Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18 липня 2007 року                                                                                      м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Гнатенка А.В.,

суддів:                       Косенка
В.Й.,                     Гуменюка В.І.,

Григор'євої Л.І.,                  Данчука В.Г.,-

розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в                      м. Красноармійську, третя
особа - державне підприємство “ВК “Краснолиманська”, про відшкодування моральної
шкоди, за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в                                         м. Красноармійську
на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 жовтня
2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 5 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2006 року ОСОБА_1. звернувся в суд із позовом до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську про
відшкодування моральної шкоди, мотивуючи тим, що він працював на підприємстві
ДП “ВК “Краснолиманська” з 18 липня 2000 року до 30 червня               2006 року, у тому числі з 4
січня 2005 року ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час виконання трудових обов'язків 5 квітня
2006 року з ним трапився нещасний випадок, унаслідок якого позивач отримав
травму. За даним випадком 7 квітня 2006 року було складено акт про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом, № 9. Висновком МСЕК від 2 червня 2006 року
позивачу встановлено вперше 25 % стійкої втрати професійної працездатності. Втратою
професійної працездатності позивачеві спричинено моральну шкоду, яку останні
оцінив у 20 000 грн. та просив стягнути з відповідача.

Рішенням Красноармійського міськрайонного
суду Донецької області                 від
19 жовтня 2006 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Донецької області
від 5 грудня 2006 року, позов задоволено частково. Стягнуто з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в                                         м. Красноармійську
на користь ОСОБА_1. на відшкодування моральної шкоди 7
500 грн.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями,
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську
подало до Верховного Суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити
нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1. у позові.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 214 цього Кодексу
- під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання, яка саме правова норма
підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Судами встановлено, що ОСОБА_1. працював на підприємстві ДП “ВК
“Краснолиманська” з 18 липня 2000 року до 30 червня 2006 року, у тому
числі              з 4 січня 2005
рокуІНФОРМАЦІЯ_1, був звільнений за власним бажанням. Під час виконання трудових
обов'язків 5 квітня 2006 року з ним трапився нещасний випадок, унаслідок якого
позивач отримав травму. За даним випадком 7 квітня 2006 року було складено акт
про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, № 9. Висновком МСЕК від 2
червня                    2006 року
позивачу встановлено вперше 25 % стійкої втрати професійної працездатності.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався, зокрема, на те, що згідно з
пунктом 27 статті 27 Закону України “Про Державний бюджет України на                 2006 рік” зупинено на 2006 рік
дію абзацу четвертого статті 1, підпункту “е” пункту 1 частини першої статті
21, частини третьої статті 28 та частини третьої статті 34 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”
у частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей.

Судами як першої, так і апеляційної інстанції
вищезазначені заперечення відповідача не були прийняті.

Вирішуючи спір, суди виходили з того, що
внаслідок виробничої травми ОСОБА_1. заподіяні моральні страждання та завдана
моральна шкода, обов'язок відшкодувати яку повинно бути покладено на відповідача
з підстав ст.ст. 21, 28, 34  Закону України
“Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”
(далі - Закон).

Однак з таким висновком судів погодитися не можна.

Відповідно до положень Закону право на отримання
потерпілим страхових виплат внаслідок виробничої травми настає з дня встановлення
йому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Судами встановлено, що позивачу
стійку втрату професійної працездатності встановлено вперше висновком МСЕК                     від 2 червня 2006 року.

Згідно з пунктом 27 статті 77 Закону України “Про Державний бюджет України
на 2006 рік” дію абзацу четвертого статті 1, підпункту “е” пункту 1 частини
першої статті 21, частини третьої статті 28 та частини третьої статті 34 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності” у частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам
їх сімей зупинено на 2006 рік.

Таким чином, судами першої та апеляційної інстанцій при вирішенні спору
помилково застосовано норми Закону, що не підлягали застосуванню.

Ураховуючи, що підставою для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1. став висновок
МСЕК від 2 червня 2006 року, а дію норм Закону України “Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, на підставі
яких здійснюється відшкодування моральної шкоди застрахованим особам, було
зупинено на 2006 рік пунктом 27 статті 77 Закону України “Про Державний бюджет
України на 2006 рік”, колегія суддів вважає, що правові підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Ураховуючи, що фактичні обставини справи встановлені судами вірно, але
неправильно застосовані норми матеріального закону, колегія суддів вважає за
необхідне відповідно до статті 341 ЦПК України ухвалені судові рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1.

Керуючись пунктом 5 частини першої статті 336, статтею 341, частиною другою
статті 344 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

в и р і ш и л а:

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Красноармійську задовольнити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області                 від 19 жовтня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької області                        від 5 грудня 2006 року
скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську
про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук