Справа №2-1096/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

08 лютого 2007 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді                                       Демченко О.М.

при секретарі:                                               Гресько
О.В.

розглянувши у
попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої
дорожньо-транспортною пригодою,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

У судовому
засіданні представник позивачки позовні вимоги позивачки підтримав повністю та
просив їх задовольнити, посилаючись на слідуючи обставини.

06 липня 2006 року водій
ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ-21043» держномер НОМЕР_1, рухаючись по
АДРЕСА_1 порушив Правила дорожнього руху та скоїв зіткнення з автомобілем
«Мітсубісі-Спейстар» держномер НОМЕР_2 під керуванням позивачки. При цьому
пасажир автомобіля позивачки ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, а автомобіль
був значно пошкоджений.

По даному факту
ДТП була проведена досудова перевірка відділом дізнання УДАІ ГУМВС України в
Одеській області, в ході якої було встановлено, що причиною вказаного ДТП є
порушення п. 10.4 Правил
дорожнього руху водієм ОСОБА_2 і ці порушення знаходяться у причинному зв'язку
з наслідками, що наступили.

Постановою
Овідіоподьського районного суду Одеської області від 22.09.2006 р. ОСОБА_2 був
визнаний винним в здійсненні ДТП, а у зв'язку із закінченням строків
притягнення о адміністративної відповідальності справа була припинена.

Відповідно до
висновку ІНФОРМАЦІЯ_1.
комісії фахівців-автотоварознавців лабораторії експертних досліджень
«ІНФОРМАЦІЯ_2» у зв'язку з пошкодженням автомобіля «Мітсубісі» позивачці з боку
відповідача був спричинений матеріальний збиток у розмірі 17731,21 гривні, за
проведення дослідження позивачкою була сплачена сума 360 гривень.

У результаті
дорожньо-транспортної пригоди позивачці була заподіяна також і моральна шкода,
яка виразилась в першу чергу в занепокоєнні та переживанні, величезному
потрясінні, страху від побаченого на місці ДТП, за життя та здоров'я її та її
чоловіка, який знаходився в якості пасажира в автомобілі у момент зіткнення. З
вини відповідача виникла необхідність звернутися до лікарні та одержати
кваліфіковану медичну допомогу. Зазначені обставини а також самі тілесні
ушкодження чоловіка позивачки   і
спричинили її страждання. Автомобіль був єдиним джерелом пересування

родини позивачки, а розбитий та не
відремонтований з вини відповідача автомобіль, а тим більше неможливість його
використання за призначенням створювала додаткові незручності.

Ці обставини
зруйнували звичний спосіб життя родини позивачки, породили страждання від
безвихідності в рішенні питання про відновлення автомобіля своїми силами.
Засобів для цього не було і позивачка змушена була брати у позику на певних
умовах, що створювало значні незручності.

В зв'язку з
ситуацією що сталося, позивачка у даний час знаходиться в дуже важкому
матеріальному положенні і моральному стані, переживає, нервує, оскільки
відповідач навіть не спробував відшкодувати добровільно завданий збиток,
заподіяний по його вини.

Перераховані
моральні страждання у зв'язку з пошкодженням страждання здоров'я і втрата
звичного для позивачки способу життя носять тривалий характер, оскільки
обставини які можуть усунути і компенсувати заподіяний збиток до теперішнього
часу не настали.

Тому позивачка
просить стягнути з відповідача на її користь матеріальний збиток в розмірі 18091,21 гривні, суму
сплаченого державного мита, а також стягнути заподіяну моральну шкоду, яку
позивачка оцінює в 10
ООО гривень.

Відповідач у
судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав повністю, та просив "їх
задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши
пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню у
повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них
правовідносини.

