Справа № 2-206 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

15 січня 2007 року                                                                           Рівненський     районний     суд

Рівненської області в особі:

судді Красовського О. при секретарі Хрусюк Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне
(заочний розгляд) справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позивачка
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила
право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі до 2006 року. В 2006 році за судовим
рішенням відбувся поділ майна подружжя, і на праві приватної власності їй стало
належати будинковолодіння. З 2001
року відповідач не проживає в цьому будинку, хоча в ньому зареєстрований.
Позивачка несе додаткові витрати з оплати за житлово-комунальні послуги через
наявність зареєстрованої особи, яка не проживає в будинку і не користується
ним. Відповідач не бажає добровільно знятися з реєстрації, тому позивачка
звертається до суду з позовом, просить його задоволити.

Відповідач в
судове засідання не з'явився. Про час слухання справи відповідач був
повідомлений належним чином. Від сторони не надходило клопотань про відкладення
розгляду справи.

Відповідно до ч.
1 ст. 224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і
від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення
справи.

Суд вважає, що
по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів.
Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд вважає, що
позов підлягає до задоволення.

Відповідно до
статті 10 ЦПК
України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна

сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до
статті 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у
справі, виникає спір.

Як встановлено в
судовому засіданні, позивачка перебувала відповідачем в зареєстрованому шлюбі до 2006 року. В 2006 році за судовим рішенням відбувся поділ майна подружжя,
і на праві приватної власності їй стало належати будинковолодіння. З 2001 року відповідач
не проживає в цьому будинку, хоча в ньому зареєстрований.

Свідок ОСОБА_3
підтвердила ту обставину, що з 2001
року відповідач не користується
будинком, не проживає в ньому, не несе витрат з утримання нерухомого майна.

Стаття 4 Закону України
"Про власність" вказує, що власник має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для
здійснення господарської та іншої, не забороненої законом, діяльності, зокрема,
передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим
особам. В статті 48 Закону
України "Про власність" зазначається, що власник може вимагати усунення
будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння.

Відповідно до
статті 317 ЦК
України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання
своїм майном.

Відповідно до статті 319 ЦК України, власник володіє,
користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до
статті 391 ЦК
України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до
статті 64 ЖК
України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.
Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно
проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до частини 1 статті 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири),
які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються
жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Отже, за змістом
статті 156 ЖК
України, відповідач перестав бути членом сім'ї позивачки. Відповідач більше
року не користується будинком, що належить позивачці.

Виходячи з
положень ст.ст. 317, 319, 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, статті 156 ЖК України,
ст.ст. 4, 48, 49 Закону України "Про власність", суд дійшов висновку
про обґрунтованість і доведеність заявленого позову.

Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати.

Керуючись ст.ст.
10, 60, 88, 130, 174,
175, 212, 214, 215 ЦПК України; ст.ст.110, 112 СК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити повністю.

ОСОБА_2 визнати
таким, що втратив право на користування жилим
приміщенням, що в будинку АДРЕСА_1, і належить ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16
грн. 00 коп. - судові витрати.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з
дня отримання копії заочного рішення.

Рішення набирає
законної сили через 10 днів з
дня проголошення, якщо його не буде оскаржено в апеляційному порядку. Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення.

Рішення може бути також оскаржене і без подання заяви про апеляційне
оскарження у випадку подання апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення. У випадку неподання заяви про апеляційне оскарження у
10-денний строк рішення набуває законної сили після закінчення цього строку.

Якщо буде подано
заяву про апеляційне оскарження, але не подано в подальшому апеляційну скаргу в 20-денний строк, то рішення
набирає законну силу.

СУДДЯ:           О.КРАСОВСЬКИЙ