Справа №2-13 / 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

11 січня 2007 року                                    Богуславський
районний суд Київської області в

складі:                      головуючого судді Якутюка B.C.,

при секретарі Давиденко М.В., з участю позивача ОСОБА_1, представника
позивача ОСОБА_2, представника відповідача Христорадової Н.І., представника
третьої особи Кобиш О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в М.Богуславі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1  до відкритого акціонерного товариства
"Богуславське АТП-13249" та третьої особи Управління Пенсійного фонду
України у Богуславському районі про проведення перерахунку заробітної плати та
видачу довідки про розмір заробітку за роботу в зоні відчуження по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, -

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_2 просить суд зобов'язати ВАТ "Богуславське
АТП-13249" зробити перерахунок заробітної плати позивачу ОСОБА_1 та видати
довідку про повний розмір заробітку в зоні відчуження за роботу по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період з 13 липня 1987 року по 28 липня
1987 року, за 213 годин роботи, з застосуванням кратності 4 (м. Прип'ять),
кратності 3 (с.Лельов, с.Копачі), погодинною тарифною ставкою, підвищеною на
100%, з урахуванням доплат за роботу в надурочний час, за роботу в вихідні дні,
з урахуванням премії 60% за роботу в зоні відчуження та за основним місцем
роботи, з урахуванням збереженого заробітку по основному місцю роботи, а також
зобов'язати відповідача виплатити належну позивачу заробітну плату за фактично
відпрацьований час в зоні відчуження з урахуванням вказаного перерахунку,
посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1, працюючи ІНФОРМАЦІЯ_1, був відряджений
разом з іншими працівниками з 13 липня 1987 року по 28 липня 1987 року в зону
відчуження для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС. Після виходу на пенсію позивачу була нарахована пенсія як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, але при видачі довідки про повний розмір
заробітку в 2002 році відповідач неправильно нарахував його заробітну плату. По
питанню перерахунку заробітної плати позивач звернувся до адміністрації ВАТ
"Богуславське АТП-13249" з проханням про видачу йому нової довідки
про повний розмір заробітку в період знаходження у відрядженні, але йому було
відмовлено, поскільки вважають, що підстав для перерахунку заробітної плати на
даний час немає, в зв'язку з цим він змушений звернутися з відповідним позовом
до суду.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримали, посилаючись на вищенаведені обставини і просили суд зобов'язати ВАТ
"Богуславське АТП-13249" видати довідку про повний розмір заробітку
за роботу в зоні відчуження ЧАЕС за період роботи з 13.07.1987 року по
28.07.1987 року з урахуванням всіх доплат, з підвищеною на 100% тарифною
ставкою, з застосуванням коефіцієнтів кратності за роботу в зоні відчуження, з
урахуванням 60% премії за весь час роботи та стягнути з відповідача заробітну
плату з весь час роботи з зоні відчуження з урахуванням вказаного перерахунку,
відповідно до законодавства, яке діяло в період 1986-1987 роках.

Представник
відповідача Христорадова Наталія Іванівна в судовому засіданні позов не визнала
і пояснила, що при видачі довідки позивачу ОСОБА_1 про повний розмір заробітної
плати за роботу в зоні відчуження при виході на пенсію були проведені
розрахунки відповідно до Положення Міністерства праці та соціальної політики
України "Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 роках осіб,
які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і
запобіганню забруднення навколишнього середовища" від 13.04.2001 року і
відповідно до наданої позивачем довідки про роботу в зоні відчуження, де були
вказані населенні пункти та кількість відпрацьованих годин, а тому немає
підстав для

проведення на даний час перерахунку заробітної плати
позивачеві, а тому просила суд відмовити ОСОБА_1
в задоволенні заявленого позову.

Представник
третьої особи Кобиш Ольга Володимирівна в судовому засіданні також позов не
визнала, поскільки дійсно розрахунок про розмір заробітної плати позивачу за
роботу в зоні відчуження проведений відповідно до чинного законодавства з
урахуванням кратності зон, тривалості його роботи, з урахуванням розміру
збереженого заробітку за основним місцем його роботи і відповідно до довідки
про його роботу в зоні відчуження за період роботи з 13.07.1987 року по
28.07.1987 року, надану позивачем, а тому немає підстав для задоволення
заявленого позову.

Суд, заслухавши
пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали
справи, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову із слідуючих
підстав.

В судовому
засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 дійсно перебував у відрядженні в зоні
відчуження та приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС з 13 липня 1987 року по 28 липня 1987 року, що
підтверджується письмовою довідкою про роботу.

Крім того, факт
перебування позивача у відрядженні в липні 1987 року підтверджується і табелем
обліку робочого часу водія, який приймав участь в ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС.

Із ст.54 Закону
України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" вбачається, що пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії в зв'язку
з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися
за бажанням громадянина із заробітку, одержаного в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з
законодавством.