Постановою
інспектора з дізнання групи дізнання УДАІ ГУМВС України в Одеській області про
відмову в порушенні кримінальної справи встановлено, що 06.07.2006 року приблизно о
18 год. 00 хв. водій
ОСОБА_2, 1979 року
народження, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21043» держномер Р НОМЕР_1, рухаючись по
АДРЕСА_2, не зайняв відповідне крайнє положення
на проїзній частині, при виконанні розвороту з правого ряду не надав перевагу
автомобілю «Мітсубісі-Спейстар» держномер НОМЕР_2, під керуванням водія
ОСОБА_1, 1967 року народження, яка рухалась у попутному напрямку в лівій смузі
руху, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення. Внаслідок даної
дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Мітсубісі-Спейстар» держномер
НОМЕР_2 ОСОБА_3, 1964 року народження, отримав тілесні ушкодження у вигляді:
ЗЧМТ, СГМ, зашиб шийного відділу хребта, з якими звернувся до Міської клінічної
лікарні № 1, від проходження судово-медичного освідкування відмовився. Причиною
даної дорожньо-транспортної пригоди явилось порушення вимог п. 10.4 Правил
дорожнього руху водієм ОСОБА_2, що виразилось в тому, що він при виконанні
розвороту на нерегульованому перехресті, завчасно не зайняв відповідне крайнє
положення на проїзжій частині, та при розвороті з правої смуги руху не надав
дорогу транспортному засобу, який рухався у попутному напрямку в лівій смузі
руху, що і спричинило наслідки що наступили (а.с. 7).

Постановою
Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.09.2006 року по справі № 3-9693/06, справа про
притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності була закрита, у
зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 8).

Відповідно до
висновку ІНФОРМАЦІЯ_1.
комісії фахівців-автотоварознавців лабораторії експертних досліджень, у зв'язку
з пошкодженням автомобіля «Мітсубісі» держномер НОМЕР_2, позивачці з боку
відповідача був спричинений матеріальний збиток у розмірі 17731,21 гривні (а.с. 10-16).

Позивачкою також
були сплачені витрати за проведення зазначеної експертизи в розмірі 360 гривень, що
підтверджується рахунком ІНФОРМАЦІЯ_3 та
квитанцією (а.с. 17-18).

Згідно до вимог
ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала.

Відповідно до ч.
1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням, або утриманням транспортних засобів, що створює
підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Таким чином,
автомобіль „ВАЗ-21043" держномер Р НОМЕР_1, що знаходився під керуванням
відповідача, та автомобіль «Мітсубісі-Спейстар» держномер НОМЕР_2, який
знаходився під керуванням позивачки, відносяться до категорії джерел підвищеної
небезпеки.

Згідно із п. 1
ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, що завдана внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною
особою.

Відповідно до
вимог ст. 1192 ЦК
України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може
зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або
відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Таким чином,
враховуючи те, що саме з вини відповідача трапилась дорожня-транспортна
пригода, тобто саме з його боку позивачці була спричинена як матеріальна так і
моральна шкода, а також те, що у судовому засіданні відповідач позовні вимоги
позивачки визнав повністю та просив їх задовольнити і судом було прийнято
визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе позовні вимоги позивачки
задовольнити у повному обсязі.

Тому суд стягує
з відповідача на користь позивачки заподіяну матеріальну шкоду: у зв'язку з
пошкодженням автомобілю 17731,21
гривні, витрати за проведення експертизи в розмірі 360 гривень, а
всього: 18 091 гривню
21 коп.

Суд також вважає, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачці
була заподіяна також і моральна шкода, яка виразилась в першу чергу в
занепокоєнні та переживанні, величезному потрясінні, страху від побаченого на
місці ДТП, за життя та здоров'я її та її чоловіка, який знаходився в якості
пасажира в автомобілі у момент зіткнення. Крім цього, автомобіль був єдиним
джерелом пересування родини позивачки, а розбитий та не відремонтований з вини
відповідача автомобіль, а тим більше неможливість його використання за
призначенням створювала додаткові незручності. Тому суд також стягує з
відповідача на користь позивачки заподіяну моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень.

Відповідно до вимог
ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому суд також
стягує з відповідача на користь позивачки сплачене нею державне мито та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у загальному розмірі 218 гривень 50 коп.

Керуючись ст.ст.
10, 11, 88, 130, 174,
209, 212-215 ЦПК України, ст. 1167,
ст. ч. 1 ст. 1187, п. 1 ч. 1 ст. 1188, ст. 1192 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою -задовольнити у
повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну
шкоду в розмірі 18 091 (вісімнадцять тисяч дев'яносто
одної) гривні 21
коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну
шкоду в розмірі 10 ООО (десяти тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 218 (двісті вісімнадцять) гривень 50 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 5-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України.