АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ   ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14 лютого 2007 року                                                                                      м. Чернівці

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Чернівецької області в складі:

Головуючого:
Чміля І.Х.

Суддів: Заводян
К.І., Сулятицької М.М.

Секретаря: Фурлєт О.С.

З
участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4. розглянувши цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, за   апеляційною
скаргою   ОСОБА_2   на
рішення Сторожинецького районного суду від 21 листопада 2006 року, -

встановила:

В липні 2006 року
ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом до ОСОБА_2

Посилався на те, що 22
жовтня 2003 року він
уклав договір дарування належної йому частини чотирьохкімнатної квартири № АДРЕСА_1 м. Сторожинець. Цей договір просив
визнати недійсним, оскільки він був укладений без наміру створення правових наслідків
(фіктивний). Фіктивність договору обґрунтовував тим, що напередодні він скоїв
дорожно-транспортну пригоду і з метою
ухилення від матеріальної відповідальності та звернення арешту на майно
уклав цей договір з одним із співвласників квартири - своєю матір'ю ОСОБА_2

Оскільки відповідачка відмовляється добровільно розірвати цей договір, то
просив визнати його недійсним.

Справа: 22ц-75/2007р.                                                             Головуючий
І інстанції

Категорія: 11/13                                                                          Яківчик
І.В.

Суддя-доповідач:
Чміль І.Х.

Рішенням Сторожинецького районного суду від 21 листопада 2006 року позов
задоволено, договір дарування частини квартири від 22.10.2003 року, укладений
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусам Сторожинецького
нотаріального округу за реєстром №
НОМЕР_1, визнано недійсним.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_2, відповідачка по
справі, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм
матеріального І процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення. Підставою для скасування рішення
суду першої інстанції вважає неповне та неправильне дослідження судом
окремих обставин і доказів та неправильна їх юридична оцінка. Окремі факти, які
викладені у рішенні суду, не відповідають фактичним обставинам справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про
визнання договору дарування квартири
недійсним суд підставно виходив з того, що відповідно до ст. 58 ЦК України (в редакції 1963
року), яка діяла на момент укладення договору, ця угода є недійсною з
підстав її фіктивності, оскільки у сторін угоди відсутній намір створити ті
правові наслідки, які задекларовані в угоді. Тобто волевиявлення учасників
угоди не відповідало їх дійсній волі.

Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що у позивача були
відсутні підстави та дійсне волевиявлення для укладання договору дарування
своєї частки в квартирі із наміром на створення юридичних наслідків, оскільки
він будучи на той час студентом і проживаючи в гуртожитку, не мав іншого житла.

Повно і об'єктивно встановивши фактичні обставини суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те,
що між сторонами ( сином та матір'ю ) було фальшиве
дарування частини квартири (без визначення частки) - без наміру
передати право власності, але з метою приховати це майно від майбутніх
кредиторів.

Судом встановлено, що дарування частки в квартирі
відбулося через 2 дні
після скоєної позивачем дорожньо-транспортної пригоди за наслідками якої з
нього була стягнута заподіяна шкода.

Підтвердженням того, що сторони не мали дійсних намірів створити юридичні
наслідки укладеної ними угоди від 22.10.2003
року є також особиста заява
відповідачки, яку вона подала до суду, в якій зазначала, що ... «ОСОБА_1
добровільно відмовився від 1/5
частки квартири і подарував мені, бо він постійно влізає в якісь халепи і
скривається від правоохоронних органів...».

Колегія суддів вважає, що судом
першої інстанції повно з'ясовані обставини,
що мають значення для справи, а висновки суду відповідають цим обставинам.

Доводи апеляційної
скарги не спростовують зроблених судом висновків, а тому оскаржуване рішення
слід залишити без змін.

Керуючись ст.
ст. 303,307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сторожинецького районного суду від 21 листопада 2006 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути
оскаржена протягом двох місяців безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:
/підпис/ Судді: /підписи/ З
оригіналом згідно: