УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

23 січня 2007 року
м. Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого:                       Артеменка І. А.,

суддів:                                 Гайворонського
СП.,

Виноградової
Л.Є., за участю секретаря:
Карпенко СВ.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 від 03.11.2006 року на рішення Колимського районного суду
Одеської області від 26.10.2006 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення додаткових витрат на лікування неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИЛА:

06 липня
2006 року позивачка ОСОБА_2 звернулася з зазначеним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що відповідач є батьком її неповнолітньої дитини, ОСОБА_4. Оскільки
з відповідачем разом не проживають, відносини між собою не підтримують,
відповідач сплачує на її користь аліменти на утримання дитини за рішенням суду.

Разом з
тим, син постійно хворіє, перебуває на диспансерному обліку в Одеській
клінічній дитячій лікарні з приводу ряду захворювань. Дана хвороба потребує
постійної діагностики та лікування, на що необхідні значні кошти. Власних
коштів для лікування дитини у позивачки не вистачає, у зв'язку з чим вона
звернулась до суду з зазначеним позовом, вимагаючи стягнення з відповідача
сплати додаткових витрат на лікування сина у розмірі 20 відсотків від заробітної
плати щомісячно.

Відповідач
позов не визнав, мотивуючи тим, що захворювання його сина не потребує значних
витрат, оскільки таке захворювання є у переважної більшості дітей такого віку.
Просить в позові відмовити на тій підставі, що тих коштів, які він сплачує
позивачці, достатньо для належного утримання та лікування дитини.

Рішенням
Колимського районного суду Одеської області від 26.10.2006 року, позовні вимоги
було задоволено частково та було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти
на лікування дитини у розмірі 15% щомісячного заробітку відповідача.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування судового рішення і
направлення справи на новий розгляд в інший суд

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи
частково позовні вимоги, суд виходив із того, що дитина сторін потребує
постійного нагляду лікарів та проходження курсу лікування.

Головуючий у
першій інстанції: Сопільняк O.M

Справа № 22-6462/2007 р.

Доповідач:
Артеменко І. А.

Категорія
ЦПК: 36

2.

Проте,
судом не враховано, що ст. 185
СК України передбачаються додаткові витрати, а не додаткове стягнення
коштів на утримання дитини, а тому розмір стягуваних додаткових витрат має
визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат у твердій грошовій
сумі, а не у частці від заробітку платника.

На
зазначені обставини звернено увагу у п. 18
постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006
року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

Сторона,
що звертається до суду з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових
витрат або з вимогою про їх попереднє фінансування, повинна надати суду докази
фактично понесених або майбутніх витрат, їх розрахунки та обґрунтування.

Із
матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені витрати у сумі 200 грн. за медичні
послуги, пов'язані з обстеженням ОСОБА_4 а.с.23. Інших доказів понесених
додаткових витрат, або про необхідність їх сплати у майбутньому позивач до суду
не надала, а тому відшкодуванню підлягають 50 відсотків фактичних витрат, тобто 100 грн.

При
цьому судова колегія виходить із того, що додаткові витрати на лікування дитини
повинні нести в рівних частках обидва батьки.

Колегія
суддів також зазначає, що судом помилково стягнуто з відповідача витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 7 грн. 50 коп. на користь
держави, в той час як вони підлягають стягненню у розмірі 30 грн. на користь
Територіального управління державної судової адміністрації в Одеській області.

Згідно
ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Зважаючи
на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки доказів,
обставини справи встановлені судом повно, але допущено помилку в застосуванні
норм матеріального і процесуального права -
судове рішення першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового.

Керуючись
ст.ст. 81; п. 2 ч. 1 ст. 307; п. 4 ч. 1 ст. 309; 313; 314; 316; 317; 319 ЦПК
України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Колимського районного суду Одеської області від 26.10.2006 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
додаткових витрат на лікування неповнолітньої дитини скасувати.

Ухвалити
нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_2, 1ІНФОРМАЦІЯ_2
додаткові витрати на лікування ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 100 грн.

Стягнути
з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 51
грн. на користь держави, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у сумі 30
грн. - на
користь Територіального управління державної судової адміністрації в Одеській
області.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців до
Верховного Суду України з моменту проголошення.