У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 квітня 2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у складі:

Головуючого:                   Сеніна Ю.Л.

Суддів:                   Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,

Охрімчук Л.І., Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду
України в Закарпатській області про поновлення виплати пенсії та повернення
пенсійного посвідчення,

в с т а н о в и л а :

У січні 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  Головного управління Пенсійного фонду України
в Закарпатській області про поновлення виплати пенсії та повернення пенсійного
посвідчення, мотивуючи свої вимоги тим,
що йому незаконно припинили виплату пенсії у зв'язку з виїздом за кордон і
відібрали пенсійне посвідчення, чим позбавили його всіх пільг, хоч фактично він
залишився проживати в Україні. А тому просив суд поновити виплату пенсії,
повернути пенсійне посвідчення, виплатити заборгованість з невиплаченої пенсії
за період з 1 квітня 2004 року, стягнути 450000 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди та 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також
відсотки за користування його пенсією.

Судом в якості співвідповідача
було притягнуто до участі у справі управління Пенсійного фонду України в
Великоберезнянському районі Закарпатської області.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 6 червня 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатській
області від          4 жовтня 2006 року, в задоволені позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено.

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення і ухвалити нове про
задоволення його позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що
касаційна скарга  підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦПК України
суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених,
невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів, що виникають із
цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших
правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами
іншого судочинства.

Пунктом 1 ч.1 ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства України , який набрав чинності з 1 вересня 2005
року, передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскаржень його
рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень
п.7 ст.3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні
ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, що
вимоги ОСОБА_1 зводяться до визнання незаконними дій Головного управління
Пенсійного фонду України в Закарпатській області та управління Пенсійного фонду України в
Великоберезнянському районі по припиненню виплати
пенсії і вилучення посвідчення та про поновлення виплати пенсії і повернення
посвідчення, а у зв'язку з цим і про стягнення заборгованості по пенсії та
відшкодування завданої такими діями управління матеріальної та моральної шкоди.

Оскільки спір між сторонами виник
з приводу оспорювання дій суб'єкту владних
повноважень - управління Пенсійного фонду України при здійсненні ним владних
управлінських функцій на основі законодавства при призначенні і припиненні
виплати пенсії, то він в цій
частині не може розглядатись в порядку цивільного судочинства, а підлягає вирішенню
в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи, що як суд першої
інстанції, так і апеляційний суд помилково після набрання чинності КАС України
розглянули всі вимоги ОСОБА_1 в порядку, визначеному цивільним процесуальним законодавством, ухвалені у
справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи до суду першої
інстанції для уточнення позовних вимог  і
з'ясування які вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного
судочинства, а які в порядку цивільного судочинства, та належного їх розгляду.

Керуючись ст.ст. 336,
338, 343, 344 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України,

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 6 червня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатській області від 4 жовтня 2006 року
скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Сенін Ю.Л.

Судді:                                                                                       Левченко Є.Ф.

Лихута
Л.М.

Охрімчук Л.І.

Романюк Я.М.