№1/2-673
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 січня 2007 року Вишгородський районний суд
Київської області у складі:

головуючого                                                        Лебезуна
В.І.

при секретарі                                                                                   Лебединець К.М.

з участю представника позивача                                                   ОСОБА_1

представників відповідачів:

Державної податкової інспекції у Вишгородському районі            Самійленка
В.М.

Вишгородської районної державної адміністрації             Кононенка
Ю.М,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до Вишгородської районної державної адміністрації
Київської області, Державної податкової інспекції у Вишгородському районі
Київської області про встановлення факту перебування на утриманні та визнання
права власності у порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з цим позовом про те, що він з серпня 1998 року по грудень 2002 року знаходився
на утриманні у своєї родички ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Просив визнати
факт перебування на утриманні ОСОБА_3 до
моменту її смерті. ОСОБА_3 у 2000 році отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 3,53га., а
податкова інспекція у порушення вимог ЦК України 06 лютого 2006 року отримала свідоцтво про право
власності на цю земельну ділянку у порядку ст.555 ЦК України у редакції 1961 року. Позивач вважає, що це свідоцтво недійсне, оскільки
Хотянівська сільська рада Вишгородського району Київської
області не зверталась до суду з заявою про визнання спадщини ОСОБА_3
відумерлою. Позивач просив визнати за ним право на спірну земельну частку, як
спадкоємцем за законом.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав.

Представники відповідачів проти позову не заперечували.

Відповідно до
ст.530 ЦК України (у редакції 1961
року) до числа спадкоємців за законом належать працездатні особи, що
перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При
наявності інших спадкоємців вони
успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до
спадкоємства.

В судовому засіданні встановлено, що учасник Великої Вітчизняної війни,
інвалід II групи, ОСОБА_2, постійно проживав АДРЕСА_1 з 1998 року і, як
непрацездатна особа, знаходився на утриманні гр-ки. ОСОБА_3. Власник будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_3
доглядала ОСОБА_2 протягом чотирьох років до своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Наведене
підтверджується актом обстеження житлових умов позивача, показаннями свідка
ОСОБА_4, який в судовому засіданні
підтвердив, що покійна ОСОБА_3 протягом чотирьох років і до своєї смерті доглядала
за позивачем, який знаходився на повному її утриманні.

Суд, з
врахуванням цих обставин, вважає, що ОСОБА_2, як непрацездатна особа, перебував
на утриманні померлої ОСОБА_3 протягом більше одного року, тому він є
спадкоємцем за законом першої черги, оскільки інших спадкоємців покійна не
мала.

01 липня 2000
року ОСОБА_3 отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром
3,53га. на підставі рішення Вишгородської
районної державної адміністрації від 01 липня 2000 року НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Суд визнає, що
після смерті ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) у порядку спадкування
перейшло до ОСОБА_2, як спадкоємця за законом (ст.1255 ЦК України).

06 лютого 2006
року нотаріус Вишгородської державної нотаріальної контори засвідчив, що
спадкове майно ОСОБА_3- право на земельну
частку (пай) розміром 3,53 в умовних кадастрових гектарах, на
підставі ст.555 ЦК України за правом спадкоємства переходить до
держави, тому Державній податковій інспекції у Вишгородському районі Київської області було видано свідоцтво про право
на спадщину за законом.

2

Суд
це   свідоцтво   визнає
недійсним   за наступними
підставами.

Як вбачається з тексту ст.137 ЦК України (у редакції 1961 року), після
смерті ОСОБА_3 право на належну їй земельну частку (пай) могло надійти у
власність держави за рішенням виконкому районної, міської ради, винесеним за
заявою фінансового органу, але заяву про визнання майна безхазяйним потрібно
було подати не раніше як через один рік після прийняття земельного паю на облік
виконавчим комітетом селищної, сільської ради.

Виконавчий комітет Хотянівської сільської ради з грудня 2002 року і на день
розгляду справи в суді, земельний пай померлої ОСОБА_3 на облік не приймав.
Райдержадміністрація зі свого боку ніяких розпоряджень про визнання земельного
паю, що належав покійній, до 01 січня 2004 року не видавала.

Новий Цивільний Кодекс України, прийнятий Верховною Радою 16 січня 2003
року, набрав чинності 01 січня 2004 року.

Згідно ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за
законом, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого
самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що Хотянівська сільська рада до
Вишгородського районного суду з заявою про визнання спадщини померлої ОСОБА_3
відумерлою не зверталась.

Таким чином, свідоцтво про право на спадщину за законом від 06 лютого 2006
року, видане державним нотаріусом Державній податковій інспекції у
Вишгородському районі на право на земельну ділянку (пай), що належить покійній
ОСОБА_3, не відповідає вимогам ст.137 ЦК України в редакції 1961 року, тому суд
визнає це свідоцтво недійсним.

Суд також визнає недійсним Сертифікат на право на земельну частку (пай)
НОМЕР_2, виданий Вишгородською районною державною адміністрацією Київської
області ДПІ у Вишгородському районі на підставі свідоцтва на право на спадщину
за законом НОМЕР_3.

На підставі викладеного, керуючись ст.531 ЦК України у редакції 1961 року,
ст.1277 ЦК України, ст.213 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт знаходження ОСОБА_2 на утриманні ОСОБА_3 з серпня 1998 року
до моменту її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати недійсним додаткове свідоцтво про право на спадщину від 06 лютого
2006 року, видане державним нотаріусом Вишгородської державної нотаріальної
контори, про передачу права на земельну частку (пай) розміром 3,53га., яка
належала ОСОБА_3, до Держави в особі Державної податкової інспекції у
Вишгородському районі (спадкова справа НОМЕР_4, зареєстрована в реєстрі за
НОМЕР_3).

Визнати недійсним Сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2,
виданий Вишгородською районною державною адміністрацією Державній податковій
інспекції у Вишгородському районі Київської області на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 06 лютого 2006 року за НОМЕР_3.

Визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування право на земельну частку (пай)
розміром 3,53 в умовних кадастрових гектарах, що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 - члену СВК ім. Шолуденка, с. Хотянівка Вишгородського району Київської
області.

Зобов'язати Вишгородську районну державну адміністрацію Київської області
видати ОСОБА_2, мешканцю АДРЕСА_1, Сертифікат на земельну частку (пай) розміром
3,53 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Хотянівської
сільської ради Вишгородського району Київської області.

Заяву про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

суддя                                                                         підпис                                                В.І.Лебезун

згідно з оригіналом,

суддя               В.І.Лебезун