НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ                                   ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12 лютого 2007
року                         справа № 2-223-2007                              м.
Нововолинськ

Нововолинський
міський суд Волинської області в складі

головуючого судді                            Ференс-Піжук О.Р.

при секретарі                                    Тимовській Н.В.

з участю позивачки                          ОСОБА_1

відповідача                                        ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - суд,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони з відповідачем одружились 25
червня 1999 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Спільне подружнє життя не склалося, через несумісність характерів та різні погляди
на життя. Відповідач не утримує сім'ю матеріально. З цього приводу тривалий час
сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, шлюб фактично
розпався.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала
в повному об'ємі, пояснила, що тривалий час з відповідачем не проживають однією
сім'єю, шлюб носить лише формальний характер, примирення неможливе.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги
визнав в повному об'ємі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі
можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж
Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до ст. 112 Сімейного
кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Керуючись
ст.ст. 130, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 110, 112

2

Сімейного
кодексу України, - суд,

вирішив:

Позов
задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, 25 червня 1999 року відділом РАЦС Нововолинського міського управління
юстиції, актовий запис за НОМЕР_1, розірвати.

При отриманні свідоцтв про розірвання шлюбу стягнути з
відповідача ОСОБА_2 17 (сімнадцять) грн. судового збору в доход держави.

Позивачку ОСОБА_1 від сплати судового збору звільнити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області протягом 20 днів
після подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду, яка може бути подана
протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набуває законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею
294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий

Згідно з оригіналом.

Суддя О.Р. Ференс-Піжук