Справа № 22ц338                                                                        Головуючий в суді 1
Категорія 39                                                                                    Доповідач Микитюк
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

12 лютого 2007 року                   Апеляційний суд Житомирської
області в складі:

головуючого                           Микитюк О.Ю.

суддів                                      Косигіної Л.М.,

Жигановської О.С.

при секретарі          Нечипоренко І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до
приватного підприємця ОСОБА_2 про зміну формулювання причини і дати
звільнення, відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою приватного підприємця
ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду від 07 листопада 2006 року,

встановив:

ОСОБА_1
звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила зобов'язати приватного
підприємця ОСОБА_2 змінити дату та формулювання причини її звільнення в наказі
про звільнення, вказавши датою звільнення 04
липня 2006 року, а
причиною звільнення - її
власне бажання. Крім того, просила стягнути з відповідачки на її користь
3000грн. на відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначила, що
з 01 квітня 2006 року працювала у
відповідача за трудовим договором ІНФОРМАЦІЯ_1. 20 червня 2006
року вона написала заяву про відгул і 21
червня під час відгулу зверталась до лікаря. Вважає, що відповідачка
безпідставно звільнила її за прогул. Під час розгляду справи позивачка у
встановленому процесуальному законом порядку підстави або предмет позову не
змінювала.

Рішенням
Коростенського міськрайонного суду від 07
листопада 2006 року
позов задоволено частково. Змінено формулювання звільнення ОСОБА_1 Скасовано наказ
НОМЕР_1 від 22.06.2006 року про
звільнення ОСОБА_1 за прогул. Визнано ОСОБА_1 звільненою з роботи з 30 червня 2006 року за власним
бажанням, зобов'язано відповідача внести відповідні зміни до трудової книжки
позивачки. Стягнуто з відповідачки на користь позивачки 600 грн. на
відшкодування моральної шкоди. В решті вимог відмовлено.

В апеляційній
скарзі приватний підприємець ОСОБА_2 просить скасувати рішення і ухвалити нове
рішення про відмову в позові. Апелянт посилається на невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального
права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Встановлено, що
з 01 квітня 2006 року ОСОБА_1
працювала у приватного підприємця ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно трудового договору. Наказом НОМЕР_1 від 22 червня 2006
року їй була оголошена догана за прогул, вчинений 21 червня 2006 року. Іншим
наказом за тим же номером та від тієї ж дати ОСОБА_1 звільнена з роботи за
ст.40 п.4 КЗпП України за прогул, вчинений 21 червня 2006
року. Як вбачається із запису в трудовій книжці від 30 червня 2006 року, трудовий
договір між сторонами знятий з реєстрації 04
липня 2006 року.

Оскільки за
кожне порушення дисципліни може бути застосоване лише одне дисциплінарне
стягнення (ч.2 ст.149 КЗпП
України), наказ про звільнення ОСОБА_1 за прогул не відповідає
вимогам закону. Враховуючи, що 20 червня 2006 року позивачка подала відповідачу заяву про звільнення за власним
бажанням, то її вимога про зміну формулювання причини звільнення є обґрунтованою.

Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди, то підстави для її
задоволення відсутні. Наявність такої шкоди позивачка пов'язувала з тим, що
внаслідок звільнення за прогул їй на 90 днів було скорочено термін отримання допомоги по безробіттю. Зміною формулювання причини звільнення
відновлені трудові права ОСОБА_1, що є достатнім відшкодування
моральної шкоди. Рішення суду в частині відшкодування
моральної шкоди слід скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в позові
за безпідставністю.

Також підлягає скасуванню рішення в частині скасування наказу про
звільнення та зобов'язання відповідача внести
зміни до трудової книжки позивачки, тому що з такими вимогами ОСОБА_1 не зверталась, і задоволивши їх суд порушив норми ч.1 ст.11 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, апеляційний суд

вирішив:

Апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду від 07 листопада 2006 року скасувати і ухвалити нове рішення. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Змінити формулювання причини звільнення
ОСОБА_1, викладене в наказі приватного підприємця ОСОБА_2 НОМЕР_1 від 22 червня 2006 року, з п.4 ст.40 КЗпП України (за прогул) на
ст.38 КЗпП України (за власним бажанням). В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.