УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року лютого місяця 06 дня
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого
судді                                        Новіков Р.В.,

суддів:                                                            Берещанської І.І., Сокола B.C.

при
секретарі:                                                Урденко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
державної виконавчої служби в Київському районі міста Сімферополя про
повернення придбаного без достатніх
правових підстав майна та стягнення моральної шкоди за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду міста Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 09 жовтня 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

16 серпня 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом
і вимоги мотивував тим, що рішенням Центрального районного суду міста
Сімферополя Автономної Республіки Крим від 24 грудня 2004 року з нього на
користь відповідачки були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку з 15
липня 2004 року по час перебування ОСОБА_2 недієздатною. Згідно з довідкою
Управління праці та соціального захисту населення на 10.07.2006 р. відповідачка
для підтвердження пільг інваліда загального захворювання не зверталася,
переогляд не проходила, на цей час являється працездатною, тому вважає, що з 01.04.2006р.
відповідачка отримувала аліменти неправомірно, тобто без достатніх правових
підстав і ці аліменти у сумі 1407 грн. 50 коп. підлягають поверненню. Крім того
вважає, що такими діями відповідачки йому спричинена моральна шкода у розмірі
5000 грн., так як він сплачував ОСОБА_2 аліменти, на які вона не мала права,
при цьому він сам був позбавлений коштів для існування,

Справа № 22-ц-600/2007 р.                               Головуючий суду
першої інстанції

Лебедь О.Д.

Доповідач    Сокол
B.C.

2

займав гроші у знайомих, просить перестати
стягувати з нього аліменти на користь ОСОБА_2., та стягнути з ОСОБА_2 державної
виконавчої служби в Київському районі міста Сімферополя
на його користь безпідставно сплачені аліменти в сумі 1407, 5 грн. і
5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди солідарно.

Рішенням
Центрального районного суду міста Сімферополя Автономної
Республіки Крим від 09 жовтня 2006 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено за необґрунтованістю вимог.

На вказане
рішення суду ОСОБА_1 приніс апеляційну скаргу, просить скасувати рішення суду і
направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись
на порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема вказує те, що
суд неправомірно застосував ст. 75 СК України, оскільки судом достовірно не встановлено являється ОСОБА_2 недієздатної
чи ні. Також зазначив, що суд не дав належну оцінку тому, що відповідно до
Інструкції про встановлення груп інвалідності із змінами та доповненнями,
затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я №183 від 07.04.2004р. не
передбачено встановлення інвалідності за такий вид захворювання, як грижа
шийного хребця.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача і його представника ОСОБА_3, які
підтримали апеляційну скаргу, відповідачку
і її представника ОСОБА_4., які, заперечуючи проти апеляційної скарги,
просили рішення суду залишити без змін, дослідивши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку апеляційну скаргу відхилити.

Суд першої
інстанції в межах заявлених вимог повно та всебічно дослідив обставини справи,
дав належну оцінку наданим сторонами
доказам і дійшов вірного висновку про те, що підстави, за якими ОСОБА_2
одержувала аліменти, не відпали, одержані нею
відповідно до зазначеного рішення аліменти у сумі 1407 грн. 50 коп. не являються одержаною без достатніх правових
підстав сумою, тому в позові було відмовлено.

Колегія суддів погоджується з даним висновком і зазначає таке. Правовідносини
сторін врегульовані рішенням Центрального районного
суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 24 грудня 2004
року, відповідно до якого позивач на користь відповідачки сплачує аліменти у
розмірі 1/4 частки заробітку з 15 липня 2004 року по час перебування ОСОБА_2
недієздатною. Відповідно до довідки № НОМЕР_1 відповідачка являється інвалідом
2 групи, інвалідність встановлена на строк до 01 квітня 2008 року,

3

згідно ст. 75 СК України
являється непрацездатною, її працездатність
не поновлена, тому підстав для припинення одержуваних аліментів немає. Даний висновок суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального закону, а саме
ст. 82 СК України, коли право одного
з подружжя на утримання припиняється у разі поновлення його працездатності. Право на утримання припиняється від
дня настання цих обставин.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до
ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального
права при розгляді справи в суді першої інстанції може бути підставою для
скасування або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення справи. Таких порушень процесуального закону колегія суддів при
розгляді апеляційної скарги не встановила.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що посилання апеляційної
скарги на спростовують висновків суду першої інстанції,
не містять правових підстав для скасування рішення і передачі справи на
новий розгляд відповідно до ст. 311 ЦПК України.

На підставі вказаного і керуючись статтями 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Центрального районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 09 жовтня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.