Справа № 22-350                                                                          Головуючий у 1 інстанції
Категорія 33                                                                                                   Калічак
Доповідач Приколота Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

07 травня 2007
року    колегія суддів Судової палати
у цивільних справах апеляційного

суду Львівської області в складі:

Головуючого-судді
Каблака П.І.

Суддів:                        Курій Н.М., Приколоти Т.І.,

При секретарі             Дунчюс
С В.

З участю                     адвоката ОСОБА_1,

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20
березня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_3, до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні спільною дорогою -,

встановила:

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 березня 2006
року позов задоволено. Зобов»язано відповідача не чинити перешкоди в
користуванні під»їзною дорогою до будинку АДРЕСА_1.

Додатковим
рішенням цього ж суду від 19
червня 2006 року з
відповідача стягнуто судові витрати на користь позивача.

Додатковим рішенням
цього ж суду від 01 грудня 2006 року зобов»язано
відповідача забрати з проїзної частини
дороги два металеві стовпці, на які навішана брама, будівельні
матеріали, дев»ять металевих стовпців, по яких натягнуто металеву сітку по
вулиці Стебницькій в с.Доброгостів.

Рішення   від 20 березня 2006 року оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі покликається на те, що справа розглядалася
необ»єктивно, досліджувались та брались в основу рішення тільки ті документи,
які були необхідні для винесення незаконного рішення. Вважає рішення
незаконним, необ»єктивним; судом неправильно застосовані норми матеріального права,
зроблено висновок, який не відповідає   обставинам
справи.   Попередній   власник
будинку,   який   тепер
належить позивачу, отримала земельну ділянку під будівництво
житлового будинку. Заїзд до цього будинку було запроектовано з вулиці Нової.
Йому (апелянту) надана під будівництво сусідня земельна ділянка. Між їхніми
ділянками не заплановано жодних заїздів, межа є рівною прямою лінією. Під час
будівництва свого будинку він своїми силами за власні кошти та за рахунок площі
своєї земельної ділянки зробив заїзд, яким з його дозволу користувався і
ОСОБА_5. Відповідно до будівельних паспортів заїзд до будинку АДРЕСА_1
заплановано з цієї ж вулиці, заїзд до його будинку заплановано з вулиці
Стебницької. Безпідставне покликання суду на те, що заїзд до будинку ОСОБА_5
був запроектований з вулиці Стебницької. Просить скасувати рішення від 20.03.2006 року та
направити справу на новий розгляд.

Заслухавши
суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, рішення суду першої
інстанції скасувати з направленням справи на новий розгляд з наступних підстав.

Встановлено, що
земельні ділянки сторін в с.Доброгостів Дрогобицького району Львівської області
межують між собою. ОСОБА_3, став власником земельної ділянки на вулиці АДРЕСА_1
на підставі договору дарування, вчиненого на його користь ОСОБА_6, якій
земельна ділянка належала на підставі Державного акту внаслідок приватизації. З
плану земельної ділянки, що міститься в будівельному паспорті ОСОБА_6,
вбачається, що ця ділянка розташована на вулиці АДРЕСА_1, з цієї вулиці на
ділянку запроектований заїзд. Цю обставину ствердив і свідок ОСОБА_7. Доказів
про внесення змін у вказаний план не надано. ОСОБА_2. користується сусідньою
земельною ділянкою, яка знаходиться на вулиці Стебницькій в цьому ж селі. Йому
земельна ділянка надана під індивідуальне будівництво на підставі рішення № 127
від 27.04.1984 року виконкому Дрогобицької районної Ради народних депутатів
Львівської області, наказу Дрогобицької птахофабрики від 15.12.1983 року № 48
та рішення виконкому Доброгостівської сільської Ради народних депутатів від
09.02.1984 року № 14. Відповідно до акту виносу в натуру меж земельної ділянки
і розбивки будівель, ця ділянка межує із ділянкою ОСОБА_6 (тепер - ОСОБА_3.),
межа між ними є прямою лінією, земельні ділянки між собою не сполучені
заїздами. Відповідач ствердив, що існуючий заїзд на виділену йому земельну
ділянку він облаштував на площі своєї ділянки власними силами. Сільський голова
ОСОБА_4 в судовому засіданні ствердив, що в сільській раді немає відомостей про
те, що дорога перебуває в комунальній власності, є на утриманні сільської ради
та нею споруджувалася. Доказів на спростування цих пояснень не надано.

