У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 березня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І., Григор'євої Л.І.,

Гуменюка В.І., Косенка В.Й.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за поданням відділу державної
виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції про визначення
частки майна боржника, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на  ухвалу Вишгородського районного суду від 4
березня 2004 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Київської області від 20 травня 2004 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2003 року державний виконавець відділу державної
виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції звернувся до суду
з вказаним поданням, обґрунтовуючи його тим, що в нього на виконанні
знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ “Димерське
АТП”  13 257 гривень 80 копійок. При
перевірці майнового стану було встановлено, що на ім'я дружини боржника,
ОСОБА_1, зареєстровано будинок АДРЕСА_1 і земельну ділянку. Оскільки ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 знаходяться в зареєстрованому шлюбі, то державний виконавець на
підставі ст. ст. 22, 28 КпШС України просив визнати за ОСОБА_2 право власності
на ½ частину
будинку.

Ухвалою Вишгородського районного суду від 4 березня 2004
року, залишеною без зміни ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Київської області від 20 травня 2004 року, подання
державного виконавця задоволено частково: визнано за ОСОБА_2 право власності на
1/2 жилого будинку АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України з
касаційною скаргою, в якій  просить
скасувати оскаржувані ухвали й направити справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, зокрема ст.
17 Закону України “Про власність”.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця та визнаючи за
ОСОБА_2 право власності на 1/2 жилого будинку АДРЕСА_1, місцевий суд, а також
апеляційний суд, залишаючи його ухвалу без зміни, виходили з того, що вказаний
будинок є спільною сумісною власністю боржника і його дружини, а тому згідно з
правилами ст.ст. 22, 28 КпШС України і ст. 50 Закону України “Про виконавче
провадження” необхідно виділити частку боржника в спільному майні подружжя.

Проте з указаними висновками судів погодитися не можна з
таких підстав.

Відповідно до ст. 50 Закону України “Про виконавче
провадження” у випадках, коли боржник володіє майном
спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається
судом за поданням державного  виконавця.

Тобто, згідно з вимогами вказаної норми суду необхідно
було визначити частку боржника, на яку звертається стягнення, а не визнавати за
боржником право власності на частину майна в спільній сумісній власності
подружжя. Вимоги про визнання права власності могли пред'явити один або обоє з
подружжя при наявності між ними спору стосовно набутого в шлюбі майна, а не
державний виконавець при виконанні рішення суду про стягнення боргу з одного з
подружжя.

Крім того, чинним на час розгляду справи ЦПК України 1963
року був установлений Перелік видів майна громадян, на яке не може бути
звернено стягнення по виконавчих документах. Зокрема, це жилий будинок з
господарськими будівлями або окремі його частини  у осіб, основним заняттям яких є сільське
господарство, якщо боржник та його сім'я постійно в ньому проживають, крім
випадків, коли стягується позика, видана банком на будівництво будинку. Суди ці
вимоги залишили поза увагою й не з'ясували, чи можливо було взагалі звертати
стягнення на вказаний будинок.

За таких обставин постановлені ухвали підлягають
скасуванню з передачею справи на новий судовий розгляд у суд першої
інстанції.

Керуючись ст.ст.
336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.

Ухвалу
Вишгородського районного суду від 4 березня 2004 року та ухвалу колегії
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області
від 20 травня 2004 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд
у суд першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

М.І. Балюк

Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.Й. Косенко