________________ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ_______________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

01 лютого  2007
року                                                                                                         м. Одеса

Колегія судців судової палати в цивільних справах  апеляційного суду

Одеської області  в
складі:

головуючого -                                               Панасенкова В.О.

суддів:                                                             Парапана В.Ф..,

Драгомерецького М.М.,

при секретарі:                                                Бондаренко Н.В.

за участю позивача ОСОБА_1, третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету
спора, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами

ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3

на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від ІНФОРМАЦІЯ_1 року

за    позовом        ОСОБА_1    до
ОСОБА_3 про виселення з квартири без надання іншого жилого приміщення,

відшкодування матеріальної і
моральної шкоди,

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,

третіх осіб, ОСОБА_4, Органу опіки
та піклування Суворовської

районної адміністрації Одеської міської ради, про
виселення з квартири без надання

іншого жилого приміщення та
відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

встановила:

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про виселення з квартири без надання
іншого жилого приміщення, відшкодування матеріальної і моральної шкоди. В заяві
позивач ОСОБА_1 зазначав, що йому на праві власності належить однокімнатна
квартира АДРЕСА_1 в м.
Одесі на підставі свідоцтва про право
власності на житло від ІНФОРМАЦІЯ_3 року, у якій
зареєстровані він та його дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4
року народження.

У ІНФОРМАЦІЯ_5
року у зазначену квартиру без його згоди вселився відповідач ОСОБА_3., який
перебуває у шлюбі з його дочкою ОСОБА_1., чим позбавив його права власності на
квартиру.

Залишити квартиру відповідач
ОСОБА_3. не бажає, застосовує до нього

Головуючий у
першій інстанції   Гусев О.Г.                                            Справа № 22ц-39307

Доповідач апеляційної інстанції
Панасенков В.О.                                 Категорія
ЦП: 30

2

силу, чим завдав тілесні
ушкодження. У наслідок чого, він зазнав збитки, пов'язані з лікуванням в сумі 2 500 грн., і потребує санаторно-курортного лікування.

Відповідач
ОСОБА_3. викидає у двір будинку його речі, виносить з квартири і продає його
цінні речі, пошкодив балкон, чим заподіяв йому також майнову шкоду на загальну
суму 4 600 грн.

Внаслідок
порушення його прав і незаконних дій з завдання ушкоджень здоров'я та
пошкодження і знищення його майна відповідач ОСОБА_3. заподіяв йому моральну
шкоду, яку він оцінив у 8
000 грн.

Посилаючись на
ці обставини, та на ст. ст. 382,
383, 386, 387, 1166, 1167, 1168, 1192 ЦК України, ст. ст. 47, 64, 116, 150, 155, 156, 191 ЖК
України, позивач ОСОБА_1 просив суд
виселити відповідача ОСОБА_3 з квартири без надання іншого жилого
приміщення, стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду в
сумі 7 100 грн., вартість
санаторно-курортної путівки в сумі 1
600 грн. та моральну шкоду в сумі 8 000 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року позивач
ОСОБА_1 уточнив вимоги і просив суд задовольни його вимоги у частині виселення
відповідача ОСОБА_3 з квартири, стягнення з відповідача ОСОБА_3 на його користь
матеріальних збитків, пов'язаних з лікуванням, у сумі 2500 грн. та моральної
шкоди в сумі 8 000 грн. з
підстав зазначених у позовній заяві від ІНФОРМАЦІЯ_2
року (а.с. 13-14).

ІНФОРМАЦІЯ_7 року позивач
ОСОБА_1 доповнив вимоги і просив суд виселити відповідача ОСОБА_3 з квартири,
стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь матеріальні збитки, пов'язані з лікуванням,
у сумі З 690 грн. (2500
грн. + 1 966 грн.), з знищенням і пошкодженням його майна в сумі 5 900 грн., а всього на суму
10 366, та
моральну шкоду в сумі 15
000 грн., а також постановити окрему ухвалу про порушення
кримінальної справи у відношення до відповідача ОСОБА_3, з підстав зазначених у
позовній заяві (а.с. 71-76).

