Справа 22-2019ac                                                   Головуючий у 1 інстанції Верескун Н.А.
Категорія 21                                                              Доповідач Червинська М.Є.
УХВАЛА Іменем України

24 січня 2007 року                                      Апеляційний суд Донецької області в складі

Головуючої: Червинської М.Є.
Суддів: Алексєєва А.В., Лісового О.О. При секретарі Мартіросовій А.Б.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку адміністративну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 13 листопада 2006 року за позовом прокурора м. Артемівська в інтересах
ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Артемівському районі про
стягнення заборгованості по пенсійним виплатам,

Встановив:

Постановою
Артемівського міськрайонного суду від 13 листопада 2006 року в задоволенні адміністративного позову прокурора
відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивачка просить скасувати постанову, справу направити на новий розгляд
до суду першої інстанції, посилаючись на суттєве порушення судом при вирішенні
спору вимог матеріального закону.

Судом першої
інстанції встановлено, що позивачка знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного
фонду, пенсія призначена позивачки як інваліду 3 групи, інвалідність встановлена як особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи. Розмір пенсії та додаткової пенсії визначений
відповідачем у відповідності з вимогами Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи" та
постанов Кабінету Міністрів від 3.01.2002 року та від 27.12.2005 року. Суд першої інстанції дійшов до висновку, що розмір
пенсії та додаткової пенсії, які призначені та
сплачуються позивачки, відповідають вимогам закону й порушень суб"єктом владних повноважень прав та інтересів позивачки не
встановлено.

В судовому
засіданні представник прокурора підтримала доводи апеляційної скарги, представник відповідача просив апеляційну скаргу залишити
без задоволення.

Заслухавши
доповідача, доводи прокурора, представника відповідача, дослідивши матеріали
справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав:

Відповідно до
вимог ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Апеляційний
суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, постанова ухвалена з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Встановлено, що позивачка перебуває
на обліку в управлінні Пенсійного Фонду, отримує пенсію
та додаткову пенсію, які призначені в зв"язку із 3 групою інвалідності, встановленої внаслідок захворювання отриманого під час Чорнобильської
катастрофи.

Частиною 4 ст. 54 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що розміри пенсії для інвалідів не можуть бути нижчими: по 3 групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком Вимогами цієї статті
встановлено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, яка настала внаслідок каліцтва або захворювання, та пенсії в
зв"язку з втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров"ю, у розмірах: інвалідамЗ групи -50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Статтею 62 Закону передбачено, що роз"яснення порядку застосування
цього Закону провадиться у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання
міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України , місцевими органами державної
виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання,
незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 3 січня 2002 року № 1 „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету" встановлено, що розрахунок
пенсії проводиться виходячи з розміру 19,91 гривень, в тому числі й інвалідам третьої трупи. Виходячи з цієї розрахункової
суми позивачка отримувала пенсію по інвалідності.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року № 1293 „Про збільшення розмірів пенсії
деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що мінімальний розмір пенсії,
передбачений

частиною четвертою статті 54 Закону не можу бути нижчим - для інвалідів з числі учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв"язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, 3 групи-467 гривень.

В судовому
засіданні встановлено, що відповідач отримує видатки на сплату пенсійних виплат з Державного бюджету України в розмірах і в межах,
встановлених зазначеними постановами, пенсійні виплати
позивачки як особі, яка приймала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи
та віднесена до категорії 1 і є інвалідом 3 групи, сплачені у визначеному вказаними вимогами Закону і
постанов Кабінету Міністрів розмірах.

Відповідно до
вимог ч.3 ст. 28 Закону України „Про
загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" мінімальний
розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Доводи
позивачки щодо збільшення пенсії на підставі Закону України „Про загальнообов"язкове
державне пенсійне страхування" виходячи з розміру мінімальної пенсії з
врахуванням визначеного законом розміру прожиткового мінімуму за таких обставин неспроможні. Доводи щодо неврахування положень
Законів України „Про державний бюджет України" на 2005, 2006 роки щодо визначення розміру прожиткового мінімуму безпідставні, оскільки ст. 50 та 54 Закону встановлений розмір пенсії
та додаткової пенсії, виходячи з розміру мінімальної
пенсії, яка за виниклих правовідносин визначена вказаними постановами
Кабінету Міністрів України.

Вирішуючи спір
суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що суб"єкт владних повноважень довів в судовому засіданні, що при
призначенні пенсії позивачки, визначенні розміру пенсії, додаткової пенсії та
подальшого перерахунку пенсій, діяв в межах своєї компетенції та у
відповідності з зазначеними вимогами закону. Підстав для висновку, що відповідач при цьому порушив вимоги діючого законодавства
немає.

Доводи
апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції, підстав для
задоволення апеляційної скарги суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 198,200 КАС України, апеляційний суд

Ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Постанову Артемівського
міськрайонного суду від 13 листопада 2006 року - без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом місяця з
дня набрання законної сили.