У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 січня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

головуючого

Сеніна Ю.Л.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Романюка Я.М.,

Лихути Л.М.,

Шабуніна В.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного банку «АЖІО», ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи Київське міське управління юстиції,
відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб
Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві про визнання договору купівлі-продажу
квартири удаваним, визнання права власності на квартиру, визнання договорів
купівлі-продажу квартири недійсними, вселення, виселення, усунення перешкод в
користуванні власністю за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 27 лютого 2006 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 30 червня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2004 року ОСОБА_1. звернувся в суд з уточненим в подальшому
позовом, посилаючись на те, що 1 грудня 1994 року уклав з акціонерним банком
«АЖІО» (далі - АБ «АЖІО») кредитний договір на суму 7 650 доларів США під
заставу належної йому та його матері ОСОБА_2. квартири    №АДРЕСА_1 в м. Києві, оформивши заставу
квартири як договір її купівлі-продажу під відкладальною умовою - своєчасного
повернення кредиту. Кредит він повернув в обумовлений договором строк, але банк
ще до його повернення переоформив квартиру на себе та після повернення ним
кредиту відчужив її за договором купівлі-продажу ОСОБА_2., та за аналогічним
договором ОСОБА_3. та ОСОБА_4, а ті в свою чергу ОСОБА_5 та ОСОБА_6., про що
він довідався лише осінню 2003 року. Оскільки квартира вибула з його володіння
поза його волею, іншого житла в нього немає, позивач просив визнати укладений
ним та ОСОБА_2. договір купівлі-продажу квартири удаваним та застосувати до
нього наслідки, передбачені договором застави, визнати недійсними подальші
договори відчуження квартири як такі, що порушують його право на неї, вселити
його в квартиру та зобов”язати сім”ю Фузік не чинити йому перешкоди в її
користуванні шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27 лютого 2006 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2006 року,
в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати зазначені судові рішення та
ухвалити нове про задоволення його позову, посилаючись на їх необгрунтованість
та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна скарга до задоволення не підлягає,
оскільки рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 336, ст. 337, п. 1 ч. 1 ст. 344 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1  відхилити і
залишити. рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 лютого 2006 року
та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2006 року без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Л.Сенін

Судді:
Є.Ф.Левченко

Л.М.Лихута

Я.М.Романюк

В.М.Шабунін