Справа № 2-486/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27 січня 2007 року Мелітопольський міськрайонний суд
Запорізької області у складі:

головуючого - судді Васильцова О.В.,

при секретарі - Назаренко І.М.,

з участю представників:

позивача - ОСОБА_2

відповідача - Ільїна Ю.Ю.,

розглянувши  у  відкритому
судовому засіданні цивільну
справу,  відкриту за позовом

ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю
„Торговий дім

„Вакула""
стягнення заборгованості по заробітній платі,  середньої заробітної плати за

прострочення розрахунку при звільненні та моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовною заявою до товариства з обмеженою
відповідальністю „Торговий дім „Вакула"" про стягнення на його
користь з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 1500
гривень, середній заробіток за прострочення остаточного розрахунку при
звільненні у розмірі 2956,01 гривні, та компенсації за моральну шкоду у розмірі
2000 гривень. Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що при його звільненні ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач розрахувався
з ним не у повному обсязі, тому повинен виплатити заборгованість та середню
заробітну плату за весь час затримки остаточного розрахунку по дату ухвалення
рішення по справі. Про те, що при звільненні йому не були виплачені у повному
обсязі грошові кошти, він дізнався після перевірки дотримання ТОВ „Торговій дім
„Вакула"" трудового законодавства, яка проводилась працівниками
територіальною державною інспекцією праці у Запорізькій області. Під час
перевірки була встановлено, що йому була недоплачена сума 97 гривень 22 коп.,
тому він має право на отримання середньої заробітної плати з часу звільнення до
остаточного розрахунку. Відповідач не повідомляв його про розмір його заробітної плати, тому він не міг перевірити
правильність її нарахування, чим були порушені його права, передбачені
ст. 110 КЗпП України. Незаконними діями відповідача -неповідомленням про обсяг його прав, спонуканням його на укладання
договору про повну матеріальну відповідальність, йому причинена моральна
шкода, компенсацію за яку він оцінює у 2000 гривень.

Відповідач
позовні вимоги не визнав у повному обсязі та його представник у судовому
засіданні обґрунтував не визнання позову наступними обставинами. Позивач був
прийнятий на роботу ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3. При прийнятті на роботу позивачу
було роз'яснено, що він приймається на роботу з неповним робочим днем, про що
зазначено у приказі, з яким відповідач ознайомився та погодився, поставивши
свій підпис. При його звільненні ІНФОРМАЦІЯ_1, з ним був повністю проведений
розрахунок и позивач
не звертався з вимогою про виплату додаткових сум. При перевірці у 2006 році
дотримання на підприємстві вимог трудового законодавства, була встановлена
арифметична помилка при розрахунку заробітної плати позивача, внаслідок чого
йому було донараховано за січень, липень та вересень 2005 року 87,70 гривень та
компенсація у розмірі 26,33 гривні, та з урахуванням утриманих податків, йому
поштовим переказом були надіслані 97,22 гривні.

2

Оскільки ця
сума спірна, тобто, виникла внаслідок помилки, її невиплата не може бути підставою для нарахування середньої заробітної плати за
весь час затримки розрахунку при звільненні.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Наказом ІНФОРМАЦІЯ_4  ОСОБА_1 був
прийнятий на роботу у ТОВ „Торговий дім „Вакула"" на посаду менеджера
у оптовій торгівлі та посередництва у торгівлі. Відповідно до напису у наказі,
ОСОБА_1 прийнятий на роботу з неповним робочим часом.
27 липня 2004 року ОСОБА_1 ознайомлений з наказом, згоден з умовами праці, про що свідчить його особистий підпис.
(а.с.33 зворотня сторона)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 звільнений з ТОВ „Торговий дім „Вакула"" за прогули
без поважних причин за ст.40 п.4 КЗпП України (а.с.9)

Під час перевірки дотримання законодавства про працю у ТОВ „Торгівельний
дім „Вакула"", інспектором територіальної
державної інспекції праці у Запорізькій області, було встановлено, що у 2005 році ОСОБА_1 працював з неповним робочим днем і
оплата праці здійснювалась за фактично відпрацьований час.

Остаточний розрахунок з ОСОБА_1 пргі його звільненні з ТОВ „Торгівельний дім „Вакула"" був проведений ІНФОРМАЦІЯ_5, що
підтверджується листом від ІНФОРМАЦІЯ_6, надісланим
державним інспектором праці територіальної державної інспекції праці
у Запорізькій області Гончаровой)
(а. с. 5-6)

При проведенні ІНФОРМАЦІЯ_7 перевірки державною інспекцією праці у Запорізькій області ТОВ „Торгівельний будинок
„Вакула"", приписом ІНФОРМАЦІЯ_8року, підприємство було зобов'язано донарахувати ОСОБА_1 доплату відповідно
до вимог ст. 111 КЗпП Украіни. (а.с.49).

На підставі акту перевірки ІНФОРМАЦІЯ_8
та припису НОМЕР_1 ТОВ „Торгівельний будинок
„Вакула"" донарахував ОСОБА_1 97 гривень 22 коп. (а.с.39), які
простим переказом були надіслані ОСОБА_1 (а.с.23)

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника
належних звільненому працівникові сум, при
відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку.

Як встановлено судом, позивач не звертався до відповідача з вимогою про
виплату йому не донарахованої суми - 97
гривень 22 коп., не звертався з цього приводу до суду, ця сума виникла не з вини відповідача, а в наслідок арифметичної помилки, яка,
після її встановлення, була невідкладно
виплачена позивачу шляхом надіслання простого переказу (а.с.23).

За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача на
його користь середньої заробітної платі за весь час
затримки розрахунку при звільненні безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо стягнення на його користь компенсації за
моральну шкоду, позивач посилався на те, що
відповідач спонукав його на укладення договору про повну матеріальну
відповідальність, не роз'яснив йому його прав, постійно їх порушував. Крім того, відповідач необгрунтовано не ставив робочі
дні, хоча він працював більш ніж 40 годин на
тиждень, постійно знаходився у відрядженнях і при цьому не відпрацював норму робочого
часу.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини,

на які вона посилається як на підставу своїх
вимог. Докази надаються сторонами, які беруть

участь у справі.                                                       ■

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником моральної
шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних страждань.

Під час розгляду справи позивач не надав суду доказів порушення його прав
та його представник пояснив, що позивач не звертався до відповідача під час
роботи з вимогою про усунення порушених прав. Позивач
також не навів, у чому виразилась моральна шкода, тобто, у чому
виразились його моральні страждання та переживання, тому суд вважає

3

вимоги
позивача про стягнення моральної шкоду необгрунтованими, та такими, що не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, ст.117 КЗпП України, керуючись ст. 10, 60, 237-1,
254-255 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду
Запорізької області через Мелітопольський
міськрайонний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження рішення Мелітопольського міськрайонного
суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення проголошено о 09 годині 31 січня 2007 року.