Справа №
22-150/2007 рік                                Головуючий суддя 1 інстанції: Поровський В.А.
Суддя-доповідач : Гордійчук CO.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

06 лютого 2007 року                                                                                                                 м. Рівне

Колегія
суддів  судової палати у  цивільних
справах  апеляційного  суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді : Василевича B.C.

суддів : Гордійчук CO., Демянчук С.В.

при секретарі :Чалій Н.О. розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Володимирецького районного суду від 22 грудня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Володимирецької селищної ради, ОСОБА_2,
державної виконавчої служби Володимирецького району про виключення з акту опису й арешту майна - квартиру АДРЕСА_1 та стягнення з відповідачів по
25000грн. моральної шкоди з кожного.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явились в
судове засідання, перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги колегія суддів,-

встановила: Рішенням Володимирецького районного суду від 22 грудня 2006 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Володимирецької селищної ради, ОСОБА_2,
державної виконавчої служби Володимирецького
району про виключення з акту опису й арешту майна - квартиру АДРЕСА_1 та стягнення з відповідачів по 25.000грн. моральної шкоди з кожного відмовлено за безпідставністю
позовних вимог.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі позивач вказує на його незаконність, оскільки судом порушено норми матеріального та процесуального права. Суд не
оцінив належним чином подану позивачем завірену
копію договору найму кв.АДРЕСА_1, укладеного її батьком ОСОБА_3 з
будинкоуправлінням, як доказ підтвердження прав щодо даного
житла. Крім того, суд вийшов за межі позовних вимог та невірно визначив спірні правовідносини, що виникли між сторонами.
Суд належним чином не дослідив підстави для
позбавлення права користування позивача житлом на
підставі статті 107 Житлового кодексу України та не
врахував, що на даний час вона є законним
користувачем даної квартири. Суд першої інстанції ухилився від дослідження самого оскаржуваного акту опису та арешти майна.
Крім того, суд не врахував докази щодо заподіяння
моральної шкоди позивачу.

Просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення
про задоволення її позовних вимог.

2

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що скарга підлягає до задоволення
частково з таких підстав.

Оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права і висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи
рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що позивачка не надала суду договір найму на спірну квартиру, який
повинен був переукладатися згідно постанови Кабінету Міністрів
України від 22 червня 1998 року.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки судом неправильно
визначено характер спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи на підставі ордеру виданого на сім'ю ОСОБА_3, в тому числі позивачку, 16 серпня 1990 року між ОСОБА_3. основним квартиронаймачем та будинкоуправлінням було
укладено договір найму жилого приміщення і з цього часу у
позивачки виникло право на користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішенням Володимирецького районного суду від 19.07.2002 року сім'ю ОСОБА_3, в тому числі і позивачку,
було визнано втратившими право на користування спірною квартирою. 16.01.2003 року державний виконавець ДВС Володимирецького району при
примусовому виконанні мирової угоди від 16.07.2002 року укладеної між Володимирецькою
селищною радою та ОСОБА_2 наклав арешт на квартиру АДРЕСА_1 та передав її на зберігання ОСОБА_2.

В судовому
засіданні встановлено, що при відкритті виконавчого провадження та вчинення опису і арешту майна було порушено вимоги Закону
України „Про виконавче провадження",
що стверджується поясненнями представника ДВС Володимирецького району та постановою начальника ДВС Рівненської
області від 14.07.2006 року (а.с. 43).

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 28 жовтня 2006 року скасовано рішення Володимирецького районного суду від
19.07.2002 року, провадження в справі закрито у
зв'язку з відмовою від позову Володимирецької селищної ради, тому право користування житлом позивачки було поновлено і
вона являється законним володільцем даної квартири.

У зв'язку з наведеним, на описане майно не може бути звернено стягнення за ухвалою суду про затвердження мирової угоди від 16.07.2002 року, так як це не є виконавчим документом, а накладений арешт на квартиру порушує право
позивачки користування та володіння житлом, воно
підлягає виключенню з акту опису та арешту.

Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, оскільки в період з липня 2002 року по жовтень 2006 року позивачка була позбавлена права на житло на підставі рішення суду, яке було
чинним на той час, а тому підстав вважати,
що неправомірними діями відповідачів їй було заподіяно
моральну шкоду немає.

Керуючись ст.ст.307,309,316 ЦПК України, ст. 9 ЖК України, ст,48 Закону „Про власність", колегія судців, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Володимирецького районного суду від 22 грудня 2006
року скасувати.

3

Позов ОСОБА_1 до Володимирецької селищної ради, ОСОБА_2,
державної виконавчої служби Володимирецького
району про виключення з акту опису й арешту майна - квартиру АДРЕСА_1 та стягнення з відповідачів по
25.000грн. моральної шкоди з кожного задовольнити частково.

Виключити з акту опису та арешту від 16 січня 2003 року - квартиру АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним чинності.