Представник
позивача посилається на те, що за роботу в зоні відчуження, відповідно до
Постанови Ради Міністрів УРСР за №168-6 від 8 травня 1986 року "Про
порядок оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств і
організацій зони Чорнобильської атомної електростанції", керівникам
підприємств і організацій надавалося право здійснювати оплату праці
працівників, що були безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, за підвищеними до 100% тарифними ставками і тому
відповідач повинен при проведенні перерахунку заробітної плати ОСОБА_1
підвищити його тарифну ставку на 100% і після цього зробити відповідні
перерахунки для визначення повного розміру заробітної плати за весь час його
роботи в зоні відчуження, з урахуванням підвищеної тарифної ставки.

Суд вважає, що
ця вимога не підлягає задоволенню, поскільки ця норма втратила чинність на
підставі постанови Ради Міністрів СРСР від 21.04.1988 року №491 "Про зміну
та визнання такими, що втратили чинність, рішень уряду СРСР з питань умов праці
та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ,
які зайняті на роботах, що пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища",
поскільки були прийняті нові умови оплати праці та пільги для працівників, що
зайняті на експлуатації Чорнобильській АЕС та ліквідації наслідків аварії у
зоні відчуження.

Крім того, слід
зазначити, що позивач ОСОБА_1 перебував у зоні відчуження у відрядженні і не
являвся працівником підприємства, яке знаходилось в зоні Чорнобильської АЕС, а
тому розмір заробітної плати за роботу в зоні відчуження, йому нараховувався
відповідно до Положення Міністерства праці та соціальної політики України
"Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 роках осіб, які
виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і
запобіганню забруднення навколишнього середовища" від 13.04.2001 року, як
працівнику, відрядженому для тимчасової роботи в зоні відчуження.

Суд вважає, що
позовні вимоги позивача в частині застосування відповідних коефіцієнтів
кратності за роботу в зоні відчуження відповідно до вказаних населених пунктів
(м. Прип'ять, с.Лельов та с.Копачі) також не підлягають задоволенню, поскільки
відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР
і Укрпрофради від 10 червня 1986 року за №207-7, оплата праці

працівників підприємств,
відряджених у зону відчуження для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією
наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження і запобіганню забруднення
навколишнього середовища, проводилася у III, II, І зонах
небезпеки у 4-х, 3-х, 2-х кратному розмірах тарифної ставки понад
середньомісячну заробітну плату, яка відповідно до чинного законодавства
зберігалась за основним місцем роботи.

Відповідно до
письмової довідки про роботу позивача ОСОБА_1
в населенних пунктах (м. Прип'ять, с. Лельов, с.Копачі) вказано, що
він пропрацював в них 71 годину, але не вказано конкретно в якому місці скільки
годин окремо, а тому не можна застосувати окремо на кожний населений пункт
коефіцієнт кратності і тому відповідач правильно застосував при нарахуванні
заробітної плати позивачу середній коефіцієнт кратності і відповідно нарахував
заробітну плату.

Представник
позивача посилається також і на те, що відповідач повинен при нарахуванні
заробітної плати ОСОБА_1
врахувати 60% премії, як за роботу в зоні відчуження так і за основним
місцем роботи.

Суд вважає,
вказана позовна вимога не підлягає задоволенню, поскільки відповідно до
Постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС за №153/10-43 від 7 травня 1986
року, премія за роботу в зоні
Чорнобильській АЕС виплачувалася у відповідності до діючого на підприємстві
положення про преміювання. Таким чином, якщо до поїздки працівника в зону
відчуження, або після повернення премія йому нараховувалась, за виконання
робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, тобто лише за роботу
в зоні відчуження, а не за роботу за основним місцем роботи.

Крім того,
представник позивача просить суд стягнути з ВАТ "Богуславське
АТП-13249" на користь позивача ОСОБА_1 суму невиплаченої заробітної плати
в зв'язку з її перерахунком з урахуванням підвищення його тарифної ставки на
100%, коєфіцієнтов кратності та 60% премії.

Суд вважає, що в
зв'язку з тим, що попередні позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню,
поскільки ВАТ "Богуславське АТП-13249" провело розрахунок заробітної
плати позивача за роботу в зоні відчуження відповідно до діючого законодавства,
з урахуванням необхідних доплат, то немає підстав і для задоволення вимоги про
стягнення суми невиплаченої заробітної плати в зв'язку з її перерахунком.

На підставі ст.
16 ЦК України, Постанови Ради Міністрів СРСР №491 від 21.04.1988 року "Про
зміну та визнання такими, що втратили чинність, рішень уряду СРСР з питань умов
оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій
та установ, які зайняті на роботах, що пов'язані з ліквідацією наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню навколишнього
середовища", Постанови Кабінету Міністрів України №523 від 30.05.1997 року
"Про затвердження нового Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсій у зв"язку з втратою
годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи", Положення Міністерства
праці та соціальної політики України від 13.04.2001 року "Про оплату праці
у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 роках осіб, які виконували роботи, пов'язані
з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганню забруднення навколишнього
середовища", керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 59, 209, 212, 215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні позову до відкритого акціонерного товариства
"Богуславське АТП-13 249" та третьої особи управління Пенсійного
фонду України у Богуславському районі про перерахунок заробітної плати та
видачу довідки про повний розмір заробітку за роботу в зоні відчуження з 13
липня 1987 року по 28 липня 1987 року по ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Рішення суду
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської
області через Богуславський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий: суддя      (підпис)          Якутюк
В.С.