УХВАЛА

іменем
України

2007р. лютого місяця «7» дня, колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого:       Філатової Є.В.
Суддів:        Шестакової Н.В. Кателіна В.П. При секретарі:        Гребенніковій И.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі апеляційну скаргу Сільськогосподарського закритого акціонерного
товариства /далі СЗАТ/ „Агрофірма Крим" на рішення Бахчисарайського
райсуду від 9 жовтня 2006 року по цивільній справі за позовом СЗАТ „Агрофірма Крим" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6, треті особи: Державне підприємство дослідне господарство „Передгірське" Інституту винограду і вина
„Магарач" Української Академії аграрних наук, Державна виконавча служба в
Бахчисарайському районі про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

СЗАТ „Агрофірма Крим" звернулося з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6 про стягнення
матеріальної шкоди в сумі 198 675грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі державних актів відповідачі є
власниками земельних ділянок на поле ІНФОРМАЦІЯ_1,
на якому розташовані багаторічні насадження - виноградники.
Зазначені виноградники знаходяться у
користуванні і на балансі позивача. Ухвалою Господарського суду від 20.09.2005р. у забезпечення позову СЗАТ
„Агрофірма Крим" до Віденської сільської ради по спору про визнання
недійсними рішень з питань видання державних актів на них було накладено
арешту, про що державний виконавець повідомив відповідачів та інститут „Магарач". Незважаючи на це, відповідачі
зібрали урожай винограду у кількості 79470кг та здали його інституту „Магарач". Виходячи з середньої ціни на
реалізацію продукції по 2,5 грн.
розмір шкоди становить 198675грн., якій позивач просив стягнути з відповідачів солідарно.

Відповідачі, позов не визнали, пояснили, що зібрали урожай, але свої дії вважають законними, оскільки виноградники знаходяться на
їх землі.

Рішенням Бахчисарайського райсуду від 9 жовтня 2005 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі СЗАТ „Агрофірма Крим" просить скасувати рішення,
ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. Вважає, що суд першої інстанції
не дав належної оцінки фактичним обставинам справи і доводам позивача про те,
що урожай зібраний під час перебування
виноградників був під арештом. Мале місце навмисне нехтування постанови суду.
Вимоги суду розмежувати відповідальність кожного з заподіювачів шкоди не можна виконати, оскільки ділянки відповідачам    в натурі не

Справа №22-ц-527/2007р.                                               Головуючий в 1 інстанції Атаманюк Г.С.

Доповідач Філатова Є.В.

2

виділені, межові ознаки відсутні. Відмовляючи в позові за недоведеністю,
суд не прийняв та не оглянув у якості доказу відеозапис збору винограду.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з
направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції за таких обставин.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив тільки з того, що
позивач не відокремив вину кожного з відповідачів та суму спричиненої
матеріальної шкоди. Але це не може бути підставою для
відмови в позові, якщо з матеріалів справи, а саме державних актів, убачається розмір ділянки кожного з відповідачів.

Допустивши таке порушення, суд першої інстанції взагалі не досліджував ніяких обставин справи, не навів суджень з приводу
суттєвих питань, які мають значення для вирішення спору, фактично не розглядав
позовних вимог, що відповідно до п.5 ч.1 ст. 311 ЦПК України позбавляє суд
можливості вирішити питання по суті і є підставою для повернення
справи на новий розгляд.

Відповідно до ч.3 ст. 373 ЦК України право власності на земельну
ділянку поширюється на поверхневий
(ґрунтовий) шар, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на неї знаходяться. За даними Рескомітету по земельних
ресурсах при розпаюванні реорганізованих
господарств у Бахчисарайському районі багаторічні насадження оцінювалися відокрем. їх вартість є складовою частиною грошової
оцінки сільськогосподарських угідь,
переданих у колективну власність господарств.

Разом з тим, зі справи убачається, що позивач експлуатував виноградники на
підставі договорів оренди земельних паїв, укладених з відповідачами. Дію цих
договорів припинено після видачі державних актів на землю.

Проте рішення Віденської сільської ради, на підставі якого видані державні акти, були оспорені і виноградники під час збору урожаю,
згідно з ухвалою Севастопольського господарського
суду від 20.09.2005р., знаходилися під арештом.

Постановою зазначеного суду від 10 листопада 2005р. затверджено рішення
господарського суду АРК від 19-25.04.2005р., яким СЗАТ „Агрофірма Крим"
відмовлено у визнанні недійсними рішення
Віденської сільської ради про передачу у колективну власність КП „Агрофірма „Крим" земельних ділянок та визнання недійсними
державних актів на право колективної власності
на землю та скасовано ухвалу про забезпечення позову.

Але, за поясненням представника відповідачів, зазначену постанову скасовано
Вищим Господарським Судом України з направленням
справи на новий розгляд. Таким чином, зазначений спір не вирішено, його
результати можуть вплинути на результати розгляду даного спору.

Враховуючи наведене, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи
на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись п.5
ст.311,315 Цивільного процесуального кодексу України колегія

суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу СЗАТ „Агрофірма Крим" задовольнити, рішення Бахчисарайського райсуду від 9 жовтня 2006 року скасувати,
справу направити на новий розгляд у місцевий суд.

Ухвала набуває чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржена в

касаційну інстанцію до Верховного
Суду України протягом двох місяців після

проголошення.