КОПІЯ Справа №2-176/07
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2007 року               Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді     - Парахіної Є.В.,

при секретарі             - Олефір А.О.,

з участю прокурора   - Шпака В.М.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м.
Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до в. о. слідчого СВ ЛВ на ст.
Полтава-Південна ЛУ на Південній залізниці УМВС України на транспорті ОСОБА_2,
Головного управління Державного
казначейства України у Полтавській області, Державного казначейства України, ЛУ
на Південній залізниці УМВС України на транспорті про відшкодування моральної
шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями
органів досудового слідства, посилаючись на те, що незаконними діями в. о. слідчого ОСОБА_2, які виразились в направленні
запитів міському голові м. Карлівка,
до Карлівської ЦРЛ та Полтавського психоневрологічного диспансеру в ході досудового слідства по кримінальної справи,
порушеній відносно його дружини - ОСОБА_3, тим самим поширивши серед людей інформацію про це, йому заподіяно
моральну шкоду, оскільки ця інформація порочить і його честь та
гідність, тим паче, що справа по обвинуваченню
ОСОБА_3 була закрита постановою суду від 31.07.2006 року, в зв'язку з чим просив стягнути на
його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 92769,00 грн. - як сукупну середню заробітну плату
за всю його трудову діяльність.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, пояснив, що в 2006 році відносно його дружини ОСОБА_3 було
порушено кримінальну справу за ознаками злочину,
передбаченого ч. ч. 1,3 ст. 358 КК України, яка перебувала в провадженні в.о. слідчого СВ ЛВ на ст. Полтава-Південна ЛУ на Південній залізниці
УМВС України на транспорті ОСОБА_2, вказана справа постановою
Ленінського районного суду м. Полтави від 31.07.2006 року була закрита. Слідчим же в червні 2006 року направлялись запити міському
голові м. Карлівка, до Карлівської ЦРЛ та Полтавського
психоневрологічного диспансеру, завдяки чому про порушення справи стало відомо широкому колу людей, а оскільки ця
інформація є такою, що порочить честь та гідність
позивача як чоловіка ОСОБА_3, просив на підставі Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання, попереднього
слідства, прокуратури і суду" відшкодувати заподіяну моральну шкоду, яку
оцінює в 92769,00 грн. - як сукупну середню заробітну плату за всю його трудову діяльність.

Відповідач ОСОБА_2 заперечила проти позову, пояснила, що дійсно в її
провадженні перебувала кримінальна справа
відносно ОСОБА_3? в зв'язку з проведенням досудового слідства по якій нею направлялись запити з метою з'ясування
даних про особу обвинуваченої у відповідності з
вимогами чинного кримінально-процесуального законодавства, тобто її дії є законними, а позовні вимоги ОСОБА_1
необгрунтовані, крім того, що він не може бути суб'єктом звернення до суду з вимогами про відшкодування шкоди на
підставі Закону України "Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього
слідства, прокуратури і суду".

Представник відповідача - ЛУ на Південній залізниці УМВС
України на транспорті просив відмовити в задоволенні позову як безпідставного,
оскільки в.о. слідчого ОСОБА_2 діяла у відповідності з вимогами КПК
України та вдіомчих нормативно-правових актів, що підтверджується також
результатами службового розслідування, проведеного Лінійним управлінням за фактом звернення ОСОБА_1 до суду з
позовом про відшкодування моральної шкоди, позивачем в судовому засіданні не
доведено факту заподіяння йому моральної шкоди, крім

того, він не може бути суб'єктом
звернення до суду з вимогами про відшкодування шкоди на підставі Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання,
попереднього слідства, прокуратури і суду", оскільки згідно його положень шкода
відшкодовується особам, яким безпосередньо завдана.

Представник відповідача - Головного управління Державного
казначейства України у Полтавській області, Державного
казначейства України просила відмовити в задоволенні позову з аналогічних
підстав.

Суд, заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно постанови від 14.05.2006 року в.о. слідчого СВ ЛВ на ст. Полтава ЛУ на Південній залізниці УМВС України на транспорті ОСОБА_2
прийнято до провадження кримінальну справу, порушену відносно ОСОБА_3
за ознаками злочинів, передбачених ч.ч. 1,
3 ст. 358 КК
України.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України, слідчий зобов'язаний
вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного,
повного і об'єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують
обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують і обтяжують його
відповідальність.

Згідно ст. 64 КПК України, при провадженні
досудового слідства, дізнання і розгляді справи в суді підлягають доказуванню,
обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що
характеризують особу обвинуваченого, пом'якшують та обтяжують покарання.

