Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22ц/1119 Головуючий у 1-й інстанції Поліщук М.Г.
Категорія 23 Доповідач Омельчук М.І.
УХВАЛА

Іменем України

5 червня 2007 року м. Житомир

Апеляційний суд Житомирської області

в складі головуючого Омельчука М.І.

суддів: Кашапової Л.М.

ОСОБА_1

при секретарі Константіновій І.А.

з участю апелянта ОСОБА_2Й, представника позивачів, відповідачів, адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної, моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Корольовського райсуду м. Житомира від 26 лютого 2007 року,

встановила :

ОСОБА_10 по даній справі судом притягнутий в якості співвідповідача. 26 лютого 2007 року з метою забезпечення позову, за клопотанням представника позивачів, Корольовським райсудом м. Житомира накладено арешт на його квартиру АДРЕСА_1., а також на квартиру іншого співвідповідача ОСОБА_9

Посилаючись, що ухвала суду про накладення арешту на майно суперечить вимогам ст.ст. 151,152 ЦПК України, просив її скасувати. Зазначив, що будь-яких вимог позивачі до нього не заявили, діями відповідачів ОСОБА_7 пошкоджена також його квартира, спричинені збитки. Суд не перевірив, що квартира АДРЕСА_2 є його власністю. Фактично судом накладено арешт на дві його квартири, які виходячи з їх вартості значно перевищують ціну позову , тоді, як з метою його забезпечення накладено арешт на майно інших відповідачів (належні їм квартири)

Розглянувши справу в межах визначених ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України , суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

В своїх розясненнях « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9), Верховний Суд звертає увагу на те, що при розгляді таких заяв, суд має з врахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження свої вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову- зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Суд вказаних розяснень Пленуму Суду при розгляді заяви не врахував.

Не звернув увагу на те, що позивачі з позовом до апелянта не звертались, вимог до нього не заявляли. Із справи не видно, що між ними та ОСОБА_2 існує спір.

Заява представника позивачів щодо необхідності застосування до співвідповідача ОСОБА_2 такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на майно не є достатньо мотивованою. Його аргументи відносно спричинення позивачам шкоди у великих розмірах не можна визнати виправданими, оскільки в матеріалах справи на даній стадії розгляду справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про причетність співвідповідача до заподіяння такої шкоди, тоді, як до інших відповідачів такі заходи забезпечення позову по справі застосовані.

При розгляді заяви, суд не зясував дані про особу співвідповідача, Як вбачається із змісту його апеляційної скарги та пояснень наданих апеляційному суду, суд першої інстанції фактично наклав арешт на дві квартири, які належать ОСОБА_2 на праві власності, що не можна вважати, виходячи із їх реальної вартості відповідно до ч.З ст. 152 ЦПК України співмірним ціни позову заявленого до інших відповідачів.

З огляду на викладене, ухвала суду не може залишатись без змін, підлягає скасуванню, а у задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно співвідповідача ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст. с. 209,218,303,307,313-315 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити. Ухвалу Корольовського райсуду м. Житомира від 26 лютого 2007 року скасувати. Заяву представника позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді