Справа №22 - 9507
інстанції Гончар В.М.
Категорія 33                                                                                         Доповідач
УХВАЛА                             ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2007 року                            Колегія суддів
судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючої:      Кривохижі В.І. Суддів:     Черниш Т.В.

Чорнобривець О.С. при секретарі      Дімановій Н.І. за участю адвоката    ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною  скаргою товариства з  обмеженою
відповідальністю  "Агрофірма
"Гаївське" на рішення Кіровоградського районного суду  від 8 серпня 2006 року та додаткове рішення
від 24 жовтня 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2006
року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 звернулись в суд з позовом до
товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гаївське"
про визнання договорів оренди землі недійсними.

Зазначали, що,
являючись власниками земельних ділянок згідно державних актів на право
приватної власності на землю, 13 грудня 2004 року між ними та відповідачем з
порушенням вимог чинного законодавства і шляхом обману були укладені договори
оренди земельних ділянок на 6 років. Зокрема, при підписанні договорів були
впевнені, що укладають їх із СТОВ "Гаївське", а не з відповідачем,
оскільки на момент їх укладення графа, де значиться найменування
"Орендаря" та "Реквізити сторін"- "Орендар" були
не заповненими з поясненням на тимчасову відсутність печатки, акти
приймання-передачі земельної ділянки ними не підписувалися, а проставлені в них
підписи підроблені, в договорах не зазначено, в який термін після державної
реєстрації договору земельна ділянка передається орендарю на порушення вимог
Закону України "Про оренду землі". Тому і просили визнати їх
недійсними.

Рішенням
Кіровоградського районного суду від 8 серпня 2006 року позовні вимоги
задоволені. Додатковим рішенням цього ж суду від 24 жовтня 2006 року стягнуто з
відповідача на користь держави судовий збір в сумі 714 грн. та 598 грн. 50 коп.
за інформаційно-технічне забезпечення.

2

В апеляційних
скаргах ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового про
відмову у задоволенні позовних вимог та зміну додаткового рішення в частині
стягнення витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Зазначається, зокрема,
що договори оренди землі були укладені та зареєстровані з дотриманням вимог
чинного законодавства. Доводи позивачів стосовно необізнаності щодо орендаря
нічим не підтверджені. Оскільки всі позови були об'єднані в одне провадження,
стягненню підлягають витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі ЗО
грн., а не 598 грн. 50 коп.

Заслухавши доповідача, пояснення представника
відповідача, яка підтримувала доводи скарг, позивачів, їх представників, які
заперечували проти її доводів, перевіривши матеріали справи в межах доводів
апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що скарга на основне рішення не грунтується на законі, не спростовує
висновків суду, тому не підлягає задоволенню, а скарга на додаткове рішення
підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 15 Закону України
"Про оренду землі" визначено перелік істотних умов договору оренди
землі, в тому числі умови і строки передачі земельної ділянки орендарю,
індексація розміру орендної плати та відповідальність за її несплату.

Відсутність у
договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а
також порушення вимог ст. ст. 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для
відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору
недійсним відповідно до закону.

Судом
встановлено, що 13 грудня 2004 року між сторонами укладені договори оренди
землі з зазначенням розміру земельної ділянки, грошової оцінки на момент
укладення договору, терміном на 6 років. Але в розділі 6 "Умови і строки
передачі земельної ділянки" в п.6.1 не зазначено, в який термін
здійснюється передача земельної ділянки орендарю після державної реєстрації за
актом приймання-передачі. Відповідачем не надано належних доказів щодо обчислення розміру орендної плати за землю з
урахуванням індексів інфляції. Крім того, позивачам для підпису
надавались не заповнені бланки договору.

Суд першої
інстанції належним чином встановив обставини справи, дав правильну оцінку
наданим доказам і відповідно до ст. ст. 15, 17, 21 Закону України "Про
оренду землі", Тимчасового порядку ведення реєстру земель, затвердженого
наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 2.07.2003 року
№174 дійшов обгрунтованого висновку про те, що в укладених між сторонами
договорах оренди землі відсутні істотні умови, передбачені ст. 15 Закону
України : умови і строки передачі земельної ділянки орендарю, індексація
орендної плати, визнавши їх недійсними.

Тому
безпідставні доводи скарги в цій частині, які були предметом розгляду в
судовому засіданні і їм дана належна оцінка, висновків суду вони не
спростовують. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, крім письмових доказів, ними
являються пояснення сторін, які оцінені судом відповідно до ст.ст. 10, 60, 212
ЦПК України. При цьому, пояснення позивачів щодо незаповнення бланків договорів
підтверджуються матеріалами справи, в яких наявні не повністю заповнені
договори, з виправленнями, суперечливими датами.

Рішення суду
ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального : права,
підстав для його скасування немає.

3

В той же час колегія суддів не може погодитися з додатковим рішенням
суду в частині стягнення витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Відповідно до п.6 Порядку оплати та п.1 Розмірів витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року №1258,
стягненню з відповідача на рахунок
одержувача по даній справі підлягає ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення замість 598 грн. 50 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Рішення Кіровоградського районного суду від 8 серпня 2006 року залишити без
змін.

Додаткове рішення суду від 24 жовтня 2006 року в частині стягнення витрат на інформаційно-технічне забезпечення змінити, стягнувши
з відповідача на рахунок одержувача ЗО грн. витрат замість 598 грн. 50
коп.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуюча: підпис

Судді : підписи

З оригіналом вірно :

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області  В.І.Кривохижа