УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2007 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої
Бідочко Н.П.

суддів                         Вакарук В.М.,
Девляшевського В.А.

секретаря
Пожар Р.В.

з участю
представника           ОСОБА_1 -
ОСОБА_2, відповідачки

ОСОБА_3,    третіх   осіб:
сільського   голови с. ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду від 27 грудня 2006 року,-

встановила:

Рішенням Галицького районного суду від 27.12.2006 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи на стороні відповідача:
ОСОБА_5, Залукв"янська сільська рада про скасування договору
купівлі-продажу та визнання права власності на частину будинковолодіння
відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушенні норм
матеріального і процесуального права.

Вважає, що суд залишив поза увагою обставини, що мають
суттєве значення для справи. Зокрема, що після смерті чоловіка ОСОБА_6,
померлого в ІНФОРМАЦІЯ_1, вона продовжувала проживати в 1/2 будинку, фактично
прийняла спадщину, вступивши у володіння спадковим майном, як і відповідачка по
справі після смерті чоловіка ОСОБА_7, померлого в ІНФОРМАЦІЯ_2, тому вони
обидві з відповідачкою стали співвласниками будинку АДРЕСА_1, суд не врахував
того, що вона хоч і вибула в ІНФОРМАЦІЯ_1 після
смерті чоловіка на інше місце проживання в м. Галич, проте залиишалась
зареєстрованою в зазначеному будинку та сплачувала податок з нерухомості. З її
дозволу на належній їй частині будинку деякий час проживали квартиранти:
ОСОБА_8 з 1975 по 1976 p.p. та сім"я
ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1980 по 1986 p.p.

Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове по суті її
позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши
досліджені судом першої інстанції докази в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 244
ЦК України (в редакції 1963
р.) договір дарування будинку

Справа №22-ц-203/2007 р.                                   Головуючий у
І інстанції Мельник І.І.

Категорія 5
Доповідач Бідочко Н.П.

2

повинен   бути
нотаріально  посвідчений  і підлягає      реєстрації      у
відповідному виконавчому комітеті місцевої ради.

Положенням про Державний нотаріат УРСР, затвердженим
постановою РМ УРСР 31.08.1964 p., передбачено, що всі нотаріальні дії, які вчиняються
посадовими особами виконавчих комітетів, реєструються в реєстрах для реєстрації
нотаріальних дій. Кожній нотаріальній дії присвоюється окремий порядковий
номер. Реєстри повинні бути прошнуровані, аркуші їх пронумеровані.

Як вбачається з копії договору дарування від 06.11.1971 p.,
нотаріально посвідченої виконкомом Залукв"янської сільської ради
Галицького району та зареєстрованої в книзі нотаріальних дій за НОМЕР_1,
ОСОБА_9 подарувала по 1/2 будинку своїм синам : ОСОБА_6  із східної сторони і ОСОБА_7 -із західної
сторони будинку.

Як встановлено судом, книга реєстрації нотаріальних дій
Залукв"янської сільської ради за 1971 р. прошнурована, аркуші
пронумеровані, їх кількість завірена підписом голови та гербовою печаткою
виконавчого комітету. Однак, реєстраційний запис за НОМЕР_1, як зазначено в
договорі, в книзі відсутній. Копія договору в наряді посвідчених сільською
радою договорів за вказаний період також відсутня. Зазначений договір дарування
в органах ОБТІ у встановленому законом порядку та строки не зареєстрований.

Відповідно до ст. 549
ЦК України (в редакції 1963
р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести
місяців з дня її відкриття він фактично вступив в управління чи володіння
спадковим майном або подав нотаріальному органу заяву про прийняття спадщини.

Судом 1
інстанції встановлено, що позивачка у визначений законом строк ніяких дій,
які б свідчили про прийняття нею спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_10,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
не вчиняла.

Як пояснили в засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та
представник апелянтки ОСОБА_2, що після смерті чоловіка, померлого в січні ІНФОРМАЦІЯ_1, позивачка на
протязі місяця з часу смерті ОСОБА_6 з сім"єю вибула з будинку АДРЕСА_1 на інше місце
проживання в м. Галич.

Тому посилання апелянтки на те, що вона з сім"єю,
після смерті чоловіка, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_1,
продовжувала проживати в 1/2
будинку, фактично прийняла спадщику і стала його співвласником, не
заслуговує на увагу, оскільки не грунтується на доказах та спростовується
поясненнями самого представника ОСОБА_1 -ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3.

Твердження представника апелянтки, що доказом набуття
права власності 1/2 будинку є реєстрація його матері ОСОБА_1 в с. Залуква
Галицького району та включення у зв"язку з цим її у списки виборців для
голосування, є непереконливим.

В судовому засіданні встановлено, що з часу вибуття із
спірного будинку, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1,
позивачка та члени сім'ї жодної участі в утриманні будинку не приймали. В
той же час, відповідачка в цьому будинку проживала з сім"єю постійно,
вкладаючи в його ремонт та утримання кошти і працю, за час проживання з 1969 по 2005 р. сплачувала
обов'язкові платежі, газифікувала будинок, замінила покрівлю.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до
обгрунтованого висновку, що, приймаючи рішення про оформлення за ОСОБА_3 права
власності на будинковолодіння АДРЕСА_1,
виконком сільської ради діяв в межах своєї компетенції відповідно до норм
чинного законодавства. Будь-яких порушень чинного законодавства при укладенні
ОСОБА_3 з ОСОБА_5 договору купівлі-продажу будинку 08.11.2005 р. не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду
першої інстанції не допущено.

Рішення суду постановлено вимогнам матеріального і
процесуального права, підстав для його скасування з мотивів викладенрих в
апеляційній скарзі, судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 218,
307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Галицького районного суду від 27 грудня 2006 року залишити
без зміни.

Ухвала набуває чинності з моменту її проголошення, але
може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання її законної сили.

Судді: