У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2007 року                                                                м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Костенка А.В.,

Прокопчука Ю.В.,

Лященко  Н.П.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю (далі
- ТОВ) “Гаранфіл” про стягнення витрат на відрядження та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У серпні
2002 року ОСОБА_1 пред'явив у суді позов до ТОВ “Гаранфіл”  про стягнення витрат на відрядження  та відшкодування  моральної шкоди.

Зазначав,
що працював у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13 вересня 1996 року, наказом НОМЕР_1 від 11 червня 2002 року
його звільнено з роботи з 11 червня 2002 року за погодженням сторін  на підставі п.1 ст.36 КЗпП України.

У період
з березня до вересня 2000 року  ОСОБА_1  неодноразово знаходився у відрядженнях  для охорони Корюківської фабрики технічних
паперів і відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999
року № 663 повинен був отримувати компенсацію витрат на харчування в розмірі 6
грн. за кожну добу перебування у відрядженні. Проте відповідач зазначених виплат
йому не проводив, у результаті чого заборгованість за цей час становить 576
грн.

У період
з вересня 2000 року до жовтня 2001 року позивач також неодноразово перебував у
відрядженнях і за цей час відповідно до вищезазначеної постанови повинен був одержувати
18 грн. за кожну добу перебування у відрядженні, але фактично відповідач
виплачував йому по 9 грн., у зв'язку із чим заборгованість з виплат за цей
період становить 1872 грн.

ОСОБА_1 просив
стягнути з відповідача на його користь 2448 грн. заборгованості з витрат
добових на відрядження за вказані періоди та відшкодувати завдану йому
несвоєчасною їх виплатою моральну шкоду в сумі 1620 грн.

Справа  розглядалася судами
неодноразово.

Останнім
рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 7 березня 2003 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 11
липня 2003 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду України від 13 квітня 2006 року зазначені рішення судів залишено без зміни.

Однак у резолютивній частині ухвали Верховного Суду України допущено описку
в написанні дати постановлених у справі судових рішень: замість “рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 7 березня
2003 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 11 липня 2003
року” зазначено “рішення  Новозаводського районного суду м. Чернігова
від 27 вересня 2002 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від
24 січня 2003 року”.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне виправити допущену
в ухвалі описку.

Керуючись ст. 219 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Виправити в ухвалі колегії суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України від 13 квітня 2006 року описку та
вважати написаним “рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 7
березня 2003 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 11
липня 2003 року”.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В.Патрюк

Судді:

А.В.Костенко

Н.П.Лященко

Ю.В.Прокопчук

М.П.Пшонка