Справа №22- 395                                              Головуючий
Категорія 5                                                                         Доповідач Висоцька B.C.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2007 року                                                        Апеляційний суд Донецької області

в складі

головуючого   ВИСОЦЬКОЇ B.C.

суддів                ОСИПЧУК О.В., БІЛЯЄВОЇ О.М.

при секретарі   СЕВАСТЬЯНОВІЙ
Л.В. з участю представників позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника товариства з обмеженою
відповідальністю „Шахтар" Сеніва Андрія Михайловича

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу за скаргою відповідача - товариства з
обмеженою відповідальністю (далі -ТОВ) „Шахтар" на ухвалу Вугледарського
міського суду Донецької області від 28 листопада 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ТОВ „ШАХТАР"
про скасування рішень загальних зборів, визнання недійсними  угод купівлі-продажу,
поновленні в правах учасника товариства, визнання недійсними змін, визнання
недійсним статуту товариства, скасування державної реєстрації статуту

ВСТАНОВИВ

28.10.2005
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ „Шахтар", ОСОБА_4 з зазначеним позовом. 6 листопада 2006 року уточнив позовні вимоги.

З метою
забезпечення позову ОСОБА_1 просив накласти арешт на нерухоме майно
ТОВ „Шахтар", заборонити проведення учасникам ТОВ „Шахтар" загальних
зборів, заборонити вирішувати питання стосовно зміни в засновницькі та статутні документи товариства, заборонити
укладати угоди щодо відчуження належним учасникам товариства часткам.

Ухвалою Вугледарського міського
суду від 28 листопада
2006 року
заява ОСОБА_1. задоволена в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ТОВ „Шахтар" просить скасувати
ухвалу, посилаючись на те, що судом порушені норми процесуального права. В судовому засіданні представник ТОВ „Шахтар"
СЕНІВ A.M., відповідач ОСОБА_4 підтримав скаргу.

Представники позивача ОСОБА_5, ОСОБА_3 заперечували проти задоволення
апеляції, просили ухвалу залишити без змін.

Апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи на новий розгляд  з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.312 ч.3 ЦПК України за результатами
розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції суд
апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду першої інстанції, якщо останній
порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З матеріалів справи вбачається, що судом був обраний
спосіб забезпечення позову у вигляді накладення арешту на цілісний майновий
комплекс - нерухоме
майно, розташоване в м. Вугледар по вул.
ІНФОРМАЦІЯ_1, що належить відповідачеві ТОВ „Шахтар" та заборонено
учасникам ТОВ „Шахтар" проводити загальні збори учасників, Відчужувати
належні учасникам частки, заборонити вносити зміни в установчі документи ТОВ
"Шахтар".

Проте з таким
висновком погодитися не можна, оскільки він суперечить вимогам
процесуального закону.

Згідно до ст. 151   ЦПК забезпечення позову
допускається в усякій стадії розгляду
справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Постановлена судом ухвала не
мотивована.

Відповідно до
ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову
мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами, а тому
невідповідність заходів забезпечення позову обсягу позовних вимог є підставою
для скасування ухвали суду першої інстанції про вжиття таких заходів.

Загальні збори акціонерів
відповідно до ст. 41 Закону „Про господарські товариства"
є вищим органом акціонерного товариства, до компетенції якого входить вирішення
усіх питань, пов'язаних із діяльністю товариства. Предметом оскарження є
рішення загальних зборів як вищого органу господарського товариства, тобто
питань внутрішньої діяльності товариства. Заборона проводити загальні збори
учасників товариства порушує право на участь у загальних зборах і управління
товариством тих учасників товариств, які не оскаржують рішення органів його
управління, надане їм ст..ст.122,136,145,151,159 ЦК України та
ст..41,56,65,68,81 Закону України „Про господарські товариства" та
суперечить змісту забезпечувальних заходів та меті їх застосування, яка полягає
у необхідності захисту інтересів учасника процесу, а не позбавлення прав інших осіб, зокрема права на управляння товариством,
передбаченого ст. 10
зазначеного Закону.

Суд вжив
такий захід забезпечення позову як заборону проведення зборів такого
товариства, що за правовими наслідками означає втручання суду в діяльність господарського
товариства.

Згідно з положеннями ст. 12 Закону України " Про господарські товариства"
саме товариство, а не його учасники, є власниками майна, набутого в результаті
підприємницької діяльності на підставах, не заборонених законом.

Відповідно до
вимог ст. 4 Закону України „Про власність"
саме власник вправі вчинити щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать
закону. Оскільки позивач не є власником
приміщення, накладати заборону на відчуження взагалі майна, за спором який не
має відношення до майнових зобов'язань підприємства за вимогою позивача не
можна вважати обґрунтованими.

Крім того,
такою ухвалою суд фактично втрутився в господарську діяльність товариства,
та не перевірив, чи вони безпосередньо зачіпають права і охоронювані законом
інтереси позивача ОСОБА_1.

Ціна позову
та вартість майна, на яке накладено арешт є очевидно не співмірними, що
порушує право власності відповідача ТОВ „Шахтар" на належне їм майно. Судом не наведено відповідних мотиві на те,
чому саме накладено арешт на все нерухоме майно відповідача у справі.

За таких обставин апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Керуючись
ст.ст.307 ч.2п.4, 312 п З ЦПК України, апеляційний суд УХВАЛИВ

Скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю „Шахтар" СЕНІВА
Андрія Михайловича задовольнити.

Ухвалу Вугледарського міського суду м. Донецька від 28 листопада 2006 року скасувати, справу повернути на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення.

Ухвала може
бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.