У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема
А.Г., розглянувши
22 березня 2007 року касаційну скаргу закритого акціонерного товариства
“ЕММ” на рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від                    27 вересня 2006 року й
ухвалу Апеляційного суду м. Севастополя від                 11 січня  2007 року
в справі за позовом ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства “ЕММ”,
третя особа -ОСОБА_2,  про відшкодування
матеріальної і моральної  шкоди,

в
с т а н о в и в:

ОСОБА_1звернувся до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що 21 червня 2004 року в результаті дорожньо-транспортної
пригоди (далі - ДТП) належному йому автомобілю заподіяно шкоду з вини водія
ОСОБА_2, який знаходився у трудових відносинах з відповідачем.

Просить його позов задовольнити, стягнути з відповідача
на його користь на відшкодування матеріальної шкоди 2 089 грн. 92 коп.,
моральної шкоди 2 500 грн.

Рiшенням Ленінського
районного суду м. Севастополя від 27 вересня 2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Севастополя від 11 січня  2007 року, позов задоволено частково,
постановлено стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 на відшкодування
матеріальної шкоди 2 089 грн. 92 коп., моральної шкоди 300 грн. і судові
витрати та на користь суду першої інстанції витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

У обгрунтування касаційної скарги
зазначене товариство  посилається на
невідповідність висновків  судів
обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права і
порушення норм процесуального права та ставить питання про скасування судових
рішень і передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції та
апеляційний суд, погоджуючись з ним, виходили з того, що ДТП сталася за вини
водія автомобіля ОСОБА_2, який перебував з відповідачем у трудових відносинах;
адміністративна справа відносно ОСОБА_2 припинена на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247
КпАП України, що не виключає цивільно-правову відповідальність за завдану
шкоду.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України  суд касаційної інстанції не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328
ЦПК України,

у
х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1 до закритого акціонерного товариства “ЕММ”, третя особа -ОСОБА_2,  про відшкодування матеріальної і
моральної  шкоди за касаційною скаргою
закритого акціонерного товариства “ЕММ” на рішення Ленінського районного суду
м. Севастополя від 27 вересня 2006 року й ухвалу Апеляційного суду                 м. Севастополя від 11 січня  2007 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                      А.Г. Ярема