Справа
№22ц-213/2007                       Головуючий у першій інстанції     Лиманська М.В.
Категорія-цивільна                                                  Доповідач
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 січня 2007 року                                                                                                м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

Головуючого
судді                             Бойко О.В.

Суддів:                                     Горобець
ТВ , Квача
М.О

При секретарі Пільгуй Н.В.,

З участю
позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Городянського районного
суду Чернігівської області від 23 листопада 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

Встановив:

12 жовтня 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_2 під час їх
сварки за місцем проживання в АДРЕСА_1 вдарив позивача кулаком по голові чим
завдав йому тілесних ушкоджень у вигляді струсу головного мозку.    Висновком експерта встановлено наявність
легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров»я. На лікування ним
витрачено 140 грн. 50 коп,, тому матеріальну шкоду просив стягнути з
відповідача ,а моральні та фізичні свої страждання просив відшкодувати в
розмірі 500гривень.

Рішенням районного суду позов задоволено частково, вимоги про стягнення
матеріальної шкоди задоволено в повному обсязі, а на відшкодування моральної шкоди
стягнуто 300 грн.

Не погоджуючись
з таким рішенням , ОСОБА_2.
звертається з апеляційною скаргою, вважаючи це рішення необ»єктивним, ухваленим
на неповно встановлених обставинах, позицію суду вважає упередженою, оскільки
судом взято до уваги свідчення свідків, заявлених позивачем , які крім того є
членами сім»ї позивача, але   не взято до
уваги його докази та відмовлено в допиті його свідків. Також апелянт вказує на
не чіткість визначення судом дати

конфлікту.

Рішення суду першої інстанції просить скасувати , а справу
направити на новий

розгляд до суду першої інстанції.

В судовому
засіданні ОСОБА_2
апеляційну скаргу підтримав, посилаючись на доводи, викладені в апеляційній
скарзі. Доповнив також, що позивача він не бив, що 09 .08.2006 року дійсно був
конфлікт з ОСОБА_1, проте,
неправомірною була поведінка самого позивача. Зазначив на неналежність доказів щодо витрат на лікування
позивача, а також на відсутність доказі на підтвердження моральної шкоди
та її розміру.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_1
намагається обманути суд, неправильно трактуючи факти , хоче себе
виправдати.

Рішення суду
першої інстанції вважає законним та обґрунтованим і просить залишити
його без змін, відхиливши апеляційну скаргу ОСОБА_1.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , відмовний матеріалл НОМЕР_1, матеріали адміністративної справи про звільнення   ОСОБА_2 за малозначністю від адміністративної
відповідальності по ст..
173 КАпП України , а також
амбулаторну карту ОСОБА_1, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої
інстанції встановлено доведеним факт спричинення позивачу діями відповідача
тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми та струсу
головного мозку, в зв»язку з чим останній знаходився на амбулаторному лікуванні, поніс матеріальні затрати на придбання ліків у
сумі 140 грн.50 коп. та отримав моральну шкоду у вигляді фізичних
та моральних страждань, яка визначена судом в розмірі 300 грн.

Однак висновки суду в частині спричинення позивачу
матеріальної шкоди а також її розміру та розміру моральної шкоди не
відповідають фактичним обставинам справи.

Апеляційним
судом встановлено , що 09.08.2006 року між
ОСОБА_2. та ОСОБА_1 на вулиці за місцем проживання стався конфлікт,/
адмінматеріал НОМЕР_1/, в
результаті якого ОСОБА_2. спричинив Підлісному легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров»я /
а.с.2,3 та амбулаторна картка хворого НОМЕР_2/.
В той же час в матеріалах справи відсутні докази про розмір матеріальних
витрат ,пов»язаних з лікуванням саме струсу головного мозку. На а.с.6-12, на
які посилається суд першої інстанції, наявні фіскальні чеки аптеки № 206 м.
Чернігова, проте всі вони датовані в різний час одного й того ж дня -30.08.2006
року, не містять інформації хто купував ці ліки , а також свідчать про
придбання ліків після закінчення курсу лікування , призначеного ОСОБА_1 лікарем
. Належних доказів на підтвердження спричинення матеріальної шкоди позивачу в зв"язку з лікуванням в розмірі 140,50 грн.матеріали справи не містять. Стосовно розміру
моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, апеляційний суд   приходить до висновку про наявність підстав
для її зменшення, виходячи з пояснень позивача щодо обсягу моральних збитків та
страждань , а також враховуючи всі обставини даної справи , в тому числі суть
конфлікту , який був спровокований самим позивачем. В зв"язку з зазначеним
та слідуючи принципу справедливості та розумності, розмір моральної, яку
повинен відшкодувати відповідач, підлягає зменшенню до 100 грн.

Відповідно до
ст.309 ч.І п.2, 3. ЦПК
України, при недоведеності обставин, що мають значення для справи та в разі
невідповідності висновків суду обставинам справи, рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення або зміні цього рішення.

Керуючись ст.. 303, 304,307,309,316,319,324 ЦПК України та ст..1166,1167 ЦК України, апеляційний суд,

Вирішив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Городянського районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2006 року по справі 2-728/06 в частині
стягнення матеріальної шкоди -
с к а с у -в а т и
., в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 140 грн. 50 коп.
матеріальної шкоди в ідмовити.

Рішення в частині стягнення 300 грн. моральної шкоди змінити,
зменшивши розмір стягнутої моральної шкоди до 100 гривень.

В іншій частині рішення районного
суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення , але може бути оскаржене в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту набрання законної сили.

3