РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2007 року колегія судців судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді: Курської А.Г.

Суддів:                          Горбань В.В.

Шаповалової О.А.

При секретарі:        Іванові
O.K.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ялтинського
міського суду АР Крим від 20.09.2006
року,

ВСТАНОВИЛА:

21.04.2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між нею та відповідачем зареєстрований шлюб, від якого вони мають дочку
ОСОБА_3. В теперішній час сім'я
фактично розпалась з вини відповідача і подружжя проживають окремо. Дочка ОСОБА_3 проживає з нею і перебуває на повному
її утриманні, відповідач ухиляється
від виконання своїх батьківських обов'язків, в тому числі не надає матеріальної допомоги, не зважаючи
на те що має певний прибуток. З урахуванням того, що відповідач має
нерегулярний, мінливий дохід, позивачка просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в
розмірі 1000

грн.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги, збільшив

суму аліментів до 2500 грн.

Рішенням суду позов задоволено частково, стягнуто з
ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 21.04.2006 року, а також судовій збір в дохід держави в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. Рішення суду допущено до негайного виконання в частині
стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_2
просить його скасувати і ухвалити нове рішення,
яким визначити розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України. Доводи апелянта зводяться до того, що суд
не з'ясував фактичні обставини справи, не прийняв до
уваги, що на даний час він у зв'язку з хворобою не
має можливості займатися підприємницькою діяльністю, унаслідок чого не має доходу. Крім того, за рішенням Ялтинського
міського суду АР Крим від 03.04.2006 року він повинен сплачувати аліменти
ще на свого малолітнього сина ОСОБА_4 в  розмірі 400 грн.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення

суду залишити без змін.

Справа № 22-397/2007

Головуючий
у суді першої інстанції: Романенко В.В.

2

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача,
пояснення сторін, розглянувши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

При задоволенні позову суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач спроможний за своїм
матеріальним становищем сплачувати позивачці щомісяця аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, 1500
грн.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції
судова колегія не погоджується, оскільки при
визначенні розміру суми аліментів суд не взяв до уваги конкретні обставини справи, а саме те, що у відповідача на утриманні є інші
діти, і сам він після перенесеної в 2005 році черепно-мозгової травми
знаходиться під наглядом лікарів і несе затрати на лікування.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі
рішення Ялтинського міського суду АР Крим від
03.04.2006 року за позовом ОСОБА_5  з
ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання
сина ОСОБА_4, у розмірі 400 грн., яке набрало законної сили 19.04.2006 року.

Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при
визначенні розміру аліментів має враховуватись як стан
здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, так і стан здоров'я дитини, на
утримання якої стягуються аліменти.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона на засадах змагальності повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з наданими доказами, на які посилалась
позивачка, малолітня дочка ОСОБА_3 проживає з нею і має нормальний стан здоров'я.

В засіданні апеляційного суду позивачка пояснила,
що вона вийшла на роботу і одержує заробітну плату у розмірі 500 грн. щомісячно.

Аналізуючи правовідносини сторін, приймаючи до
уваги наведені обставини і зважаючи на те, що
позивачка ОСОБА_ 1 як при зверненні до суду першої інстанції, так і під час розгляду справи в апеляційній інстанції
посилалась лише на те, що відповідач є підприємцем,
має великі доходи і повинен сплачувати їй на утримання дитини 2500 грн. аліментів, але не надала
відповідних доказів про нужденність дитини саме в такій
сумі або розрахунок сум витрат на утримання дворічної дитини щомісячно, то судова колегія вважає за необхідне зменшити
розмір аліментів до 1000 грн. з огляду на те, що на цей час такої суми аліментів
буде достатньо для дворічної дитини.

Керуючись ст.303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
325 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково, рішення Ялтинського міського суду АР
Крим від 20.09.2006 року змінити шляхом зменшення суми аліментів до 1000 грн. щомісячно. В решті це ж рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання
законної сили до суду касаційної інстанції.