РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ               Справа №2-140/07

про
задоволення позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у зв"язку з його визнанням у попередньому судовому
засіданні

06 лютого 2007 року                                                                                                                    м. Хорол

Хорольський районний суд
Полтавської області в складі:

головуючого - судді Карпушина Г.Л.

при секретарі - Корнет В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду   м. Хорола цивільну справу за позовом ОСОБА_1   до   ОСОБА_2
про   стягнення   аліментів
на  утримання неповнолітньої
дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини, вказавши, що перебувала у зареєстрованому
шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, який було
розірвано ІНФОРМАЦІЯ_1. Від даного шлюбу сторони мають
неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, яка
проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, чим ставить
позивачку та їхню доньку в скрутне становище, а тому позивачка
просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в
розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала та просила суд
стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки в
розмірі 1/4 частини заробітку (доходу)
відповідача щомісячно, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, належно оцінивши
надані докази, суд приходить до висновку, що позов
ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає
до задоволення в повному обсязі на підставі наступного.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки
матері, батька і дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного
стану в порядку, встановленому статтями 122
та 125 цього
Кодексу.

Згідно зі ст. 122 СК України дитина, яка зачата і
(або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб
та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Судом встановлено, що згідно наданих доказів: копія свідоцтва про
розірвання шлюбу між сторонами; копія свідоцтва про народження
ОСОБА_3, сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3. Відповідач працездатний, має постійне місце роботи, а тому спроможний
надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки
зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків,
дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного
віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

З пояснень сторін та матеріалів справи встановлено, що позивачка дійсно
потребує матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_3, оскільки заробітна плата, яку вона отримує низька, та є потреба
у використанні коштів на своє утримання.

З врахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України, на думку суду, позивачкою вірно визначено розмір аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, який повинен
становити 1/4 частини заробітку (доходу)
відповідача.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

У відповідності до ст. ст. 81, 88 ЦПК України суд, примаючи до уваги,
що позивачка звільнена від сплати судового збору та витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, стягує з
відповідіча в дохід держави судовий збір в сумі
51
грн. та 7 грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 60, 130, 174, 212-215, 367 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1, працюючого механізатором на МТВ
СТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_4» Хорольського району Полтавської області, аліменти на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_6 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 51 гривня та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 7
грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України.