У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г.,
розглянувши  8 червня     2007 року касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у Микитівському районі м.
Горлівки  на
рішення Микитівського  районного суду м. Горлівки від 14
грудня 2006 року та Апеляційного суду Донецької області від 11 квітня  2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Микитівському районі м.
Горлівки  про
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що при виконанні трудових
обов'язків він отримав травму, йому було заподіяно ушкодження здоров'я.

Згідно з висновком
медико-соціальної експертної комісії від                  16 квітня 2002 року йому
встановлено безстроково 40 % втрати працездатності й   ІІІ групу інвалідності, у подальшому йому
встановлено 60 % втрати працездатності.

Вважаючи свої права
порушеними, просив стягнути з відповідача на його користь на відшкодування
моральної шкоди 75 000 грн.

Рішенням Микитівського  районного суду м. Горлівки від 14 грудня 2006
року позов задоволено частково: стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Микитівському районі м. Горлівки на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди               24 000 грн.

Рішенням Апеляційного суду
Донецької області від 11 квітня  2006
року зазначене рішення суд першої інстанції змінено, зменшено розмір
відшкодування моральної шкоди до 18 000 грн.

У обгрунтування касаційної скарги
зазначене відділення посилається на невідповідність висновків судів обставинам
справи, неправильне застосування судами норм матеріального права  та ставить питання про скасування зазначених
судових рішень й ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з того, що ушкодженням здоров'я ОСОБА_1 заподіяно
моральну шкоду, обов'язок відшкодування якої Законом України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності” покладено на відділення Фонду.

Зменшуючи розмір
відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд  врахував обсяг моральних страждань позивача, пов'язаних із ушкодженням здоров'я,
і  визначив його з урахуванням обставин справи та принципу розумності.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України    суд касаційної інстанції
не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у
х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у
Микитівському районі м. Горлівки  про відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у Микитівському районі м.
Горлівки  на
рішення Микитівського  районного суду м. Горлівки від 14
грудня 2006 року та Апеляційного суду Донецької області від 11 квітня  2006 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги
матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду
України                                                      А.Г. Ярема