АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 22ц-2/2007                                Головуючий у 1 інстанції Черкасенко Т.Г.
Категорія 16                                                   Доповідач Болтунова Л.М.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 січня 2007 року Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Петренко І.О.
суддів: Болтунової Л.М., Лаченкової О.В. при секретарі: Шило С.Ю. з участю адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну
справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 04 серпня 2005 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення боргу ,-

встановила:

У жовтні 2004 року ОСОБА_2 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу в розмірі 50 000 грн., посилаючись на те, що 16 червня 2000 року відповідачка позичила у неї вказану суму і зобов'язалася повернути її 16.06.2003 року. Між ними був укладений договір позики, який
посвідчений приватним нотаріусом. До теперішнього часу борг ОСОБА_3 не
повернуто.

Позивачка просила стягнути з відповідачки 50 000 грн., а в ході подальшого
розгляду справи збільшила цю суму з урахуванням індексу
інфляції до 52 250 грн.( а.с.26)

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 04 серпня 2005 року в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 було відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка порушує питання про скасування рішення суду
та ухвалення нового рішення про задоволення її позову, вважаючи, що судом були
допущені істотні порушення норм матеріального
та процесуального права, а висновки його не відповідають
обставинам по справі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених
вимог і доводів скарги, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду
скасуванню з наступних підстав.

16 червня 2000 року між ОСОБА_2 та Приватним
підприємством „Кривбаспродторг" в особі
засновника ОСОБА_3 укладений договір займу грошей, який
був посвідчений приватним нотаріусом.

Згідно до п. 1 договору ПП ,Кривбаспродторг" в
особі ОСОБА_3 зайняло у ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 50 000 грн., з терміном виплати боргу не пізніше 16 червня 2003 року з урахуванням грошової інфляції. ( а.с.161)

6 вересня 2004 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_4 з проханням передати ОСОБА_3 заяву, в якій повідомити, що
строк договору позики грошей закінчився, і якщо вона не
виконає свої зобов'язання, та змушена буде звернутися за вчиненням виконавчого напису про примусове стягнення заборгованості. (а.с.38)

Відмовляючи в позові позивачці, районний суд виходив з того, що ОСОБА_2 не
надала суду доказів того, що між нею та фізичною особою ОСОБА_3 був укладений договір позики,
і що остання, як фізична особа, взяла в борг у позивачки 50 000 грн. і не повернула до
теперішнього часу. Навпаки, згідно розписки Яцук від 20 квітня 2004 року на
ім"я матері ОСОБА_3 - ОСОБА_5, позивачка
вказала, що не має ніяких претензій до ОСОБА_5 та членів її
сім"ї. (а.с.105 звор.)

З таким висновком колегія суддів погодитися не може, оскільки він
суперечить матеріалам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, на договорі між позивачкою та ПП
„Кривбаспро-дторг" від 16.06.2000 року відсутня печатка підприємства, що свідчить про його
укладення не належним чином, а тому колегія суддів вважає, що належним
відповідачем по справі є ОСОБА_3,
як фізична особа.

З відгуку представника відповідачки та її пояснень у судових засіданнях
видно, що вказана сума 50 000 грн. не була оприбуткована по ПП „Кривбаспродторг",
а само Приватне підприємство за рішенням власника
ОСОБА_3 було ліквідовано та виключено з
Єдиного державного реєстру підприємств та
організацій України 21 січня 2002 року. (а.с. 198)

Крім того, 25 жовтня 2004 року ОСОБА_3 листом на адресу приватного нотаріуса ОСОБА_4, як відповідь на заяву позивачки від
6.09.2004 року, повідомила, що боргове зобов'язання
нею виконано в повному об'ємі і в підтвердження цього посилається на власноручну
розписку ОСОБА_2 ( а.с.44)

З розписки позивачки від 20.04.2004 року, яка надана була матері ОСОБА_3 -ОСОБА_5 вбачається, що після розірвання договору
купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_1, вона не має ніяких претензій до
ОСОБА_5 та членів її сім"ї. (а.с.46)

Між тим, колегія суддів вважає, що доводи ОСОБА_3 стосовно виконання її зобов'язань по договору позики, не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідачкою не надано
доказів повернення боргу ОСОБА_2

Посилання ОСОБА_3 на те, що між ОСОБА_2 та ПП
„Кривбаспродторг" була укладена безгрошова угода, являються
безпідставними, оскільки відповідачкою також не було надано доказів
на їх підтвердження.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої
інстанції не відповідають дійсним обставинам по справі, а тому рішення суду
піддягає скасуванню на підставі п.З ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_2 та стягнення з ОСОБА_3 на її користь суму основного боргу - 50 000 грн., а також 3% річних від простроченої суми - 1500 грн., а всього 51500 грн.

Виходячи з вимог ст.ст.79,80,88 ЦПК України та ст.З Декрету Кабміну
України „Про держмито" з відповідачки слід стягнути на користь держави
судові витрати по справі в сумі 515 грн., а також згідно до вимог ст.81 ЦПК України та постанови Кабміну України від 21.12.2005 року № 1258 ,Про затвердження Порядку оплати
витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
цивільних справ та їх розмірів підлягають стягненню з ОСОБА_3 ці витрати в
розмірі 30 грн.

Керуючись ст. ст. 304,307,309, 316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 04 серпня 2005 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 50000 грн. основного боргу та 3% річних від простроченої суми 1500 грн., а всього 51 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 держмито на користь держави в розмірі 515 грн., а також 30 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної справи,
перерахування яких зробити на їх отримувача - Апеляційний суд Дніпропетровської області, код 02891291 УДКУ у Дніпропетровській області МФО 805012 р/р 6717.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом
двох місяців до Верховного Суду України.