УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007 року
місяця січня дня 24 колегія
суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим в складі:

Головуючого, судді:
Іващенко В.В. Суддів:   Сінані
О.М.

Летягіної О.В. При секретарі:   Бахтагарєєвої М.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі апеляційну скаргу КП
„Гута" в особі директора ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 05.09.2006р. в справі за позовом ОСОБА_1 до КП
„Гута", директора КП „Гута" -
ОСОБА_1 про виділ частки майна та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП „Гута" про
виділ належної частки майна та відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що він є одним із засновників КП „Гута", розмір його
внеску в статутний фонд підприємства складає 50%, тобто 113000
грн.

Відповідно до п.3.4 Статуту і положень чинного законодавства він, як
засновник, має право визначати основні напрямки діяльності підприємства,
затверджувати його плани та звіти, приймати участь у вирішенні питання про
найом і відзив директора та ревізійної комісії, затвердженні річних результатів
діяльності підприємства, винесенні рішень про притягнення до майнової
відповідальності посадових осіб підприємства, встановлення розміру, форми і
порядку внесення засновниками додаткових вкладів.

Він неодноразово звертався до директора КП „Гута" з питаннями про
реалізацію його прав засновника, проте йому було відмовлено.

Враховуючи, що відповідач постійно порушує його права засновника
підприємства, не виплачує належні йому дивіденди, неправильно розподіляє
прибутки та укриває їх, він заподіяв йому моральну шкоду, яку він оцінює у 5000 грн.

За таких обставин позивач просить провести виділ його частки майна в
статутному фонді згідно з висновками експертизи у розмірі 113000 грн., стягнути з
відповідача вказану суму, а також грошову компенсацію моральної шкоди у сумі 5000 грн.

Справа № 22-ц- 419/2007р.                         Головуючий в суді
першої інстанції:

Довженко Ю.П. Доповідач: В.В. Іващенко

2

Рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 05.09.2006р. позов ОСОБА_1 задоволено частково, постановлено: стягнути з КП „Гута" на його користь 113000 грн. - вартість його частки в майні КП „Гуга" та судові витрати, пов'язані зі сплатою
судового збору у сумі 113
грн.

У задоволені решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі на зазначене рішення суду КП „Гута"
" в особі директора ОСОБА_1 ставить питання про його скасування з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_1 у позові,
посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального
права, невідповідність висновку суду обставинам справи.

Зокрема, апелянт посилається на те, що справа розглянута в його відсутність, він був повідомлений про час і місце
судового розгляду, але заявив клопотання про відкладення розгляду
справи в зв'язку з відрядженням ОСОБА_1 Суд не
відклав розгляд справи, чим порушив вимоги ч.2 ст. 169 ЦПК України.

Крім того, суд не розглянув позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1, незважаючи на
те, що вона є другим відповідачем.

Висновок суду про те, що протокол загальних зборів КП „Гута" від 11.11.2005р. підтверджує порушення прав позивача, не
відповідає обставинам справи. На вказаних зборах питання, що були включені до
порядку денного: підведення підсумків роботи КП „Гута" за 200 1 рік -
перше півріччя - 2005 р. та затвердження змін і доповнень в
Статут підприємства, не були прийняти, оскільки голосів „за" і
„проти" була рівна кількість. За таких обставин суд дійшов помилкового висновку про те, що питання, віднесені до компетенції загальних зборів, вирішувалися директором ОСОБА_1.
одноособово.

Суд неправильно застосував норми матеріального права, зокрема: ст. ст. 145, 146, 148
ЦК України, які регулюють відносини учасників
товариства з обмеженою відповідальністю, до зазначених
правовідносин, але КП „Гута" - це колективне підприємство, яке створено на власності трудового колективу шляхом
об'єднання вкладів засновників.

Установчим договором, Статутом КП „Гута" не передбачено право виходу
засновника із підприємства і отримання ним своєї частки статутного фонду.

Позивач не звертався до Правління підприємства з заявою про вихід, і це питання про виключення його зі складу засновників не
вирішувалось на засіданні правління.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
являється обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд
справи у разі неявки в судове засідання
сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у
встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними.                                                                                                 З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до
суду з клопотанням про відкладення розгляду
справи в зв'язку з відрядженням її та представника підприємства.

3

За таких обставин,
суд необгрунтовано відмовив у визнанні причини
неявки відповідачів в судове засідання поважними і не відклав
розгляд справи, чим порушив вимоги ч.2 ст. 169 ЦПК України.

Крім того, суд не розглянув по суті вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_1, і цей
недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом
першої інстанції.

Рішення суду підлягає скасуванню відповідно до п. п. З, 5 ч.1 ст. 311 ЦПК України з
направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутністю
будь-кого з осіб, які беруть участь у справі і розглянув не всі вимоги й цей
недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303,
304, п. п. З, 5 ч.1 ст. 311, 313, 315 Цивільного
процесуального Кодексу України, судова колегія

У X В А
ЛИ Л А :

Апеляційну скаргу КП „Гута"
в особі директора ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 05.09.2006р.
скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.                                                                             Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців.