Справа № 2-204 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2007 року Косівський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

Головуючого - судді: Цалин Б.М.

Секретаря: Губчук Д.Ю.

із участю адвокатів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

Позивача: ОСОБА_3

Представника позивача: ОСОБА_4

Відповідачки, представника співвідповідача-ОСОБА_5:
ОСОБА_3

представника відповідача-Смоднянської сільської
ради:ОСОБА_6

Відповідача: Приватного нотаріуса - ОСОБА_7

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів справу за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_7, та до співвідповідачів: ОСОБА_5, Смоднянської сільської ради,
приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 про
визнання недійсними договору дарування житлового будинку та договору дарування
земельної ділянки а також Державного акту на право приватної власності на землю
серії НОМЕР_1 від 18.10.1999 року на ім"я ОСОБА_7 та проведення реального
розподілу будинковолодіння та земельної ділянки .

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3
звернувся в суд із позовом до ОСОБА_7, та до співвідповідачів: ОСОБА_5,
Смоднянської сільської ради, приватного нотаріуса Косівського районного
нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання
недійсними договору дарування житлового будинку та договору дарування
земельної ділянки а також Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 18.10.1999
року на ім"я ОСОБА_7 та проведення реального розподілу
будинковолодіння та земельної ділянки .

Позивач
ОСОБА_3, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_8 яка на випадок своєї смерті 18.06.1993 року зробила заповітне розпорядження,
яким заповіла йому належну їй частину житлового будинку, що знаходиться
в АДРЕСА_1.
Заповіт від імені матері було посвідчено секретарем виконкому Смоднянської сільської ради Косівського району
18.06.1993 року і зареєстровано в реєстрі за НОМЕР_2. Однак про вказаний
заповіт він дізнався тільки в 2004 році, так як батько після смерті матері йому
нічого не говорив про наявність заповіту. Житловий будинок з господарськими
спорудами на земельній ділянці 0,3229 га про який мова йде в заповіті на його
ім"я, був придбаний батьками, тобто ОСОБА_8 та ОСОБА_5 за час перебування
в шлюбі на підставі договору купівлі - продажу від 08.08.1986 року і оформлений на прізвище батька ОСОБА_5. Земельна
ділянка площею, 0,3229 га на якій розміщене дане будинковолодіння на підставі
Державного акту про право приватної власності також оформлена на
ім"я батька. Оскільки і будинковолодіння і земельна ділянка були придбані
батьками в шлюбі, то воно належить останнім
на праві спільної сумісної власності подружжя по '/2 частині. В
зв"язку із смертю матері, відповідно до вимог ст. ст. 524-526 ЦК України в ред. 1963 року   він являється

2

спадкоємцем по заповіту на належну
ОСОБА_8 1А частину майна так як із дня відкриття спадщини, протягом
шести місяців вступив у володіння спадковим майном . Так, в січні 1994 року,
протягом шести місяців з дня смерті матері він із відома батька ОСОБА_5, його
брата -ОСОБА_3 та в присутності сестри ОСОБА_4 безперешкодно взяв із спадкового
майна, належні матері чотири великі різнокольорові жіночі платки із тороками та
три ікони (образи): "Святого Миколая", "Божої Матері" і
"Таємна вечеря", тобто вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном. По закону він
вважався таким, що прийняв спадщину, однак батько не ставивши його до
відома подарував своїй другій дружині, відповідачці в справі, ОСОБА_7 згідно
договорів дарування від 29.09.1999 року, житловий будинок та земельну ділянку,
які посвідчені приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу
та зареєстровані в реєстрах № 87, № 88. Просить позов задоволити в повному
обсязі.

Представник
позивача, ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_3 підтримала, дала суду аналогічні
пояснення та ствердила, що дійсно в її присутності брат в січні 1994 року,
протягом шести місяців з дня смерті матері, із відома батька ОСОБА_5
безперешкодно взяв із спадкового майна належні матері чотири великі
різнокольорові жіночі платки із тороками та три ікони (образи): "Святого
Миколая", "Божої Матері" і "Таємна вечеря", тобто
вступив у фактичне управління та володіння спадковим майном. Як до смерті
матері так і після її смерті позивач двічі, тричі в рік постійно приїзжав
додому, допомагав батькові у веденні господарства. Про договір дарування
спадкового будинковолодіння та земельної ділянки а також про заповіт позивач
дізнався в 2005 році. Просить позов задоволити в повному обсязі.

Відповідачка,
ОСОБА_4, та як представник співвідповідача ОСОБА_5, позовні вимоги заперечила,
суду пояснила, що відповідно до заповіту від 18.06.1993 року ОСОБА_8 заповіла
позивачеві, своєму синові, належну їй частину житлового будинку, що знаходиться
в с. Смодна Косівського району. Померла ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1. З дня смерті
спадкодавця позивач взагалі не вів ніякого
догляду за будинковолодінням та не допомагав батькові у веденні домашнього господарства
а також ніколи не оплачував податок за землю та страхові платежі, так як
появлявся в спірному будинку раз у три чотири роки. Ще із-за життя ОСОБА_8
виїхав на постійне місце проживання в Донецьку область де фактично і проживає
на даний час . Про наявність складеного матір"ю заповіту в його користь
ОСОБА_3 було добре відомо, так як останній час від часу приїзджаючи говорив
сусідам, що йому непотрібна частина
житлового будинку, що заповіла йому мати, оскільки в цьому будинку має доживати
його батько. Відсутність позивача протягом багатьох років в с Смодна
Косівського району , як до смерті матері так і після цього, його неучасть в
несенні будь-яких витрат по утриманню майна, його ремонті, обслуговуванні,
благоустрої і т.п., невиконання вимог закону
щодо порядку і строків прийняття спадщини свідчать про те, що позивач спадщину
не прийняв. Просить в позові відмовити .

Представник
відповідача, ОСОБА_9, сільський голова Смоднянської сільської ради позовні
вимоги підтримав, суду пояснив, сім"я ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає в АДРЕСА_1 .
Право власності на будинковолодіння по вказаному адресу зареєстровано за
ОСОБА_5 а тому Смоднянською сільською радою 06.05.1999 року і було видано
Державний акт на право приватної власності на землю на ім"я останнього, а
саме на 0,3229 га, що числилась в користуванні за вказаним господарством .
Ствердив, що позивач час від часу приїзджає в село до батька однак чи допомагає
останній утримувати господарство батьків йому не відомо. Просить в позові
відмовити .

Відповідачка, приватний нотаріус
Косівського районного нотаріального округу ОСОБА_7
позов заперечила , суду пояснила, що 29 вересня 1999 року вона
посвідчила договір дарування житлового будинку, згідно якого ОСОБА_5 подарував
а гр.ОСОБА_4 прийняла в дар належний

3

ОСОБА_5 житловий будинок із
господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 і розміщений на
земельній ділянці Смоднянської сільської ради. Вказаний житловий будинок
належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Косівською державною нотаріальною конторою
08.08.1986 року за реєстром НОМЕР_6, будинок зареєстрований в
Коломийському МБТІ за НОМЕР_7 , господарський НОМЕР_8, що було підтверджено довідкою
Смоднянської сільської ради від 22 липня 1999 року № 123. А також 29 вересня
1999 року вона посвідчила договір дарування земельної ділянки згідно якого ОСОБА_5 подарував а гр.ОСОБА_4 прийняла в дар належну
ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,3229 га , що знаходиться в с Смодна Косівського району Івано-Франківської області і
перебуває у віданні Смоднянської сільської ради. Земельна ділянка надана для
обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного
господарства. Ця земельна ділянка належала дарителю ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної
власності на землю серії НОМЕР_3 НОМЕР_4 виданого Смоднянською сільською радою
06 травня 1999 року і зареєстрованого в книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за НОМЕР_5.
Вказані договори були посвідчені на підставі пред"явлення дарителем всіх необхідних для цього документів, що
посвідчували право останнього. Просить в позові відмовити .

Суд вислухавши
сторони, свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16,
вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають до
часткового задоволення із наступних підстав :

Як встановлено в судовому засіданні батьками позивача: ОСОБА_8 та
співвідповідачем ОСОБА_5 за час перебування в шлюбі було придбано
житловий будинок , що в АДРЕСА_1, на
підставі договору купівлі-продажу посвідченого Косівською державною
нотаріальною конторою 08.08.1986 року за реєстром НОМЕР_6, будинок
зареєстрований в Коломийському МБТІ за НОМЕР_7 , господарський НОМЕР_8, що було
підтверджено довідкою Смоднянської сільської ради від 22 липня 1999 року № 123.
Свідоцтво про право власності було зареєстровано тільки на ОСОБА_5. За вказаним
будинковолодінням числилась земельна ділянка площе. 0,3229 га

