Спр.№ 2- 19/2007р.
РІШЕННЯ

Іменем України

2 лютого 2007 року                 Щорський
районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого -
судді                                            Лихошерста
В.В.

при секретарі:                                                      Зорко М.В.

з участю: позивачки                                            ОСОБА_3представника позивачки-адвоката                                                               ОСОБА_1

відповідача та
представника відповідачки         ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні    в залі
суду    в місті Щорсі

справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2006
року ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_4 таОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та
стягнення моральної шкоди.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Вона пояснила, що
рішенням виконавчого комітету Великощимельської сільської ради НОМЕР_1 їй було передано у приватну власність присадибну земельну ділянку, яка
межує з присадибною ділянкою відповідачів. На підставі цього рішення 21 травня 2001
року виданий державний акт на право приватної власності
на землю. Між їх земельними ділянками малася огорожа, побудована в 1985 році, яка прийшла непридатність. При спробі замінити огорожу відповідачі,
застосовуючи фізичну силу, стали перешкоджати встановленню огорожі, мотивуючи
свої дії тим, що вони не згодні з існуючими межами, чим порушуються її законні
права як власника землі. Відповідачі постійно ображають її, вчиняють сварки. Це
завдає їй нервових стресів, принижує її. Вона змушена пояснювати односельцям
свою правоту, що відволікає її від звичайних умов життя та завдає їй моральних
страждань.

Відповідачі позов не визнали, пояснюючи, що вони не згодні з рішенням
виконавчого комітету Великощимельської сільської ради НОМЕР_1 про передачу у приватну власність позивачці присадибної земельної ділянки
та Державним актом на право приватної власності на землю, виданому позивачці.
Вважають, що межа має бути перенесена на 80 см в сторону земельної ділянки позивачки.

Свідок ОСОБА_5
пояснив суду, що огорожа між земельними ділянками сторін
існувала з 1985
року і знаходиться на відстані 30 см від межі в сторону
земельної ділянки позивачки. Межі відповідають Державному акту на право
приватної власності на землю. Відповідачі перешкоджають збудувати нову огорожу
на місці старої.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що межа між земельними ділянками сторін існує давно. Земельна
ділянка надавалася позивачці у приватну власність в існуючих межах, з якими не
згодні відповідачі, але судами різних інстанцій в їх позові було відмовлено.
Огорожу відповідачі встановлюють на місці старої огорожі.

Суд, вислухавши сторін, свідків, дослідивши письмові докази, приходить до
наступного.

Рішенням виконавчого комітету Великощимельської сільської ради НОМЕР_1 затверджено акт комісії обстеження земельної ділянки АДРЕСА_1 та вимогу
державного акту на землю ОСОБА_3 На підставі цього рішення 21 травня 2001 року ОСОБА_3
видано державний акт на право приватної власності на
землю, згідно з яким позивачка має у власності присадибну земельну ділянку
площею 0,2446
га в межах згідно з планом, яка межує з присадибною
земельною ділянкою ОСОБА_4,
надану їй у постійне користуванні. Огорожу позивачка
встановлює на місці старої огорожі, яка знаходилась на її земельній ділянці
понад 20
років. Встановленням огорожі права відповідачів не порушуються.
Перешкоджання встановленню огорожі з боку відповідачів порушуються права
позивачки як власниці земельної ділянки.

Відповідно до ст. 15
ч. 1
ЦК України кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ч. 1
ЦК України).

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії,
яка порушує право, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (ст. 16 ч. 2
п. п. З, 9 ЦК України).

У відповідності зі ст. 152 Земельного Кодексу
України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту
прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки може
здійснюватися шляхом... відновлення стану земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав, застосування інших, передбачених законом способів.

Згідно зі ст. 386
ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які
можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391
ЦК України власник майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За таких обставин, позовні вимоги в частині усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та встановленні
огорожі підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 23
ЦК України особа має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно зі ст. 1167
ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або

юридичній    особі    неправомірними      рішеннями,    діями    чи
бездіяльністю,

відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.п. 3-9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31
березня 1995 року заподіяна моральна
шкода відшкодовується особі, права якої були порушені, в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу моральних і фізичних страждань.

Відповідачі тривалий час не дозволяють позивачці скористатися її правом на
переобладнання огорожі, ображають позивачку, вчиняють сварки. Це завдає їй
нервових стресів, принижує її. Вона змушена пояснювати односельцям свою
правоту, що відволікає її від звичайних умов життя та завдає їй моральних
страждань.

Враховуючи характер правопорушення, глибини душевних страждань, які не є
суттєвими, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд оцінює розмір
моральної шкоди в 100
грн. 00 коп.

В зв'язку із задоволенням позовних вимог відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивачки у
рівних долях витрати на юридичну допомогу адвоката в сумі 300 грн. 00
коп., сплачений нею судовий збір в сумі 17 грн. 00
коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 7
грн. 50 коп.

Керуючись ст. ст. 15,
16, 23, 386, 391, 1167 ЦК України, ст. 152 Земельного Кодексу України, ст.ст. 3-6, 10-11, 15, 31, 80-81, 88, 212-215 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3
у користуванні нею
земельною ділянкою, розташованою в АДРЕСА_1 та в побудові огорожі в межах цієї земельної ділянки в межах згідно плану,
визначених Державним актом на право приватної власності на землюНОМЕР_2, виданого Великощимельською сільською радою 21 травня 2001
року.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 100 грн. 00 коп., витрати на юридичну допомогу адвоката в сумі 300 грн. 00
коп., витрати на оплату судового збору в сумі 17 грн. 00
коп. та інформаційно-технічне забезпечення розгляду
цивільних справ в сумі 7
грн. 50 коп., а всього 424 грн. 50
коп. по 212 грн. 25 коп. з кожного.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.