На виконання вищевказаних положень закону, в зв'язку з розслідуванням
кримінальної справи, з метою встановлення даних, що характеризують
особу обвинуваченої ОСОБА_3, направлялись запити депутату Карлівської міської
ради, головному лікарю Карлівської
центральної районної лікарні, головному лікарю Полтавського психоневрологічного
диспансеру, головному лікарю Полтавського обласного наркологічного диспансеру.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 31.07.2006 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної
відповідальності, передбаченої ч.ч. 1, 3 ст. 358 КК України на підставі ст. 7 КПК України внаслідок зміни обстановки, а провадження по
справі закрито.

Як вбачається зі змісту постанови суду, підсудна ОСОБА_3 в судовому засіданні вину визнала повністю, її винність у вчиненні
злочинів, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 358 КК України, повністю доведена зібраними по справі доказами.

Вказана постанова суду від 31.07.2006 року учасниками процесу в
апеляційному порядку не оскаржувалась, на даний час набрала законної сили.

Згідно висновку
службового розслідування за фактом звернення з позовною заявою ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди,
завданої йому незаконними діями органів досудового слідства від 13.11.2006 року, зтвердженого заступником
начальника ЛУ на Південній залізниці УМВС України на
транспорті, дії виконуючого обовязки слідчого СВ ЛВ на ст. Полтава майора міліції ОСОБА_2 визнано такими, що відповідають
вимогам КПК України та відомчим нормативно-правовим актам.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на
відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності вини.

Згідно ст. 1176 ЦК України право на відшкодування
шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу дізнання
попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду виникає в разі постановления судом
виправдувального вироку, скасування незаконного вироку суду, закриття кримінальної справи органом попереднього (досудового)
слідства, а також у разі закриття провадження у справи про адміністративне
правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про порядок
відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів
дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду" право на
відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у

випадку
закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю у діянні
складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у
вчиненні злочину.

Як вбачається, кримінальна справа по обвинуваченнню ОСОБА_3 була направлена
до суду з обвинувальним висновком в порядку ст 232 КПК України для розгляду по суті та постановою
суду від 31.07.2006 року закрита внаслідок зміни
обстановки.

Крім того, за змістом норм Положення про застосування Закону України
"Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями
органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду",
затвердженого спільним наказом Міністеерства юстиції України, Генеральної прокуратури України та міністерства фінансів
України № 6/5/3/41 від 04.03.1996 року, шкода, завдана незаконнними діями
вказаних органів відшкодовується на підставі Закону України "Про порядок
відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання,
попереднього слідства, прокуратури і суду"
безпосередньо особі, якій її заподіяно.

Твердження позивача про те, що направленням запитів депутату Карлівської
міської ради, головному лікарю Карлівської центральної районної лікарні,
головному лікарю Полтавського психоневрологічного диспансеру,
головному лікарю Полтавського обласного наркологічного диспансеру в ході досудового слідства по кримінальній справі відносно
ОСОБА_3 зачіпається його честь та гідність, не є переконливими, оскільки
вчинення вканих дій передбачено чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Таким чином, в судовому засіданні не здобуто даних про те, які саме права
позивача чи права його дружини ОСОБА_3 були
порушені та якими незаконними діями могло бути заподіяно моральну шкоду
позивачу, зважаючи на те, що в.о. слідчого ОСОБА_2 діяла відповідно до
вимог чинного законодавства.

Враховуючи викладене, а також те, що закриття кримінальної справи на
підставі ст. 7 КПК України внаслідок зміни обстановки не входить до кола підстав, які є
приводом до відшкодування шкоди на підставі Закону України "Про порядок
відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання,
попереднього слідства, прокуратури і суду", яка в будь-якому випадку за
змістом положень вказаного Закону відшкодовується безпосередньо особі, що її
зазнала, крім того, беручи до уваги, що позивачем не доведено перед судом факт
заподіяння йому моральної шкоди, суд приходить до висновку
про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, в зв'язку з чим не знаходить підстав для задоволення його позову
та відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 130, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 23, 1167 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до в. о. слідчого ЛВ. на ст. Полтава-Південна ЛУ на Південній залізниці УМВС України на
транспорті ОСОБА_2, Головного управління Державного казначейства
України у Полтавській області, Державного казначейства України, ЛУ на Південній
залізниці УМВС України на транспорті про відшкодування моральної шкоди,
завданої незаконними діями органів досудового слідства - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Полтавської області через Ленінський районний
суд м. Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням протягом 20
днів після цього апеляційної скарги.

Суддя
Ленінського районного

суду м. Полтави                                                                                                         Є.В.
Парахіна