При розгляді
справи в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету
спору, вступила ОСОБА_2,
яка перебуває у шлюбі з ОСОБА_1., і є матір'ю ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_8
року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третіх осіб, ОСОБА_4., Органу опіки та
піклування Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради, про виселення з квартири без надання іншого жилого приміщення,
відшкодування матеріальної і моральної шкоди. В заяві ОСОБА_2 зазначала, що
вона як дружина позивача ОСОБА_1 і як мати ОСОБА_4, має право користуватися
однокімнатною квартирою АДРЕСА_1в м. Одесі. Незаконним вселенням у цю квартиру
відповідач ОСОБА_3. порушив її право
користуватися житлом та завдав матеріальні збитки, пов'язані з
лікуванням, в сумі 555 грн., і моральну шкоду в сумі 5 000 грн. (а.с. 105-108).

Відповідач ОСОБА_3., який також
представляв інтереси третьої особи, ОСОБА_4,
проти   позовів   ОСОБА_1
та   ОСОБА_2. заперечував і в своїх поясненнях зазначав, що
однокімнатна квартира АДРЕСА_1в м. Одесі належить на праві спільної часткової власності
позивачу ОСОБА_1 та його дочці ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_9 року він

Головуючий у першій інстанції   Гусєв
О.Г.                                             Справа № 22ц-39307

Доповідач апеляційної інстанції
Панасенков В.О.                                Категорія
ЦП: 30

з

зареєстрував шлюб
з ОСОБА_4 і за згодою дружини вселився у цю квартиру. ІНФОРМАЦІЯ_10   року  у
них  народилася  дочка
ОСОБА_5,  яка  також зареєстрована і проживає у цій
квартирі.

Позивачу ОСОБА_1
належить 25 частини домоволодіння АДРЕСА_2
в м. Одесі (7-я станція Великого Фонтану), де він проживає постійно з
дружиною ОСОБА_2.

Після реєстрації
шлюбу між його дружиною ОСОБА_4 та її батьками виникли вкрай неприязні відносини щодо володіння та користування
нерухомим майном -земельною ділянкою на 7-ій станції Великого Фонтану та
вказаною однокімнатною квартирою. Він вважав, що має право проживати у квартирі
з сім'єю, дружиною та дочкою, не порушував
прав позивачів ОСОБА_1 і не заподіяв їм матеріальних збитків і моральної
шкоди.

Представник
третьої особи, Органа опіки і піклування Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради в судове засідання не з'явився.

Рішенням суду
першої інстанції позов ОСОБА_1 задоволений частково, у задоволенні позову
ОСОБА_2 відмовлено.

Суд виселив відповідача ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 в м. Одесі без
надання іншого жилого приміщення та стягнув з нього у доход держави судовий
збір в сумі 8, 50 грн. на
користь Територіального управління Державної судової адміністрації України в
Одеській області витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи
в сумі 7, 50 грн.

В апеляційній
скарзі позивач ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції в частині відмови
у задоволенні позову про відшкодування матеріальної і моральної шкоди скасувати
й ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі, мотивуючи тим,
що рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи та закону.

В апеляційній
скарзі третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_2
просить рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення її вимог, мотивуючи
тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки висновки
суду не відповідають фактичним обставинам справи та закону.

В апеляційній
скарзі відповідач ОСОБА_3. просить рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи
тим, що рішення суду є незаконним, оскільки суд не врахував, що його
дружині ОСОБА_4 належить 12 частина спірної однокімнатної квартири і тому вона
має право на вселення його у квартиру. Крім
того, рішення суду, на його думку, порушує його право на проживання у
сім'ї та порушує право його дочки ОСОБА_5.

