Справа № 22ц- 3207                                 Головуючий у 1 інстанції Волкова О.І.
Категорія 19                                            Доповідач апеляційного суду Мурлигіна О.Я.
РІШЕННЯ

Іменем    України

16 січня 2007 року                                                                      м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого                                                Славгородської Н.П.,

суддів:                                                           Мурлигіної О.Я., Базовкіної Т.М.,

при секретарі судового засідання                     БобуйокІ.Ф.,

за участю:

позивачки                                                     ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 2
листопада 2006 року

за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2006 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Позивачка вказувала, що остання, колишня дружина її сина ОСОБА_3, неодноразово зверталася до органів внутрішніх справ з
заявами відносно неї та її сина. В них ОСОБА_2
навмисно викладала недостовірні відомості. Так, 12 січня 2006 року в заяві поданої до міліції звинуватила її в тому, що вона
нібито 10 січня 2006 року зайшла в квартиру її сина і відповідачки та ображала
останню. Таки звернення мали місце і раніше, зокрема в грудні 2004 року. Між тим, протиправної поведінки ні вона ні син
не допускали, а неправдивість обвинувачень
відповідачки підтверджено постановами про відмову в порушенні
кримінальних справ від 14 січня 2005 року та 22 січня 2006 року. Розповсюдженням ОСОБА_2 неправдивих відомостей та
безпідставністю обвинувачень її та її сина ОСОБА_3 принижена її честь і
гідність та завдано моральну шкоду.

Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідачки 1500
грн. моральної шкоди.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 2
листопада 2006 року з відповідачки на користь
позивачки стягнуто 50 грн. моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильність висновків суду
щодо зменшення розміру моральної шкоди, просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким стягнути з відповідачки на її користь 1500 грн. моральної
шкоди.

ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі також просить рішення скасувати та закрити провадження по справі. На думку цього апелянта,
висновки суду суперечать обставинам справи та вимогам матеріального права.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивачки, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1

2

задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної
шкоди, суд виходив з протиправності дій відповідачки, яка в заявах від 29
грудня 2004 року на ім'я виконуючого
обов'язки прокурора м. Южноукраїнська та від 12 січня 2006 року на ім'я начальника Южноукраїнського MB УМВС України в Миколаївської області, виклала неправдиві відомості відносно позивачки
та її сина ОСОБА_3, умисно звинувачуючи їх в неправомірних діях, що не мали
місця. Дійшовши висновку, що такими діями
порушено особисте немайнове право позивачки на честь і гідність та завдано їй моральну шкоду, суд стягнув з відповідачки на користь
позивачки 50 грн. моральної шкоди.

Між тим, з такими висновками суду
погодитися не можна з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що дійсно позивачка звинувачувала
відповідачку та її сина (свого колишнього чоловіка) в протиправних
вчинках.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що вона зазначала про це в заявах,
які подавала в правоохоронні органі. Зокрема,
ОСОБА_2 29 грудня 2004 року зверталася з заявою на ім'я
прокурора м. Южноукраінська, вказуючи на протиправні дії ОСОБА_3, скоєні ним 23 грудня 2004 року. Заява була направлена для
розгляду у Южноукраїнський MB УМВС України в Миколаївської області. 13 січня 2006 року вона подала заяву безпосередньо до Южноукраїнського MB УМВС України в Миколаївської
області, вказуючи на протиправні дії
ОСОБА_1, вчинені останньою 10 січня 2006 року відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 - Ганни (а.с. 7-9,31,33,34,40,41).

З цих заяв вбачається, що відповідачка зверталася за захистом, як вона
вважала, своїх порушених прав в органи, основним
завданням яких відповідно Закону України «Про міліцію» є забезпечення особистої небезпеки громадян, захист їх прав і
свобод, законних інтересів, запобігання правопорушенням
та їх припинення. Таким чином, ОСОБА_2 діяла в
межах права, наданого їй ч. 4 ст. 55 Конституції України, згідно якої кожен має
право будь - яким не забороненим законом способом
захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

В такому випадку звернення відповідачки до органів внутрішніх справ в межах
її конституційних прав не може бути розцінено як
поширення відомостей, що принижують честь,
гідність або завдають шкоди інтересам позивачки, а тому вона не може нести відповідальності
з підстав, передбачених ст. 280 ЦК
України.

За таких обставин факт відмови в порушенні кримінальних справ за заявами
позивачки постановами від 14 січня 2005 року
та 9 вересня 2006 року відповідно не мають правового значення.

Оскільки висновки суду суперечать обставинам справи та вимогам
матеріального права, колегія суддів вважає, що
рішення відповідно до п.п.3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_1

Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що суд не взяв до уваги постанову судді Южноукраїнського міського суду від 8 серпня 2003 року про
закриття адміністративної справи відносно її сина не можуть
бути взяті до уваги, оскільки це не відноситься до предмету
заявленого позову (а.с.4,43 -44).

Не може бути задоволено прохання ОСОБА_2 про закриття провадження у справі,
оскільки таки вимоги суперечать положенням ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а апеляційну скаргу ОСОБА_2   задовольнити частково.

3

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 2
листопада 2006 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом
двох місяців з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до
Верховного Суду України.