Відповідно до
ст. 39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови
здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої
містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням
державних стандартів і норм, регіональних і місцевих правил забудови. Порядок
використання земельних ділянок здійснюється на підставі Законів України «Про
основи містобудування», «Про планування і забудову територій», «Про
архітектурну діяльність», Правил забудови населених пунктів, а також Державних
будівельних норм ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і
сільських поселень». Детальний план території розробляється згідно з
генеральним планом населеного пункту (ст. 13
Закону України «Про планування і забудову територій»). Цим планом поряд з
іншими показниками визначається розташування окремих земельних ділянок та
об»єктів, вулиць, проїздів, інші параметри забудови та вимоги, визначені
державними будівельними нормами.
При   використанні      земель
житлової   та   громадської
забудови   повинні дотримуватись
регіональні і місцеві правила забудови, якими встановлюється порядок
планування, забудови та іншого використання територій, окремих земельних
ділянок. Згідно із вимогами Закону України «Про основи
містобудування» при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені:
розробка містобудівної документації, проектів конкретних об»єктів з дотриманням
державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови
(ст.5). Відповідно до ст. 6
цього Закону державне регулювання у сфері містобудування здійснюється
органами місцевого самоврядування, а також спеціально уповноваженими органами з
питань містобудування та архітектури.
Відповідно до ст. 185 ЗК України землеустрій здійснюється
державними та іншими землевпорядними організаціями.

До участі в
справі не був залучений відділ містобудування та архітектури Дрогобицької
районної державної адміністрації, а також Дрогобицький районний відділ
земельних ресурсів, які згідно закону здійснюють державне регулювання у сфері
містобудування та землеустрою.

На підтвердження
права користування спірною земельною ділянкою сторони повинні надати документи,
які засвідчують таке право. В матеріалах справи відсутні відповідні докази. По
справі слід перевірити чи передавалася в комунальну власність спірна земельна
ділянка, оскільки з матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_2
виділена Дрогобицькою птахофабрикою. Слід визначити чи не має Дрогобицька
птахофабрика або її правонаступники відношення до цього земельного спору.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції покликається на пояснення
свідка ОСОБА_8, яким поряд з іншими особами підписано акт
земельно-погоджувальної комісії щодо порушення відповідачем земельного
законодавства і одночасно вказано, що свідок на місці не був, а лише підписав
акт, який використовувся як доказ порушення відповідачем земельного
законодавства з приводу якого виник даний спір. В поясненнях цього свідка
допущені неточності, зокрема в тій частині, що ОСОБА_3, купив будинок у
ОСОБА_2, що спростовується матеріалами справи і викликає сумнів чи свідок
взагалі брав участь у вивченні спірного питання. Поясненнями свідка ОСОБА_5 стверджується, що відповідач своїми силами
обладнав спірний заїзд. Він не заперечує, що заїзд на ділянку ОСОБА_6
запроектований з вулиці Нової.

Нічим не
стверджений висновок суду про те, що спірна земельна ділянка перебуває в
комунальній власності. Наведені вище обставини підлягають вивченню та
перевірці. Відповідно до встановлено, слід прийняти законне рішення по суті
спору.

За таких
обставин колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні спору суд
допустив порушення норм процесуального і матеріального права. Рішення
Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 березня 2006 року слід
скасувати та направити справу на новий розгляд.

Керуючись ст. 303, ч.І  п.5 ст.307, ст.313, ч.І п.2 ст.314, ст.315
ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської області від 20 березня 2006 року скасувати і направити справу
на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двох місяців з дня набрання
законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до Верховного Суду
України.