Справа № 22ц-1128/07
УХВАЛА ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 квітня 2007 року Судова колегія судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

Головуючого: Медведева A.M.

Суддів:
Фарятьєва C.O., Заіки В.В.

При секретарі:
Харитоновій О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Луганську апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 15
січня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про порушення
батьківських прав, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом,
посилаючись на те, що відповідачка ОСОБА_2 є його дружиною, проживає окремо
разом з їх сином ОСОБА_3 і перешкоджає йому у спілкуванні з сином, побаченні з
ним, особистому його вихованні. З зазначених підстав ОСОБА_1 просив суд визнати
дії відповідачки незаконними та такими, що порушують його батьківські права,
визнати за ним право телефонувати туди де живе та знаходиться його син та
отримувати від відповідачки інформацію про стан свого сина, визнати за ним
право заходити у двір і стукати до хати де мешкає його син для його виклику або
виклику когось з мешканців цього будинку, визнати за ним право вимагати від
відповідачки надавати йому їх сина вдень і забирати сина з собою до себе додому
та до місця проживання його родичів, примусити відповідачку надавати йому їх
сина вдень у зручний для нього час та забезпечити виконання зобов'язання по
наданню йому сина неустойкою у розмірі 20 грн. за одноразове порушення
відповідачкою цього зобов'язання.

Оскаржуваним рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 15
січня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково: суд визнав
незаконними дії ОСОБА_2 по відмові ОСОБА_1 у спілкуванні з їх сином, ОСОБА_3, а
в решті позовних вимог відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з рішенням суду в частині відмови йому в
задоволенні позовних не згоден, просить його у цій частині скасувати і ухвалити
нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на те, що
оскаржуване рішення було ухвалене судом з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши
правильність і законність оскаржуваного рішення, дослідивши матеріали справи
судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки і з липня
2005 року відповідачка разом з сином перейшла мешкати до своєї матері за
адресою: АДРЕСА_1

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання за ним
права телефонувати туди де живе та знаходиться його малолітній син та
отримувати інформацію про його стан від відповідачки, суд виходив з того, що
тим самим будуть порушуватись передбачені ч.1 ст.32 Конституції України права
відповідачки, якою передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його
особисте і сімейне життя.

Висновок суду відповідає вимогам закону. При цьому,
судова колегія враховує, що цим будуть порушуватись не тільки права
відповідачки, а і її матері, яка мешкає разом з відповідачкою однією сім'єю.
Разом з цим, судова колегія вважає, що позивач має можливість отримувати
інформацію про стан свого сина в лікарні за місцем перебування останнього на
обліку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині
визнання права заходити у двір і стукати до хати, де живе його малолітній син,
щоб викликати когось з мешканців цього

будинку,
суд виходив з того, що тим самим будуть порушуватись передбачені ч.2 ст.30
Конституції України права відповідачки, якою передбачено, що не допускається
проникнення до житла чи до іншого володіння особи.

Зазначений висновок суду також відповідає вимогам закону. При цьому, судова
колегія враховує, що між сторонами склались неприязні стосунки і проникненням
до житла будуть порушуватись не тільки права відповідачки на недоторканість
житла, а і такі ж права її матері, яка мешкає разом з відповідачкою однією
сім'єю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частинах: визнання дій
відповідачки такими, що порушують його права; визнання за ним права вимагати
від відповідачки надавати йому його малолітнього сина вдень у зручний для нього
час; забирати сина з собою до себе додому та до місця проживання його родичів,
суд виходив з того, що позивач у своїй позовній заяві не конкретизував місце,
дні зустрічей та зручний для нього час для спілкування з дитиною. У судовому
засіданні ОСОБА_1 відмовився конкретизувати і уточнені свої вимоги у цій
частині, тому суд дійшов висновку, що тим самим можуть бути порушені права
відповідачки і це може негативно вплинути на психічний стан та здоров'я
малолітньої дитини.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в
частині забезпечення виконання зобов'язання відповідачкою по наданню йому сина
неустойкою у розмірі 20 грн. за кожне невиконання такого зобов'язання, суд
виходив з того, що спірні правовідносини регулюються нормами СК України, якими
такий вид забезпечення виконання зобов'язань батьками не передбачений.

Зазначений висновок суду також відповідає вимогам закону
і не спростовується доводами апеляційної скарги, тому судова колегія не вбачає
підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 314,
315 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сватівського районного суду Луганської області
від 15 січня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про порушення
батьківських прав залишити без змін.

Ухвала набирає
чинності негайно, але може бути оскаржена з дня її проголошення у
касаційному порядку протягом двох місяців до Верховного Суду України.