Справа № 22ц - 116/2007                                    Головуючий
у 1 інс. - Головченко М.М.
Доповідач - Шевченко В.М.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

26 січня 2007
року апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Бойко О.
ВВ.

суддів   Шевченка В. М., Квача М.О.,

при секретарі
Рачовій І.І.

з участю ОСОБА_1,
представника Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань в м.Ніжині - Вовк Н. А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ДП „Антрацит"
на заочне рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 16 серпня 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ДП
„Антрацит" про перерахунок щомісячних страхових платежів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2005
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП „Антрацит" про
зобов'язання проведення перерахунку щомісячних страхових виплат, вказуючи на
те, що з 1948 року по 1965 рік він працював
у відповідача на шахті на підземних роботах, коли й захворів. Його хвороба
пов'язана з виробництвом, він втратив 60%
працездатності, став інвалідом 1
групи. Згідно висновку Центральної ЛЕК визначити, в якій професії він
захворів неможливо. Однак, відповідач зробив розрахунок щомісячних страхових
виплат із заробітку по останній професії машиніста електропотягу, а на його
заяви про перерахунок страхових виплат із заробітку всіх професій робить
відмови. Тому просив суд зобов'язати відповідача провести перерахунок розміру
щомісячних страхових виплат, виходячи з заробітку по трьох професіях - прохідника,
крепільника та машиніста електропотягу.

Заочним рішенням Ічнянського районного суду від 16 серпня 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволені.
Зобов"язано Державне підприємство „Антрацит" провести перерахунок
розміру щомісячних страхових виплат, які належить виплачувати ОСОБА_1 на
відшкодування шкоди його здоров"ю, виходячи із середньомісячної заробітної
плати його роботи на посадах машиніста електропотягу, крепільника і прохідника,
і нову довідку про розмір страхових виплат разом з копією наказу про
перерахунок направити у відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України.

В апеляційній скарзі ДП „Антрацит" просить скасувати рішення суду
першої інстанції як незаконне, постановлене з порушенням норм матеріального і
процесуального права, та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Апелянт стверджує, що посилання суду на висновок Клініки
професійних захворювань Інституту медицини праці не є законним, а в довідці МСЕК повинна бути вказана одна конкретна
професія, що спричинила розвиток професійного захворювання і за якою
повинна обчислюватися середня заробітна плата для нарахування страхових виплат.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1 та представника
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до
слідуючого висновку.

Задовольняючи позовні вимоги, зобов'язуючи відповідача
провести перерахунок розміру ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат на
відшкодування шкоди, суд зазначив, що такий перерахунок повинен проводитись по
трьом професіям в сукупності, а саме середньомісячний заробіток позивача на посаді
машиніста електропотягу, крепільника і прохідника. Проте такий висновок суду не
відповідає вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1знаходився у трудових відносинах
з шахтою „Крепінська" з 07.08.1948
року по 19.12.1969 року,працював
на різних посадах: прохідника, крепільника, а з 03.02.1959 року по 30.03.1965
року - машиністом
електропотягу і звільнився з роботи у зв"язку з ушкодженням здоров"я 19.12.1969 року. Згідно
довідки МСЕК НОМЕР_1 йому
було встановлено 60% ступеню
втрати професійної працездатності.

Відповідно до чинного законодавства -
п.12 „Правил відшкодування шкоди підприємствами, установами, організаціями
шкоди, заподіяної робочим та службовцям каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров"я, пов"язаним з виконанням ними трудових обов"язків",
затвердженних постановою держкомітету СРСР з питань праці і заробітної плати 22.12.1961 року - на час
встановлення ОСОБА_1 стійкої втрати працездатності - середньомісячний
заробіток для обчислення розмірів відшкодування потерпілому втраченого заробітку
брався за 12 останніх
або за бажанням потерпілого за три останні календарні місяці роботи, що
передували ушкодженню здоров"я.

Виходячи з наведеного відповідачем правомірно, відповідно до п.15
Інструкції    про    порядок
застосування    Правил    відшкодування    шкоди підприємствами, установами,
організаціями шкоди, заподіяної робочим та службовцям каліцтвом або іншим
пошкодженням здоров"я, пов"язаним з виконанням ними трудових
обов'язків, затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці і
соціальним питанням і Президії ВЦСПС від 13.02.1985 року, було взято до
розрахунку заробітну плату ОСОБА_1 за 12 місяців до встановлення МСЕК стійкої
втрати працездатності, тобто заробіток з посади машиніста електропотягу із
січня-лютого 1965 року і лютий-грудень 1964 року.

Однак суд при вирішенні справи зазначені вимоги закону не врахував,
зобов"язавши обчислювати ОСОБА_1 середній заробіток по всім трьом
професіям в сукупності для визначення розміру страхових виплат, неправильно
застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення
справи.

За таких обставин рішення суду
підлягає скасуванню.

Виходячи зі змісту вимог позивача на які він посилається
як в позовній заяві, так і засіданні апеляційного суду: а це проведення йому
перерахунку середнього заробітку для обчислення розміру страхових виплат,
виходячи із заробітку, який він отримував на посадах прохідника, крепільника і
машиніста електропотягу, необхідно відмовити в задоволенні таких вимог,
оскільки відсутні правові підстави для цього.

Керуючись „Правилами відшкодування шкоди підприємствами, установами,
організаціями шкоди, заподіяної робочим та службовцям каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров"я, пов"язаним з виконанням ними трудових
обов"язків", затвердженних постановою держкомітету СРСР з питань
праці і заробітної плати 22.12.1961
року, ст.ст.303, 307,
309 п.4, 313, 314, 316,
317 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства „Антрацит" задовольнити,
заочне рішення Ічнянського районного суду від 16 серпня 2006
року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства „Антрацит" про
перерахунок розміру страхових платежів -відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: