Справа № 22-ц-208   2007р.                               Головуючий у 1-й інстанції РазумоваІ..Є.
Категорія 19                                                      Суддя-доповідач                        Смирнова Т.В.
РІШЕННЯ
іменем України

01 лютого 2007 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області у складі:

головуючого - Смирнової Т.В.

суддів - Данильченко Л.О., Ведмедь Н.І.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

та осіб, які беруть участь у справі - апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Конотопського міськрайонного суду від 20 грудня 2006 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні будинком і земельною ділянкою та про стягнення 5000 грн. моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Конотопського міськрайонного суду від 20 грудня 2006 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  200 грн. у
відшкодування моральної шкоди, 8,50 грн. судового збору, 7,50 грн. витрат за
ІТЗ, 20 грн. витрат на правову допомогу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить частково змінити рішення суду першої інстанції і
задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, стягнувши з відповідача 5000
грн. моральної шкоди, а також понесені ним судові витрати у повному обсязі.
Апелянт вважає, що суд помилково прийняв до уваги неправдиву інформацію
представника санепідемстанції, і неправомірно не прийняв до уваги показання
свідків з боку позивача.

При
постановленні рішення суд виходив з того, що позивач не надав достатніх доказів
причинного зв'язку між погіршенням стану його здоров'я і запахом від свинарника
з господарства ОСОБА_2.

Однак,
враховуючи те, що відповідачем все ж таки були допущені окремі порушення в
утриманні свиней - він утримував більшу кількість голів, ніж дозволено, складав
гній поблизу межі позивача, чим позивачу була завдана моральна шкода, суд
дійшов висновку про часткове задоволення позову.

2

Вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні в
частині розміру відшкодування моральної шкоди з наступних підстав.

Судом першої
інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1, а відповідач
ОСОБА_2- по АДРЕСА_2.

На території садиби ОСОБА_2
розташована свиноферма.

Перевіркою санепідемстанції
від 21 вересня 2006 року встановлені наступні порушення в утриманні свиноферми
кількістю 20 голів: не дотримана санітарна захисна зона (свинарник знаходиться
на відстані 15 м від будинку ОСОБА_1 замість норми 25 м, гній складається на
відстані 2 м від водозабірної колонки ОСОБА_1). Приписано в строк до 01 жовтня
2006 року заборонити експлуатацію свиноферми.

Перевіркою
санепідемстанції від 24 жовтня 2006 року встановлено, що кількість свиней
скорочено до 12 голів, вони розмішені в свинарнику на відстані 25-26 м від
будинку ОСОБА_1, гній складається на відстані 2 м від межі земельної ділянки
ОСОБА_1. У зв'язку з невиконанням припису санепідемстанції від 21 вересня 2006
року, на ОСОБА_2 був накладений штраф, крім того, 24 жовтня 2006 року винесена
постанова про заборону експлуатації свиноферми вище дозволеної кількості голів
свиней.

Комісійним
обстеженням садиби ОСОБА_2  від 13 грудня
2006 року порушень при утриманні свиней не встановлено, кількість свиней
становила 9 голів, відстань від свинарника до житлового будинку ОСОБА_1 складає 26.5 м, що відповідає державним
санітарним правилам, складання гною на території садиби не встановлено.

З пояснень
представника Конотопської районної санепідемстанції Баранова П.М., які він надав у суді першої інстанції, вбачається, що при
першій перевірці у вересні 2006 року відстань від свинарника до
житлового будинку позивача була виміряна неправильно. Ця помилка в подальшому
була виправлена, і згідно вимірів, дійсна відстань становить 26,5 м при нормі
25 м., тобто норма не порушена.

При виїзді
складу суду разом зі сторонами та представниками санепідемстанції та
міськвиконкому на місце проживання сторін, порушень в утриманні свиней
відповідачем не було встановлено, гній на території садиби не складався (а.с.
69-70). Крім цього, ОСОБА_2 надав суду апеляційної інстанції акт
санітарно-епідемічного обстеження його домоволодіння від 09 січня 2007 року
(а.с. 89), з якого вбачається, що порушень санітарних норм по утриманню свиней
та складанню гною в домоволодінні відповідача не встановлено.

3

Доводи апелянта
ОСОБА_1, з приводу того, що через сморід від господарства відповідача у нього
загострилась стенокардія і він потрапив до лікарні, а крім цього, в зв'язку з
смородом погіршився загальний стан здоров'я ОСОБА_1, колегія суддів не може
прийняти до уваги і погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки
позивач не підтвердив це доказами.

При цьому
колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно
розміру морального відшкодування і приймає до уваги доводи апелянта з приводу
того, що відповідач ОСОБА_2 не зразу виконав приписи санепідемстанції і не
одразу усунув порушення санітарних норм.

Факт завдання моральної шкоди позивачу правильно встановлений судом першої
інстанції. Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд при визначенні розміру
відшкодування моральної шкоди не в повній мірі врахував ту обставину, що
порушення відповідачем санітарних норм і правил продовжувалось тривалий час - з
літа 2006 року.

Так, з
матеріалів справи вбачається, що перша перевірка проведена санепідемстанцією у
вересні 2006 року, друга - у жовтні 2006 року, при цьому на відповідача був
накладений штраф за невиконання приписів санепідемстанції.

Таким чином,
лише після застосування до відповідача мір адміністративного впливу, він привів
своє господарство у належний стан і у відповідність санітарним нормам і
правилам.

Тому, на думку
судової колегії, розмір відшкодування моральної шкоди потрібно збільшити і
визначити в сумі 500 (п'ятсот) грн. Цей розмір буде відповідати принципам
розумності та справедливості при даних обставинах справи.

Крім цього,
приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 звертався суду з двома вимогами, і вимога про
стягнення на його користь моральної шкоди задоволена, колегія суддів вважає, що
витрати за надання правової допомоги необхідно розподілити між сторонами
порівну.

За таких
підстав, підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  50 (п'ятдесят) грн. витрат на правову
допомогу, а не 20 грн. як визначив суд першої інстанції.

Крім того, в
зв'язку з частковим задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_1, колегія суддів
вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені
апелянтом витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
апеляційним судом у розмірі 7,50 грн. та судовий збір за подання апеляційної
скарги у розмірі 4, 25 грн.

4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК
України, колегія суддів:

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити рішення Конотопського міськрайонного суду від 20 грудня 2006 року в даній справі в частині розміру відшкодування
моральної шкоди та розміру витрат на правову допомогу.

Стягнути за цим рішенням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  500 (п'ятсот) грн.
на відшкодування моральної шкоди, 50 (п'ятдесят) грн.
витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2  на користь
ОСОБА_1 сплачені ним при поданні апеляційної скарги витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
апеляційним судом у розмірі 7,50 грн. та судовий збір за
подання апеляційної скарги у розмірі 4, 25 грн.

Рішення Конотопського міськрайонного суду від 20 грудня 2006 року залишити без змін в частині стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1  7,50 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи місцевим судом та 8,50 грн. держмита за подання позову.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців.