Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Сімферопольського районного суду від             19 червня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від            15 січня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до садового
товариства (далі-СТ) “Мраморне”, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, визнання недійсним Державного акта про право власності на
земельну ділянку та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що її
чоловік ОСОБА_3. був членом СТ “Моноліт” та користувався земельною ділянкою
НОМЕР_1 у цьому товаристві, в ІНФОРМАЦІЯ_1 році ОСОБА_3. помер і вона прийняла
спадщину, проте при оформленні права на земельну ділянку дізналась, що на неї
ОСОБА_2. в ІНФОРМАЦІЯ_2 році вже видано Державний акт про право власності на
землю, чим порушено її права та заподіяно моральну шкоду. Позивачка просила
визнати незаконним Державний акт про право власності на земельну ділянку,
виданий ОСОБА_2., зобов'язати СТ “Мраморне” поновити її в членах товариства,
усунути перешкоди в користуванні ділянкою та стягнути 3000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Сімферопольського районного суду від 19 червня
2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим від            15 січня 2007 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати ухвалені в
справі судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального
права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що відмовляючи в
задоволенні позову, суди виходили із того, що позивачка не надала доказів на
підтвердження того, що після смерті чоловіка стала членом СТ “Моноліт”, на
спірній земельній ділянці будівель не було, земельна ділянка у власності
ОСОБА_3. не перебувала і до складу спадщини не увійшла.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_1. до СТ “Мраморне”, ОСОБА_2. про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою, визнання недійсним Державного акта про право власності на
земельну ділянку та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою             ОСОБА_1. на рішення
Сімферопольського районного суду від 19 червня 2006 року та ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 15 січня 2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін