АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
інстанції - Грищенко Н.М.
Доповідач - Михайлів Л.В.
РІШЕННЯ

Іменем   України

2007р. січня 18
дня колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого:                  Михайлів Л.В.

суддів:
КарнаухВ.В,.БратіщевоїЛА

при секретарі                 ЧубінійА.В.

за участю представника:     позивача - ОСОБА_2

відповідача -
Дульського А.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому
Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу від 12 квітня 20о6р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого
акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі про стягнення
недоплати відшкодування шкоди та перерахунку розміру щомісячної страхової
виплати ,-

Встановила:

В січні 2006
року ОСОБА_1 звернувся
до суду з вищезазначеним позовом, просив стягнути на його користь суми
недоплати відшкодування шкоди за період з 1.01.1996
року по 1.04.2001 року у
сумі 7999,38грн. з ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», а також недоплату
по щомісячних страхових виплатах у сумі 10840,4 5грн. За період з 1.04.2001
року по 1.02.2006 року - з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.Кривому Розі.

Просив
зобов'язати  Фонд виплачувати  щомісячно
страхові виплати  з

1.02.2006
року по 629,98грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на
те, що він працював у відповідача ВАТ «КЗРК» ІНФОРМАЦІЯ_1 у шкідливих умовах
праці і отримав професійне захворювання.

Згідно висновку профпатологічної МСЕК від 24.10.1995 року йому було
встановлено 35% втрати
професійної працездатності та 3-я
група інвалідності. Відсоток втрати профпрацездатності не змінювався.

Згідно наказу НОМЕР_1 ВО «Кривбасруда» було визначено
розмір відшкодування шкоди здоров'ю у сумі 6853 000крб., виходячи із його
середньомісячного заробітку 1958183 3крб., який він не оспорює.

На протязі 1996-2000р.р. на підприємстві неодноразово
підвищувалися тарифні ставки і оклади, але виплати відшкодування шкоди не у
всіх випадках коригувалися на коефіцієнти підвищення тарифних ставок і окладів.
Внаслідок цього ВАТ «КЗРК» не доплатило вищевказані суми.

У подальшому відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області продовжувало
виплачувати неправильно визначений розмір відшкодування шкоди і за період з
1.04.2001 року по і.02.200бр. не доплатило йому суму страхових виплат -10840,4
5грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від
12 квітня 2006 року позов
ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на
користь позивача недоплачені суми відшкодування шкоди у сумі 7 999, 3 8 грн.

З відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі стягнуто заборгованість по страховим виплатам у сумі
1542 6,80грн. і щомісячно з і лютого 2006
року на користь ОСОБА_1
стягувати по 629, 98грн.
до зміни обставин, що тягнуть перерахунок страхових виплат або припинення
виплат відповідно до законодавства.

Не погодившись з зазначеним рішенням ВАТ «Криворізький
залізорудний комбінат» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального і процесуального права, просить оскаржуване
рішення скасувати в частині стягнення сум з них.

Суд не врахував, що позивач звернувся до суду у лютому 2006 року, вимагаючи
перерахунку суми відшкодування шкоди з 1.01.1996
року і не застосував строк позовної давності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та заявлених в суді першої інстанції позовних
вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково, а рішення суду в оскаржуваній частині - скасуванню, з ухваленням нового рішення.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для
скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни
рішення є:

2

п.4
порушення   або   неправильне
застосування   норм   матеріального   або процесуального права.

Судом встановлено, що позивач працював на шахті
«Більшовик» виробничого об'єднання «Кривбасруда» (в теперішній час - ВАТ
«Криворізький залізорудний комбінат») ІНФОРМАЦІЯ_1 в шкідливих умовах праці, де
отримав професійне захворювання.

За висновком МСЕК від 24.10.1995р. йому встановлено 35% втрати
професійної працездатності та з група інвалідності, в подальшому відсоток не
змінювався.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої
інстанції дійшов висновку, що з 1.01.1996
року відповідач ВАТ «КЗРК» не повною мірою проводив виплату сум
відшкодування шкоди, занижуючи її розмір. У свій час ВО «Кривбасруда»
застосувало не всі коефіцієнти підвищення тарифних ставок і окладів.

Судом першої інстанції правильно зроблений висновок про
необхідність застосування коефіцієнтів 2,5
- з 1.01.1996 року,
замість 1,25; 1,25-зі
червня 1997 року; 1,217 - з 1.05.2000 року, оскільки
тарифні ставки і посадові оклади на підприємстві були збільшені:

-    відповідно до спільної постанови
адміністрації і профкому ВО
«Кривбасруда» № 1/6 від 2 6.01.1996 року у 2, 5 рази з 1.01.1996 року;

-    відповідно до спільної постанови адміністрації
і профкому ВО «Кривбасруда»
№ 3/91/06 від 21. 05 .1997 рокуу 1,25 рази з 1.06.1997 року;

-    відповідно до наказу ДП КДЗРК НОМЕР_2 у і, 217 рази з 1.05. 2000 року.

Не застосувавши інші коефіцієнти, суд вірно врахував
положення про Те, що перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку
в перерахунку на юо відсотків втрати професійної працездатності не може бути
більшим від середньомісячного заробітку відповідного працівника (після
підвищення тарифних ставок) за умови його роботи протягом повного календарного
місяця або у перерахунку на повний календарний місяць.

Колегія суддів погоджується з висновками суду щодо
розрахунку суми відшкодування шкоди.

Однак, стягуючи з підприємства суми недоплачених виплат з
19 9 6 року,
суд не звернув уваги на норми ст.7і ЦК України (з урахуванням правила п.6
Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003
року) та на роз'яснення, викладені в пунктах 1-і, 1-2,22 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27 березня
1992р. № 6 «Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»
(з наступними змінами), згідно яких загальний строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист свого права (позовна давність)
встановлюється тривалістю у три роки. У випадку, коли вимоги потерпілого
стосуються сум щомісячних платежів, раніше визначених судом або роботодавцем (у
тому числі й у разі неправильного обчислення сум щомісячних платежів) при
задоволенні позову, кошти стягуються за час, що не перевищує трьох останніх
років, які передували моменту звернення особи до суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у
задоволенні позову про стягнення суми недоплати відшкодування шкоди з ВАТ
«КЗРК» за період з 1.01.1996
року по 1.04.2001 року
слід відмовити, оскільки позивач звернувся з позовом до суду тільки 3 0 січня 2006 року.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування... рішення суду не оскаржує, тому колегія суддів вважає, що не
підлягає в даному випадку застосуванню п.Зст. ЗОЗ ЦПК України щодо рішення в
частині стягнення сум з відділення Фонду.

При цьому, колегія суддів враховує вимоги ст. 4 ЦПК України, що
здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб,
права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Відповідач -
відділення виконавчої дирекції Фонду -
не скористався своїм правом, передбаченим законом, на оскарження рішення
суду, тобто розпорядився цим правом на свій розсуд, що не заборонено законом.

На підставі викладеного, колегія суддів рішення суду в
оскаржуваній частині скасовує і ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості з ВАТ «КЗРК».

Керуючись ст.ст. ЗОЗ п.1, 307, 309п.4, 314,
316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат» задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 12
квітня 2006 року в
частині стягнення з відкритого акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» недоплаченої суми відшкодування шкоди 7999грн.38коп. та судових
витрат у сумі 80грн. скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до відкритого
акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення суми
недоплати відшкодування шкоди здоров'ю за період з 1.01.1996 року по 1. 04 . 2001 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але
може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуючий