Справа 22-454                                                      Головуючий в 1 інстанції Слізевич Н.Г.
Категорія 21                                                          Доповідач Біляєва О.М.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

11 січня 2007 року                         Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого
Висоцької B.C.,

судців                   Біляєвої О.М., Осипчук О.В.,

при секретарі
Таранець В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Совєтському районі м. Макіївки
про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом про стягнення з
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України в Совєтському районі м.
Макіївки моральної шкоди, що заподіяна ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків.

Позивач
зазначав, що він з 17 квітня 2003 року працював на
вугільному підприємстві в шкідливих і небезпечних умовах. 08 червня 2006 року під час
виконання трудових обов'язків з ним стався нещасний випадок, під час якого він
отримав струс головного мозку, забій м'яких тканин голови. Згідно висновку МСЕК
від 26.09.2006 року,
йому встановлена стійка втрата професійної працездатності 30% та він визнаний
інвалідом 3 групи в
зв'язку з трудовим каліцтвом.

У відповідності
із Законом України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування..." він має право на відшкодування моральної
шкоди, яка заподіяна здоров'ю при виконанні трудових обов'язків.

Внаслідок
ушкодження здоров'я він має складності у побуті, постійно відчуває фізичний
біль; йому потрібні додаткові зусилля для організації життя.

Позивач просив
стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 25000 гр.

Рішенням
Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області від 28 листопада 2006 року позов
задоволений частково; на користь ОСОБА_1 з Фонду стягнуто в відшкодування
моральної шкоди 15000 гр.

Не погодившись
із рішенням суду, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Совєтському районі м. Макіївки подало апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення, так як суд порушив норми матеріального і процесуального
права, та відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування
скарги апелянт посилається на те, що висновком МСЕК не встановлений факт
моральної шкоди; позивач не надав доказів на підтвердження позовних вимог.
Також суд не врахував, що Фонд відшкодовує позивачу шкоду, заподіяну
ушкодженням здоров'я, та що Законом України „Про Державний бюджет України на 2006 рік"
зупинена норма Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" в частині відшкодування моральної
шкоди застрахованим та членам їх сімей. Крім цього, суд не притягнув до участі
по справі підприємство, на якому був травмований позивач, та не звернув уваги
на те, що позивач пропустив строк, встановлений ст.233 КЗпП України.

В апеляційній
інстанції представник відповідача Пімєнова О.В. підтримала доводи апеляційної
скарги, просила її задовольнити.

Позивач в судове
засідання не з'явився; просив розглянути справу у його відсутність; про дату,
час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Апеляційний суд,
заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні з наступних підстав.

Суд першої
інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що позивач 08 червня 2006 року під час
виконання трудових обов'язків отримав травму, що потягло стійку втрату
професійної працездатності 30%.
Ушкодження здоров'я спричиняє ОСОБА_1 моральні та фізичні страждання, тому
відповідно до Закону відповідач повинен відшкодувати потерпілому моральну
шкоду.

Відповідно до
положень статей 21, 28,
34 ч.З Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", саме на
Фонд соціального страхування покладено обов'язок своєчасно та в повному обсязі
відшкодувати шкоду потерпілому внаслідок ушкодження його здоров'я, зокрема,
сплатити йому грошову суму за моральну шкоду при наявності факту заподіяння
шкоди. Сума страхової виплати за моральну шкоду визначається у судовому
порядку.

Суд першої
інстанції правильно встановив, що ушкодженням здоров'я при виконанні трудових
обов'язків позивачу завдана моральна шкода, відшкодувати яку зобов'язаний
відповідач.

Однак з
висновком суду щодо визначення розміру моральної шкоди в 15000 гр., що підлягає
стягненню на користь позивача, погодитися не можна.

Відповідно до
роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"
від 31 березня 1995 року № 4, розмір
відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних
страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача
та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан
здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень,
істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Між тим суд при
визначенні розміру моральної шкоди не навів відповідних мотивів.

З матеріалів
справи видно, що втрата працездатності встановлена на певний строк, потерпілий
підлягає черговому переогляду у 2007
році, що не виключає можливість відновлення або покращення стану здоров'я.

Судом першої
інстанції також не було враховано, що шкода, завдана здоров'ю позивача,
компенсована чітким виконанням держави щодо сплати тих виплат, які передбачені
частинами 1, 2 статті 34 вищевказаного
Закону, і при визначені суми компенсації
відшкодування моральної шкоди слід керуватися принципом справедливості, як
того вимагає ст.41 Конвенції.

Будь-яких
переконливих доказів з приводу зміни ритму життя та звичок позивач суду не
надав.

Враховуючи
викладене, обставини справи, тривалість моральних страждань позивача, право
якого на отримання матеріального забезпечення або соціальних послуг виникло з
настанням страхового випадку та який не надав переконливих доказів про
істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, апеляційний суд вважає за
можливе зменшити розмір стягнутої моральної шкоди до 10000 гр.

Доводи відповідача про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, так
як відсутній висновок МСЕК про наявність факту заподіяння моральної шкоди,
не ґрунтуються на законі, який в даному
випадку не вимагає обов'язковість такого висновку, оскільки ушкодження
здоров'я, що потягло втрату працездатності , свідчить про наявність моральних страждань.

Також
непереконливі посилання на Закон України „Про Державний бюджет України на 2006 рік", яким
зупинена дія статей Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" в частині відшкодування моральної
шкоди та який набрав чинності з 1.01.2006
року.

Відповідно до
статті 25 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" усі види страхових виплат і соціальних послуг
застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, а також усі види
профілактичних заходів, передбачених статтями 21 та 22
цього Закону, провадяться Фондом соціального страхування від нещасних
випадків за рахунок коштів цього Фонду.

Інші доводи апеляційної скарги також не ґрунтуються на
вимогах закону.

Керуючись ст.ст.307 ч.1
п.З, 309 ч.1 п.З,   316
ЦПК України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Совєтському районі м. Макіївки задовольнити частково.

Рішення
Совєтського районного суду м. Макіївки від 28 листопада 2006
року змінити.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Совєтському районі м. Макіївки на користь
ОСОБА_1 в відшкодування моральної шкоди 10000
(десять тисяч) гр.

Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Совєтському районі м. Макіївки витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільної справи 1 гр. 50 коп. (розрахунок 0992, ОКПО 02891428, МФО 824016 в УДК в Донецькій області, одержувач - Апеляційний суд Донецької області).

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до суду касаційної інстанції
протягом двох місяців з часу набрання законної сили.