У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема
А.Г., розглянувши
28 квітня 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Артемівського районного суду м. Луганська від 27
вересня 2006 року та Апеляційного суду Луганської області від 14 лютого 2007
року  в справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 29
серпня 2004 року належна їй квартира
була залита.

Вважаючи, що залиття сталося з вини відповідачів, позивачка просила
відшкодувати їй за рахунок відповідачів матеріальну та моральну  шкоду.

Рішенням Артемівського районного суду м. Луганська від 27
вересня 2006 року позов задоволено частково:
постановлено стягнути солідарно з відповідачів на користь позивачки на
відшкодування матеріальної шкоди  4 306
грн.,  моральної шкоди - 400 грн.
та судові витрати.

Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 14 лютого 2007 року
зазначене рішення суду першої інстанції змінено, розмір відшкодування
матеріальної шкоди зменшено до 3 906 грн., в іншій частині рішення залишено без
змін.

У обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2  посилаються на  невідповідність висновків суду обставинам
справи і надання неналежної оцінки матеріалам справи, неправильне застосування
норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ставлять
питання про скасування судових рішень і передачу справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
першої  інстанції виходив з того, що
залиття приміщення позивачки сталося внаслідок неналежного утримання
відповідачами своєї квартири, відсутності їх контролю за діями допущених до
житла осіб, а тому повинні нести відповідальність за заподіяну шкоду.

Змінюючи розмір відшкодування
матеріальної шкоди, апеляційний суд врахував сплачену відповідачами на
відшкодування матеріальної шкоди суму 400 грн.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України    суд касаційної інстанції
не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами
допущено порушення норм  процесуального
або неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5 ч. 3
ст. 328   ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необгрунтованою і викладені
в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись
ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження
в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на рішення Артемівського районного
суду м. Луганська від 27 вересня 2006 року та Апеляційного суду Луганської
області від 14 лютого 2007 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                      А.Г. Ярема