Згідно ст. 16 ЗУ „Про власність"
майно, нажите подружжям за час шлюбу , належить їм на праві спільної сумісної власності, що також стверджується статтею 60
СК України ( ст.22 КпШС України в редакції 1969 року) якою встановлено, що
майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав із
поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми,
хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається , що кожна річ набута
за час шлюбу , крім речей індивідуального користування , є об"єктом права
спільної сумісної власності подружжя . Набуття майна за час шлюбу створює
презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає , що ні
чоловік , ні дружина не зобов'язані доводити наявність права спільної сумісної
власності на майно , набуте у шлюбі. Суд вважає доведеним в судовому засіданні,
що будинковолодіння в АДРЕСА_1, яке згодом оформив відповідач на своє ім"я
відповідно до статей 22, 25, 27-1 КпШС ( в редакції 1969 року) є спільною
сумісною власністю подружжя, тобто нажите сторонами в період шлюбу та є
об'єктом права приватної власності.

У відповідності до п.1 ст. 70 СК
України вбачається , що у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними , якщо
інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором . Окрім того як
передбачено п.3 ст.368 ЦК України , майно , набуте подружжям за час шлюбу , є
їхньою спільною сумісною власністю п.2 ст. 372 ЦК України передбачено , що у
разі поділу майна , що є у спільній сумісній власності, вважається , що частки
співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Наведені обставини
дають підстави для висновку, що спірне будинковолодіння та земельна ділянка
являється спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .

4

Як вбачається із
заповіту ( а.с.5) мати позивача ОСОБА_8 на випадок своєї смерті зробила
заповітне розпорядження, згідно якого належну їй частину будинковолодіння, що в
с. Смодна Косівського району заповіла ОСОБА_3. Вказаний заповіт був посвідчений
секретарем Смоднянської сільської ради 18
червня 1993 року ОСОБА_15, про що остання в судовому засіданні підтвердила та пояснила,
що ОСОБА_8 покликала її додому так як мала намір зробити заповітне
розпорядження. Так 18.06.1993 року вона і посвідчила вказаний заповіт, який не
був ні змінений ні скасований.

Свідок ОСОБА_10
суду пояснила , що як до смерті матері та і після її смерті позивач ОСОБА_3 три
- чотири рази на рік постійно приїзжає до батьківського будинку , що в с Смодна ,
допомагає батькові по господарству.

Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 ствердили в судовому засіданні, що
позивач щорічно приїзджає додому , до батька на свята, однак участі у веденні
домашнього господарства не бере так як проживає в Донецькій області.

Свідок ОСОБА_14
суду пояснив, що його просив ОСОБА_5 поїхати разом із ним в смт. Верховину по
його другу дружину ОСОБА_7, із якою він проживає більше десяти років. Щодо
заповіту, чи договорів дарування йому нічого не відомо.

Як вбачається із
протоколу допиту свідка ОСОБА_3 , який ствердив , що в листопаді 1993 року
померла мати позивача, ОСОБА_8, після смерті якої позивач в січні 1994 року в
його присутності із дозволу свого батька , ОСОБА_8
взяв із дому в пам"ять про свою матір, чотири жіночі різнокольорові великі
платки та три ікони - а.с. 32 .

Суд вважає
доведеним в судовому засіданні факт вступу позивача протягом шести місяців
після смерті матері в управління та володінням спадковим майном. У відповідності
до вимог ст. 549 ЦК України
( в ред 1963 року ) та п.16ч.2 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року
«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне
значення» визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично
вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до
ст. 534 ЦК України
( в редакції 1963 року ) встановлено, що кожний громадянин може залишити за
заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної
домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так
і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом... Факт наявності заповіту
від імені ОСОБА_8, що посвідчений 18.06.1993 року секретарем Смоднянської
сільської ради на користь позивача (а.с. 5) ніким не оспорюється .

