Справа
№22ц-3349/2006           Головуючий
в суді 1 інстанції Пироженко О.В.
Категорія 19                              Доповідач
в суді 2 інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 січня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого Хопти С.Ф.

суддів: Даценко Л.М., Оношко Г.М.

при секретарі Зозулі Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області від 14
вересня 2006 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної
шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2006
року позивач звернувся з зазначеним позовом посилаючись на те, що у грудні 2004 року вона
замовила у відповідача шість дверей та дверних блоків, внесла в касу підприємця
2000 грн.
авансу, а у травні 2004 року
повністю оплатила вартість замовлення в сумі 6060 грн. В 2005
році відповідач виготовив і доставив їй дверні блоки, проте через декілька
днів дверні блоки стали коробитися і тріскатися. Відповідач відмовився поміняти
виготовлені блоки, що змусило її звертатися в державні органи та до суду.

Позивачка просила стягнути з відповідача 6060 грн.
матеріальної шкоди та 10000
грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні до співучасті в справі був допущений
в якості позивача ОСОБА_1.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської
області від 14 вересня 2006 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 6060 грн. у рахунок
відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, та 250 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
суду в частині відшкодування моральної шкоди, та ухвалити нове рішення про

задоволення позову в цій частині, посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції,
колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлено, що у грудні 2004 року позивачі
замовили у відповідача шість дверей та дверних блоків. ОСОБА_1 вніс в касу
підприємця 2000 грн.
авансу, а у травні 2004 року
повністю оплатив вартість замовлення в сумі 6060 грн. В 2005
році відповідач виготовив і доставив позивачам дверні блоки, проте через
декілька днів позивачі виявили недоліки в роботі. Відповідач відмовився
поміняти виготовлені блоки, що змусило позивачів звертатися в державні органи
та до суду. Наявність в роботі істотних недоліків встановлена поясненнями
сторін та матеріалами перевірки дотримання законодавства про захист прав
споживачів, проведеної Київським обласним управлінням у справах захисту прав
споживачів (а.с.6-14).

Встановлені на підставі пояснень сторін та письмових
доказів обставини, свідчать про те, що між сторонами був укладений договір
підряду на виготовлення дверей та дверних блоків з матеріалу підрядника та його
засобами. Підрядник допустив істотні недоліки в роботі. Позивач, замовник по
договору, поставив питання про розірвання договору, та про відшкодування
заподіяних збитків.

Відповідно до ст. 852
ЦК України, ст. ст. 10,
22 Закону України „Про захист прав споживачів", за наявності в роботі
істотних недоліків, замовник має право вимагати розірвання договору та
відшкодування збитків. При задоволенні вимог споживача, суд одночасно вирішує
питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За таких обставин справи суд дійшов правильного висновку
про стягнення з відповідача заподіяних позивачу збитків у розмірі сплаченої ним
вартості замовлення, та про відшкодування моральної шкоди, проте неправильно
послався на норми матеріального права, а саме на ст. 1166 ЦК України, та
ст. 1167 ЦК
України, які регулюють порядок відшкодування шкоди при деліктних
правовідносинах.

При визначенні розміру заподіяної моральної шкоди, суд
врахував характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач та інші конкретні
обставини справи.

Підстав для зміни визначеного судом розміру моральної
шкоди при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої
інстанції щодо тривалості страждань, які зазнав позивач з вини відповідача, та
про розмір заподіяної шкоди, тому колегією до уваги не приймаються.

Виходячи з меж апеляційної скарги, колегія не вбачає
підстав для зміни по суті правильного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 307,
308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської
області від 14 вересня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.

Головуючий

Судді