У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 червня
2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Григор'євої
Л.І.,

суддів:

Гуменюка В.І.,           Данчука
В.Г.,

розглянувши
у судовому засіданні цивільну справу за позовом ВАТ “Енергопостачальна Компанія
“Житомиробленерго” до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 травня 2006
року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 14 лютого 2007
року,

встановила:

У жовтні 2005 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи
його тим, що відповідачка, яка проживає в квартирі АДРЕСА_1, самовільно
підключилась до електромережі ВАТ “ЕК “Житомиробленерго” після відключення у
зв'язку з виникненням заборгованості за спожиту електричну енергію.

Просив стягнути з відповідачки на
користь ВАТ “ЕК “Житомиробленерго” 4 115 грн. 90 коп. завданих позивачу збитків
внаслідок порушення нею Правил користування електричною енергією для населення,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №
1357.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13 грудня 2006 року
позов ВАТ “ЕК “Житомиробленерго” задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 4 115 грн. 90
коп. завданих збитків.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 14 лютого 2007 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на вказане судове рішення визнано неподаною та
повернуто скаржнику.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 травня 2006
року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від      14 лютого 2007 року, та передати справу
на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм
процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що ухвала
апеляційного суду Житомирської області від 14 лютого 2007 року постановлена з
додержанням норм процесуального права та передбачені ст. 338 ЦПК України
підстави для її обов'язкового скасування відсутні.

Що стосується доводів касаційної скарги щодо заочного
рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 травня 2006 року, то воно
не може бути оскаржено в касаційному порядку, оскільки було скасовано ухвалою
Богунського районного суду м. Житомира від 30 червня 2006 року.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 13
грудня 2006 року не підлягає оскарженню в касаційному порядку, оскільки не було
предметом розгляду судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 342  ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 14 лютого 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук