Справа
№22-ц-604/2007р.                                Головуючий 1 інстанції -Колодяжна І. М.
Категорія: стягнення боргу.                                                                 Доповідач - Кокоша В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

5 лютого  2007 року.                             Судова колегія судової палати з цивільних

справ
апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді  Макарова
Г.О., суддів - Хорошевського О. М., Кокоші В. В., при секретарі - Уманській М. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника закритого
акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на
ухвалу судді Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 15 грудня 2006 року по справі за заявою закритого
акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"
(надалі ЗАТ КБ „ ПриватБанк") про видачу судового
наказу за вимогою про стягання суми боргу з
ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2006 року ЗАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою, яка грунтується на
кредитному договорі укладеного між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1  31 березня 2006 року про стягнення з ОСОБА_1 грошового боргу у сумі 2683 грн., 19 коп.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2006 року відмовлено у прийнятті заяви
про видачу судового наказу з підстав наявності між сторонами спору про право.

Заявнику ЗАТ КБ "ПриватБанк" роз'яснено
право на звернення з зазначеною вимогою до суду в
порядку позовного провадження.

В апеляційній скарзі представник ЗАТ КБ "ПриватБанк, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить
скасувати ухвалу судді та передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і наданих до неї документів
вбачається спір про право.

Із заяви ЗАТ КБ "ПриватБанк" про видачу
судового наказу вбачається, що 31 березня 2006 року ОСОБА_1 на підставі кредитного
договору укладеного з ЗАТ КБ "ПриватБанк", отримав кредит у розмірі 2156 грн. 70 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у
розмірі 2,09 відсотка на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення
кредиту 30 березня 2007 року.

Проте, умови
кредитного договору не виконує та станом на 2 листопада 2006 року має заборгованість по кредиту у розмірі 2156 грн. 70 коп.; заборгованість по процентам за користуванням
кредитом у розмірі 469 грн. 78 коп.; пеню за несвоєчасність
виконання зобов'язання за договором у розмірі 56 грн. 71 коп., а всього 2683 грн. 19 коп.

Окрім вимог про стягнення заборгованості за кредитом та процентів за
користування кредитом, заявник вимагає стягнути з ОСОБА_1 і пеню за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором.

Зазначене свідчить про те, що ЗАТ КБ "ПриватБанк" заявлені
вимоги про стягнення з ОСОБА_1 неустойки,
визначеної за договором у вигляді пені у розмірі 0,15 відсотків від суми непогашеної заборгованості, але не менше 1 грн. за кожний день
прострочення платежу.

Для визначення розміру суми неустойки суду необхідно встановлювати ряд
обставин (причини невиконання зобов'язання і наявність вини боржника).

Розмір неустойки може бути
зменшений за    рішенням суду за
наявності обставин, які мають істотне значення.

З огляду на це, суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність між сторонами спору про право і відмовив у видачі судового
наказу.

Ухвала судді постановлена з дотриманням норм процесуального права, а доводи
апеляції не є суттєвими.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.І ст. 312, ст. 313, п.4 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія -,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника закритого акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" відхилити.

Ухвалу судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 грудня  2006
року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її

проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо

до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею

законної сили.