний.

У 1999 році., тобто в період шлюбу сторони купили житловий
будинок АДРЕСА_1..

Згідно
довідки Києво-Святошинського БТТ НОМЕР_1 зареєстровано право власності за ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу.

Так як будинок по АДРЕСА_1 був
придбаний сторонами у шлюбі.

Тому просив
розділити майно подружжя, визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 та визнати за відповідачкою право власності на 1/2
частину зазначеного будинку.

В порядку
розгляду справи позивачка доповнила та уточнила свої позовні вимоги посилаючись
на те, що в період шлюбу сторони самочинно здійснили переобладнання
спірного будинку таким чином, що від старого будинку залишилося дві кімнати . Решта приміщень була переобладнана
зі збільшенням житлової та загальної площі Тому вважає, щ спірний
будинок з його перебудовами є об'єктом
спільної сумісної власності сторін тому- вважає, Що він має право на 1/2
частину спірного будинку . Тому просив визнати за ним право
власності на 1/2 частину спірного будинку.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Відповідачка позов визнала в повному обсязі, не заперечувала про визнання за позивачем право власності на 1/2 частину- спірного
будинку.

Суд
вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали
справи позов задовольняє з таких підстав:

Судом
встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 24 жовтня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 24.10.1998 року, актовий
запис НОМЕР_2.

Від шлюбу мають малолітню дочку: ОСОБА_4, 2001 року народження.

2

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду шлюб від 18.02.2005 року шлюб між
сторонами був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання
шлюбу НОМЕР_3.

У 1999 році, тобто в період шлюбу сторони
купили житловий будинок АДРЕСА_1., що підтверджується договором
купівлі-продажу від 20.11.1999 року-, що посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського
нотаріального округу, реєстр НОМЕР_4

Згідно довідки Києво-Святошинського БТІ НОМЕР_1 зареєстровано право власності за ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу.

За правилами ст. 376 ч. З ЦК України право власності на
самочинне збудоване нерухоме майно може бути
за рішенням суду визнане за особою , яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці , що не була відведена для цієї мети за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку
особі під вже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 60 СК України майно набуте подружжям
за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної
власності незалежно від того, що один з них не
мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо, самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу,
крім речей індивідуального користування, є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Згідно п. 1 ст. 61 СК України - об'єктами права власності спільної
сумісної власності подружжя можуть бути
будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного
обороту.

Відповідно до ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або
шлюбними договором.

Відповідно до ч. З ст. 368 майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною власністю, якщо інше не встановлено договором
або законом.

Таким чином, враховуючи, що житловий будинок АДРЕСА_1 був придбаний сторонами за час шлюбу, то він належить
сторонам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 60, 70 СК України в разі поділу майна яке є спільною сумісною власністю подружжя,
їх частки визнаються рівними.

Визнання позову відповідачкою не порушує права та
інтереси інших осіб, не протиричить діючому- законодавству

За таких обставин, суд знаходить вимоги позивача
обгрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 60,
61, 70, 105 СК України, ст.ст. 368,
372, 376 ЦК України, ст.ст. 10,
11, 209, 212-214, 215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1.

Визнати право власності за ОСОБА_3 на 1/2 частину

3

житлового будинку по АДРЕСА_1.

На рішення може бути подано заяву про апеляційне
оскарження його протягом десяти днів з дня проголошення його

Апеляційна скарга подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження..

Суддя