Справа № 2-45/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 січня 2007 року                             Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді                                    Неверова І.М.

з участю

секретаря                                               Киці Л.Ф.

представника позивача                          ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іваничі справу за
позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «АМТ-Труби» про стягнення
заборгованої заробітної плати, компенсації витрат на оплату
проїзду, середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, вихідної допомоги, майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Іваничівського районного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ТзОВ
«АМТ-Труби» про стягнення заборгованої заробітної плати, компенсації витрат на
оплату проїзду, середнього заробітку за весь час
затримки по день фактичного розрахунку, вихідної допомоги, майнової та моральної шкоди. Свій позов мотивує тим, що він
працював на посаді головного бухгалтера в ТзОВ
«АМТ-Труби» з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року, був звільненений за ст. 38 п. З КЗпП України - у зв'язку з невиконанням власником і
уповноваженим ним органом законодавства про працю
та умов трудового і колективного договору. Згідно ст. 116 КзпП власник не здійснив позивачу виплати належних при звільненні
сум.

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 року підприємство заборгувало
позивачу заробітну плату в сумі 5716,04 грн. та
компенсацію витрат на оплату проїзду до місця роботи в сумі 476,45грн.

Також адміністрацією ТзОВ «АМТ-Труби» при звільненні в трудовій книжці
позивача був зроблений в відомостях про
роботу неповний запис, а саме: не було вказано, що позивач звільнений з поважних причин, що позбавило його право
отримувати допомогу по безробіттю, чим відповідачем
завдано позивачу майнову шкоду в розмірі 7958,68 грн.

З моменту працевлаштування та по даний час позивачу не було проведено жодних
виплат. Позивач неодноразово звертався до адміністрації ТзОВ «АМТ-Труби» з
проханням виплатити заборговану заробітну
плату, однак йому відмовляли без будь-яких пояснень . Невиплата заробітної плати спричинила порушення
нормальних життєвих стосунків , як наслідок позивач
зазнав значних моральних страждань.

В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги і просить стягнути заборговану заробітну плату в розмірі 8201,34 грн., суму середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 18374,20 грн., компенсацію витрат на оплату проїзду до місця
роботи в сумі 562,5 грн. , вихідну допомогу в розмірі трьохмісячного середнього заробітку в сумі 7635 грн., майнову шкоду в сумі 7958,68 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Позивач підтримав уточнені позовні вимоги і додатково пояснив, що
відповідач мав можливість своєчасно розрахуватися з ним по заробітній платі,
але не захотів цього зробити. Відповідно до листа прокурора
області на рахунки та в касу підприємства за 9 місяців 2006 року надійшло 924, 5 тис. грн., що доводить вину відповідача в
умисній невиплаті заробітної плати.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився без поважних причин,
хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Суд, заслухавши позивача, його представника, ознайомившись з матеріалами
справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з
слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_1 року працював на посаді головного бухгалтера в ТзОВ
«АМТ-Труби» , що підтверджується , наказом НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, і був звільнений з даного
підприємства за ст. 38 КЗпП України ( наказ НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року). Однак, в порушення ст. 116 КЗпП України власник не здійснив позивачу виплати
належних при звільненні сум. Заборгованість підприємства перед позивачем по заробітній платі на час розгляду справи
становить 8201,34 грн., що підтверджується Актом перевірки
державного інспектора праці ОСОБА_3 по заборгованості із виплати заробітної
плати ТзОВ «АМТ-Труби».

Згідно ст. ст. 116, 117 КЗпП України при звільненні
працівника виплата всіх сум, що належать йому проводиться в день
звільнення, а в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум , підприємство повинне виплатити
працівникові його середній заробіток за весь час затримки по
день фактичного розрахунку. Середньоденний заробіток ОСОБА_1 згідно строкового трудового договору становить 124,15 грн., кількість днів затримки на
день розгляду справи становить 148 , а тому середній заробіток за весь
час затримки виплати заробітної плати становить 18374,20 грн., який і належить стягнути з відповідача на
користь позивача.

Крім того, в зв'язку з невиплатою заробітної плати позивачу була завдана
моральна шкода, яка полягає в тому, що дана ситуація негативно вплинула на
відносини позивача з сім'єю, сусідами, призвела до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків і вимагала від нього додаткових
зусиль для організації життя. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд , виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості вважає, що на
користь позивача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 200 грн.

Позивачем не надано суду документів, які підтверджують понесені ним витрати
на оплату проїзду до місця роботи, а тому суд
приходить до висновку, що в задоволенні вимог щодо компенсації витрат на оплату
проїзду до місця роботи слід відмовити.

Також слід відмовити позивачу в стягненні вихідної допомоги. Відповідно до
ст. 44
Кодексу Законів про Працю України вихідна допомога
виплачується у випадку звільнення працівника за ст. 38 КЗпП внаслідок порушення власником або уповноваженим ним
органом законодавства про працю,
колективного чи трудового договору. Згідно наказу НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_1
був звільнений за ст. 38 КЗпП України , про що було зроблено відповідний запис у трудовій книжці.
Позивач даний наказ і запис в трудовій книжці в суді не оскаржував.

Відповідно до пп.1 п.5 ст. 31 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»
громадянину, звільненому з роботи за ст. 38 КЗпП України ( за власним бажанням без поважних причин), тривалість
виплати допомоги по безробіттю скорочується до 90 календарних днів. За таких обставин слід відмовити і в стягненні
майнової шкоди.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід
стягнути судовий збір в розмірі 274,25 грн. та 30 грн.
витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи .

Керуючись ст.ст.
10, 11, 60, 88, 212 -
215, 367 ЦПК України, ст. ст. 38, 44, 116, 117,
237-1 КЗпП України, ст.ст. 24, 32 Закону України «Про оплату праці», ст.1167 ЦК України, СТ.31 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на випадок безробіття» ,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ТзОВ «АМТ-Труби» на користь ОСОБА_1 заборговану заробітну плату в розмірі 8201,34 грн., суму середнього заробітку за весь час затримки по день постановления рішення в
розмірі 18374,20 грн. та моральну шкоду в розмірі 200 грн.

Суми стягнення вказані без утримання прибуткового податку з громадян та
інших обов'язкових платежів.

Стягнути з ТзОВ «АМТ-Труби» в дохід держави судовий збір в розмірі 274,25 грн. та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи .

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за
один місяць в розмірі 2545
грн.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не
була подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський районний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення та
апеляційної скарги- протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження , або шляхом подачі апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.