Справа № 22-367
2007 р.                                    Рішення ухвалено під головуванням
Категорія      36                                                                           Медяного В.М.
УХВАЛА

Апеляційного суду Вінницької області від 12.02.2007 року

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Нагорняка В.А.

Суддів: Пащенко Л.В., Мартьянової Л.І. При секретарі: Пшеничній Л.В.

За участю: адвоката
ОСОБА_1 Розглянувши у відкритому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

На рішення Замостянського районного
суду м. Вінниці від 25 грудня
2006 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини в зв'язку з розірванням
шлюбу, -

Встановила:

У липні 2006 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини в зв'язку
з розірванням шлюбу.

В заяві зазначала, що з 07.03.1980 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 29.03.2006
року, тобто перебували в шлюбі 26
років.

У шлюбі вони виростили та виховали трьох дітей: ОСОБА_4 -
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 -
ІНФОРМАЦІЯ_3..

Відповідач за роки спільного життя отримав вищу освіту,
дослужився від рядового до полковника
міліції, на даний час є ветераном органів внутрішніх справ, отримує пенсію по вислузі років.

В зв'язку з характером роботи відповідача вона -
позивачка не змогла отримати належну освіту, виховувала спільних дітей, вела
домашнє господарство, піклувалась про дітей і чоловіка. ОСОБА_3 по причині постійної зайнятості на роботі не міг
взяти на себе обов'язок доглядати дітей,
відводити в школу, в секції. Вона - позивачка створювала для членів сім'ї всі умови, щоб вони досягали в житті поставлених цілей, щоб їм
було комфортно та затишно вдома.

Вона закінчила середню школу, та професійно технічне
училище, де отримала професію
ІНФОРМАЦІЯ_4, до вступу у шлюб працювала, мала трудовий стаж.

Однак після укладення шлюбу у 1980
році, вже в 1981
році вона змушена була звільнитися з роботи в зв'язку з переводом чоловіка
на нове місце служби, по тій же причині
звільнялася в 1983 та
1986 роках.
Вона була позбавлена можливості працювати за спеціальністю, підвищувати свій професійний рівень, мати
ділові зв'язки.

Після розлучення у березні 2006 року вона залишилася без джерел існування, так як її спеціальність не є витребуваною, за роки шлюбу
вона втратила професійні навички, зараз перебуває на
обліку в центрі зайнятості.

Крім того, в неї виявлено ряд хронічних захворювань:
дифузний остеохондроз, радикулоневрит, у зв'язку з чим
вона не в змозі отримувати хоч будь-які кошти на прожиття, займаючись тяжкою,
некваліфікованою працею.

Відповідач отримує пенсію в розмірі
3000 грн.,
на утриманні у нього нікого немає, крім
спільного сина ОСОБА_6.

Вона, як колишня дружина відповідача,
потребує коштів на своє утримання.

Тому просила стягнути з ОСОБА_3 на своє утримання
аліменти в розмірі 1/4 частини
зі всіх видів його доходу, а також витрати на правову допомогу в розмірі 150
грн.

Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 25
грудня 2006
року позовні вимоги ОСОБА_2 повністю задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду, як
постановлене з порушенням вимог
закону, скасувати та ухвалити нове рішення про відмову позивачці в позові.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення
відповідача, позивачки та її адвоката, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення частково по слідуючих підставах.

Вирішуючи спір, суд встановив, що сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі з березня
1980 року
по березень 2006 року.
Від даного шлюбу сторони мають трьох повнолітніх дітей: ОСОБА_4- ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5-ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6- ІНФОРМАЦІЯ_3.

Також судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 у зв'язку з вихованням їх дітей, веденням домашнього господарства, піклуванням про
членів сім'ї, переводами відповідача на нові місця служби, виявленими у неї хворобами не мала можливості
належним чином працювати, зайняти відповідну посаду.

З матеріалів справи вбачається, що колишній чоловік
позивачки відповідач ОСОБА_3 отримує пенсію в
розмірі 3141,02
грн., як пенсіонер УМВС.

Врахувавши вищевказані обставини та вимоги ч.4 ст.76 СК
України суд дійшов правильного висновку про задоволення вимог щодо стягнення
аліментів, оскільки хоча позивачка
ОСОБА_2 і
є працездатною, однак потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати їй таку допомогу
протягом трьох років від дня розірвання між ними
шлюбу.

Рішення суду в цілому відповідає
матеріалам справи та вимогам закону.

Проте, суд, при визначені розміру аліментів на користь
позивачки, не врахував те, що відповідач
добровільно надавав матеріальну допомогу молодшому сину сторін в зв'язку з його навчанням. Приймаючи до уваги, що на даний
момент до відповідача пред'явлено позов в суд про стягнення аліментів на період навчання молодшого сина (позивачкою
дана обставина підтверджена в
апеляційній інстанції), колегія суддів вважає, що слід зменшити розмір стягнення аліментів на користь позивачки в
зв'язку з розірванням шлюбу з 1/4 частини до 1/6
частини від всіх видів доходів відповідача.

Керуючись ст.ст. 307,
309, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задоволити частково.

Зменшити стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь його колишньої дружини ОСОБА_2 на її утримання з
розміру 1/4 частини
до розміру 1/6 частини
від всіх видів його доходів щомісячно протягом трьох років від дня розірвання шлюбу, тобто до 29.03.2009 року.

В решті рішення Замостянського районного суду м. Вінниці
від 25 грудня
2006 року
залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку у Верховний Суд України протягом двох місяців з дня проголошення.