У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 лютого 2007 року                                                                      м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Григор'євої Л.І.,

суддів:

Балюка М.І.,      Гуменюка В.І.,  Барсукової В.М., Данчука В.Г., -

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання права власності та
усунення перешкод у користуванні колодязем і відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся із зазначеним
позовом, у якому просив визнати за ним право власності на колодязь, який
знаходиться на його земельній ділянці в АДРЕСА_1, а також просив зобов'язати
відповідачів не чинити йому перешкод у користуванні цим колодязем і стягнути з
них на його користь 5000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Золочівського районного суду
від 25 листопада 2004 року, залишеною
без  змін  ухвалою
апеляційного  суду  Львівської
області  від 14 лютого 2005 року,
провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності та усунення  перешкод у
користуванні колодязем і відшкодування моральної шкоди зупинено до набрання
законної сили рішенням (ухвалою) суду при вирішенні справи за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, виконавчого комітету Підгородненської сільської ради про
встановлення порядку користування земельною ділянкою.

У касаційній скарзі ОСОБА_1просить
скасувати ухвали суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, постановивши ухвалу про зупинення провадження у
справі, виходив з положень ч. 4 ст. 221 ЦПК України (1960 року) про обов'язок
суду зупинити провадження в справі у зв'язку з неможливістю розгляду даної
справи до вирішення іншої справи, що розглядається у цивільному порядку.

З такими висновками суду першої інстанції погодився і суд апеляційної
інстанції, залишаючи ухвалу без зміни.

Проте, з цими висновками погодитись не можна з тих підстав.

При постановленні ухвал ні суд першої, ні
апеляційної інстанції не зазначили конкретно цивільної справи, що перешкоджає
розгляду конкретної справи і не навели мотивів, чому вважають неможливим
розглянути питання про захист права власності на будинок. Інші будівлі,
споруди,

якщо вони не є окремими об'єктами власності,
то вони є приналежністю основної речі.

За таких обставин, постановлені ухвали вважати обґрунтованими немає
підстав. Такі ухвали підлягають скасуванню з передачею питання для вирішення
судом першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу задовольнити.

Ухвалу   Золочівського   районного
суду    Львівської     області   від 25 листопада 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської  області від
14 лютого 2005 року скасувати, а питання для вирішення передати до
Золочівського районного суду Львівської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                Л.І.
Григор'єва

Судді:                                                                          М.І.
Балюк

В.І. Гуменюк

В.М. Барсукова

В.Г. Данчук