Позовна вимога
ОСОБА_3 в частині визнання права власності на спадкове
майно та його розподілу саме по 1/2 частині не може підлягати до задоволення із
наступних підстав :

Як встановлено в
судовому засіданні батько позивача, співвідповідач ОСОБА_5 1925 р.н. на день смерті своєї дружини,
ІНФОРМАЦІЯ_1, був особою пенсійного віку а у відповідності до вимог ст.
535 ЦК України
( в ред. 1963 року) непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці
померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин
частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова
частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість
спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і
вжитку. Однак суд не може брати до уваги список речей домашнього вжитку,
поданий в судовому засіданні представником позивача ОСОБА_4, як спадкове майно,
що підлягає розподілу оскільки, акт опису спадкового майна складається
нотаріусом чи депутатом округу , відразу
після смерті спадкодавця, чого не було зроблено в даному випадку.

В судовому засіданні встановлено,
що спадкове майно після смерті ОСОБА_8
складається із 1/2 частини будинковолодіння , що вАДРЕСА_1 та відповідно
1/2 частини земельної ділянки закріпленої за вказаним будинковолодінням.

5

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_8
по закону являлись: ОСОБА_5 - чоловік - спадкоємець (обов»язкової частки),
ОСОБА_3 - син -спадкоємець по заповіту та ОСОБА_4 - дочка. Частка спадкового
майна по закону складала б по 1/3 частині кожному із вказаних спадкоємців..

А тому із врахуванням вказаних часток суд вважає, що співвідповідачу
ОСОБА_5 належить : 1/3 х 2/3 = 2/9 =4/18 із спадкових 1/2
частки. Загальна частка ОСОБА_5 складає :
1/2 + 4/18 =9/18 + 4/18 = 13/18 , що становить 72/100 % - ідеальної долі.

Частка
спадкового майна, на яку слід визнати право власності за позивачем , ОСОБА_3
складає : 9/18 - 4/18 = 5/18 , що становить 28/100 % ідеальної долі.

У відповідності
до вищевказаних часток, згідно варіанту розподілу спірного будинковолодіння
згідно висновку № 08-в-І судової будівельно-технічної експертизи ( а.с. 35-44)
за позивачем ОСОБА_12 слід визнати право власності на 5/18 частину , що
становить 28/100 % ідеальної долі спадкового будинковолодіння, що в АДРЕСА_1 та виділити
йому : приміщення І -веранду площею 3,0 м.кв. вартістю - 2116,05 грн ,
приміщення 5 - кімнату , площею 20,9 м.кв. вартістю - 14741,82 грн , та
приміщення «В» - кладовку, вартістю 4483 грн . А також за позивачем слід
визнати право власності відповідно до розподілу часток в житловому будинку -
0,07 га ( 700 кв.м.) земельної ділянки закріпленої за вказаним
будинковолодінням .

На підставі
вищевказаного, посвідчені 29 вересня 1999 року договір дарування житлового
будинку та земельної ділянки ( а.с. 6-7) слід визнати незаконними а також слід
визнати незаконним Державний актНОМЕР_9, НОМЕР_10 , що виданий Смоднянською
сільською радою на ім"я ОСОБА_7 18.10.1999 року та зареєстрований в книзі
записів Державних актів за НОМЕР_11.

В судовому засіданні
не опорювалось право відповідачки ОСОБА_7 на отриманий дар від ОСОБА_5 а тому
за ОСОБА_7 слід визнати право власності на 13/18 частини, що становить 72/100 %
-ідеальної долі будинковолодіння, що в АДРЕСА_1 та виділити їй : приміщення 1-
коридор площею 4,9 м.кв. вартістю - 3456,22 грн, приміщення 2 - коридор площею
6,2 кв.м. вартістю 4373,17 грн , приміщення 3 - кухня, площею 13,3 кв.м.
вартістю - 9381,16 грн , приміщення 4 - кімнату , площею 20,8 м.кв. вартістю -
14671,28 грн , приміщення 6 - кладова ,площею 9,5 кв.м. вартістю 6700,83 грн,
приміщення 7 - ванна , площею 6,6 кв.м. вартістю 4655,31 м.кв. та приміщення
«Б» - стайню, вартістю 6066 грн, приміщення "Г" - стодолу, вартістю
2637 грн, приміщення "N" - криницю вартістю 3750 та приміщення
"Д" - вбиральню вартістю 88 грн . А також за ОСОБА_7 слід визнати
право власності відповідно до розподілу часток в житловому будинку - 0,18 га (
1800 кв.м.) земельної ділянки закріпленої за вказаним будинковолодінням.