В судове
засідання не з'явилися відповідач ОСОБА_3., третя особа ОСОБА_4 та представник
органа опіки і піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської
ради, але про розгляд справи були сповіщені належним чином, що підтверджується
повідомленнями про одержання повісток. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка в судове
засідання не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг позивача ОСОБА_1, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо
предмету спору, ОСОБА_2,

Головуючий у першій інстанції   Гусєв
О.Г.                                          Справа № 22ц-39307

Доповідач апеляційної інстанції
Панасенков В.О.                                 Категорія
ЦП: ЗО

4

відповідача ОСОБА_3, пояснення на
апеляцію позивача ОСОБА_1, третьої особи, ОСОБА_2, перевіривши матеріали
справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та
доводів апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги позивача ОСОБА_1, третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3
задоволенню не підлягають, оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з
матеріалів справи, спірна однокімнатна квартира АДРЕСА_1 в м. Одесі належить на праві спільної часткової
власності позивачу ОСОБА_1 та його дочці ОСОБА_4. на підставі свідоцтва про
право власності на житло від ІНФОРМАЦІЯ_3року (а.с. 17-18).

ІНФОРМАЦІЯ_9
року відповідач ОСОБА_3. зареєстрував шлюб з ОСОБА_4. (а.с. 163).

Після реєстрації шлюбу він за
згодою дружини вселився у спірну квартиру.

ІНФОРМАЦІЯ_10 року у них народилася дочка
ОСОБА_5, яка також зареєстрована і проживає у цій квартирі (а.с. 22,164 зв.).

Позивачу ОСОБА_1
належить 25 частини домоволодіння АДРЕСА_2
в м. Одесі (7-я станція Великого Фонтану) на
підставі договору купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_4
року (а.с. 34-35).

Після реєстрації
шлюбу між ОСОБА_4 та її батьками виникли вкрай неприязні відносини щодо
володіння та користування нерухомим майном - земельною ділянкою на 7-ій станції Великого Фонтану та вказаною однокімнатною
квартирою, що підтверджується копіями повідомлень, які надійшли з Суворовського
РВ ОМУ УМВС України в Одеській області та прокуратури Суворовського району м.
Одеси (а.с. 9-12, 32) та
копією позовної заяви від ІНФОРМАЦІЯ_11
року, з якою звернувся позивач ОСОБА_1 до Київського районного суду м.
Одеси (а.с. 36-39).

Відповідно до ч.
1 ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Сторонами в
судовому засіданні визнається, що відповідач ОСОБА_3. вселився в спірну
квартиру без згоди співвласника квартири -
позивача ОСОБА_1

За таких
обставин, вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого
висновку про те, що відповідач ОСОБА_3 вселився у спірну квартиру без законних
підстав і підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Цей висновок
суду першої інстанції відповідає положенням ст. ст. 356, 358 ЦК України, ст.
ст. 64, 65, 150, 156 ЖК
України та фактичним обставинам справи, які доведені в судовому засіданні.

Відмовляючи
у позові ОСОБА_1 у частині відшкодування

матеріальної
та моральної шкоди, суд першої інстанції зробив правильний висновок про

те, що в
судовому засіданні не доведено, що з вини відповідача ОСОБА_3

позивачу заподіяна матеріальна та моральна шкоди.

Головуючий у першій інстанції   Гусєв
О.Г.                                        Справа № 22ц-39307

Доповідач апеляційної інстанції
Панасенков В.О.                                 Категорія
ЦП: 30

5

Погоджується колегія судців із висновком суду першої інстанції про те, що у
позові третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги
щодо предмету спору, ОСОБА_2 слід відмовити, оскільки вона не
має право вимагати виселення відповідача ОСОБА_3 з
спірної квартири та не довела в судовому засіданні, що з його вини заподіяна
їй матеріальна та моральна шкода.

Твердження позивача ОСОБА_1, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_2 та відповідача
ОСОБА_3 в апеляційних скаргах про те, що
рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними.

Наведені в апеляційних скаргах доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або
неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного
вирішення справи.

Тому законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції й
ухвалення нового рішення по суті заявлених вимог немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційні   скарги   ОСОБА_1,
ОСОБА_2
та    ОСОБА_3    відхилити,            рішення

Суворовського районного суду м.
Одеси від ІНФОРМАЦІЯ_1 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили ухвалою.

Головуючий у першій інстанції   Гусев
О.Г.                                                                Справа № 22ц-39307

Доповідач апеляційної інстанції
Панасенков В.О.                                             Категорія ЦП: 30