У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

31 травня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Левченка Є.Ф., Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Перечинському районі, сільськогосподарського фермерського
господарства “Коник” про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1на
рішення апеляційного суду Закарпатської області від                    7 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Перечинському районі (далі -
Фонд), сільськогосподарського фермерського господарства “Коник” (далі - СФГ
“Коник”) про відшкодування шкоди.

Зазначав, що 24 грудня 1976 при виконанні ним трудових обов'язків стався
нещасний випадок, внаслідок якого він визнаний інвалідом ІІІ групи, а                      25 травня 2006 року йому
встановлено 50% втрати професійної працездатності.

Посилаючись на те, що йому не відшкодована шкода, просив стягнути з Фонду
на його користь щомісячні страхові витрати по 187 грн. 50 коп., одноразову
грошову допомогу у розмірі 10 640 грн., забезпечити його ортопедичним взуттям,
автомобілем “Таврія” з ручним управлінням, а з СФГ “Коник” просив стягнути на
його користь 6 750 грн. на відшкодування шкоди.

У послідуючому ОСОБА_1 уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з
Фонду на його користь щомісячні страхові витрати по 187 грн. 50 коп.,
забезпечити автомобілем “Таврія” з ручним управлінням.

Рішенням Великоберезанського районного суду Закарпатської області від 27
вересня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені: стягнуто з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Перечинському районі на його
користь щомісячні страхові виплати у розмірі 187 грн. 50 коп., починаючи з 4
вересня 2006 року пожиттєво з відповідним перерахунком, та зобов'язано
забезпечити його автомобілем “Таврія” з ручним управлінням.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 7 грудня 2006 року
рішення Великоберезанського районного суду Закарпатської області від                   27 вересня 2006 року в
частині забезпечення автомобілем “Таврія” з ручним управлінням скасовано та
ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині
відмовлено, в решті рішення суду першої інстанції залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду, а
рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове
рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а
доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 7 грудня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Є.Ф. Левченко   Ю.Л. Сенін