Із ОСОБА_7 слід
стягнути в користь позивача ОСОБА_3 253 грн грошової компенсації за перевищення
частки ідеальної долі.

Земельну ділянку розміром 0,0951 га ( 951 кв.м.) залишити в спільному
користуванні для обслуговування житлового будинку та господарських споруд
.

На підставі
наведеного ст.ст. 22, 25, 27-1 КпШС ( в редакції 1969 року), ст.ст. 534, 549 ЦК України ( в
редакції 1963 року), керуючись ст.ст. 213 - 215 ЦПК України , суд , -

ВИРІ ШИВ:

Позов задоволити частково . Визнати
незаконним договір дарування житлового будинку
від 29 вересня 1999 року посвідчений приватним нотаріусом Косівського районного
нотаріального округу ОСОБА_7,
та зареєстрований в реєстрі за НОМЕР_11, згідно якого ОСОБА_5 подарував а гр.ОСОБА_4 прийняла в дар належний ОСОБА_5
житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що

6

знаходиться в АДРЕСА_1.

Визнати
незаконним договір дарування земельної ділянки від 29 вересня 1999 року
посвідчений приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу
ОСОБА_7, та зареєстрований в реєстрі за НОМЕР_11, згідно якого ОСОБА_5
подарував а гр.ОСОБА_4 прийняла в дар належну ОСОБА_5 земельну ділянку площею
0,3229 га , що знаходиться в с
Смодна Косівського району
Івано-Франківської області і перебуває у віданні Смоднянської сільської ради.

Визнати
незаконним Державний актНОМЕР_9, НОМЕР_10 , що виданий Смоднянською сільською
радою на ім"я ОСОБА_7 18.10.1999 року та зареєстрований в книзі записів
Державних актів заНОМЕР_11.

Визнати за
ОСОБА_12 1954 року народження право власності на 5/18 частину , що становить
28/100 % ідеальної долі спадкового будинковолодіння, що в АДРЕСА_1 та виділити
йому : приміщення І -веранду площею 3,0 м.кв. вартістю - 2116,05 грн ,
приміщення 5 - кімнату , площею 20,9 м.кв. вартістю - 14741,82 грн , та
приміщення «В» -кладовку, вартістю 4483 грн . ОСОБА_3 виймає дверні полотна
Д-5, Д-6 , Д-8 і замуровує (заставляє) дані дверні отвори. Входить в свою
частину будинку через двері Д-2.

А також за ОСОБА_12 визнати право власності відповідно до розподілу
часток в житловому будинку, на 0,07 га ( 700 кв.м.) земельної ділянки
закріпленої за будинковолодінням, що в АДРЕСА_1 .

Визнати за
ОСОБА_7 право власності на 13/18 частини, що становить 72/100 % - ідеальної
долі будинковолодіння, що в АДРЕСА_1 та
виділити їй: приміщення 1- коридор площею 4,9 м.кв. вартістю - 3456,22 грн,
приміщення 2 - коридор площею 6,2 кв.м. вартістю 4373,17 грн , приміщення 3 -
кухня, площею 13,3 кв.м. вартістю - 9381,16 грн , приміщення 4 - кімнату ,
площею 20,8 м.кв. вартістю - 14671,28 грн , приміщення 6 -кладова ,площею 9,5
кв.м. вартістю 6700,83 грн, приміщення 7 - ванна , площею 6,6 кв.м. вартістю
4655,31 м.кв. та приміщення «Б» - стайню, вартістю 6066 грн, приміщення
"Г" -стодолу, вартістю 2637 грн, приміщення "N" -
криницю вартістю 3750 та приміщення "Д" -вбиральню вартістю 88 грн .

А також за
ОСОБА_7 слід визнати право власності відповідно до розподілу часток в житловому
будинку на 0,18 га ( 1800 кв.м.) земельної ділянки закріпленої за
будинковолодінням, що в АДРЕСА_1.

Стягнути із
ОСОБА_7 в користь позивача ОСОБА_3 253 грн грошової компенсації за перевищення
частки ідеальної долі.

Земельну ділянку
розміром 0,0951 га ( 951 кв.м.) залишити в спільному користуванні для
обслуговування житлового будинку та господарських споруд .

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження , якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження , але апеляційна скарга не була подана в
строк , рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку .

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до
Косівського

районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна
скарга на

рішення суду може бути подана до Івано-Франківського Апеляційного суду
через

Косівський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне

оскарження.