УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» січня 2007 року колегія
судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого судді Іващенко В.В.

Суддів                        Сінані О.М.

Летягіної О. В.

При секретарі Акімовій Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Третього аварійно-рятувального загону цивільного
захисту МНС України і Міністерства надзвичайних ситуацій України про стягнення
суми грошової компенсації замість продовольчого пайка, за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим
від 14.03.2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Третього аварійно-рятувального
загону цивільного захисту МНС України і Міністерства надзвичайних ситуацій
України, у якому просив стягнути з відповідача на його користь грошову
компенсацію замість продовольчого пайка з обліком індексації, компенсації в
сумі 3587,71грн..

Вимоги мотивовані тим, що він проходив військову службу на посаді
начальника відділу Головного управління МНС України в АРК. З 31 січня 2004 року він був
звільнений у запас, а 01
квітня 2004 року
знятий з усіх видів забезпечення, в тому числі, продовольчого забезпечення. При
звільнені з військової частини Д-0990, де він знаходився на продовольчому
забезпеченні, йому не був виданий продовольчий пайок або грошова компенсація
замість нього в сумі 2089грн. 12коп.

Рішенням Сімферопольського районного суду АР Крим від 14 березня 2006 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовлено.

На рішення подана апеляційна скарга ОСОБА_1, в якій ставиться питання про
скасування рішення суду, як постановленого з порушенням норм матеріального
права, та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Апелянт вважає, що судом неправильно застосовані норми матеріального права,
тому що вимоги ч.2 ст.9 Закону України „Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів "їх сімей" та Закону України „Про деякі
заходи щодо економії бюджетних коштів" стосуються діючих військовослужбовців
і не розповсюджується на осіб, звільнених з військової служби. Вказує, що
грошова компенсація за продовольчий пайок є частиною його доходу, тому на
правовідносини, які виникають із несвоєчасною виплатою такого доходу, має
розповсюджуватися дія Закону України „Про компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", а також Постанова
Кабміну України від 17.07.2003 року №1078.

Але суд у своєму рішенні неправильно посилався на норми Закону України „Про
соціальних і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", та

Справа № 22-60/2007 р.                   Головуючий у першій інстанції Биховець М.О.

Доповідач Летягіна О.В.

2

обґрунтував
свою відмову призупиненням виконання ч.2 ст.9 цього закону Законом України „Про
деякі заходи щодо економії бюджетних коштів". Апелянт вважає висновки суду
необгрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вислухавши пояснення сторін, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист порушених прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших
правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами
іншого судочинства.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 17 КАС України,
спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження і
звільнення відносяться до компетенції адміністративних судів.

Статтею З КАС України визначено, що публічна служба - це діяльність на
державних, політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів,
військова служба.

Із матеріалів справи вбачається, що спір виник з питання щодо стягнення не виплаченої
компенсації замість продовольчого пайка, яка повинна бути виплачена позивачеві
в зв'язку з проходженням служби у Озброєних силах України, тому суд повинен був
розглядати його в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до правил пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Оскільки суд першої інстанції розглянув справу за правилами ЦПК України,
тобто з порушенням встановленого законом порядку, колегія суддів вважає за
необхідне скасувати рішення суду і на підставі пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК України
закрити провадження у справі.

Виходячи з наведеного та керуючись статтями 205, 303, 304, 307, 310, 313-315,
317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Рішення Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 14.03.2006 року - скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до
Третього аварійно-рятувального загону цивільного захисту МНС України і
Міністерства надзвичайних ситуацій України про стягнення суми грошової
компенсації замість продовольчого пайка.

Повідомити заявникові, що закриття провадження у даній
справі, не перешкоджає йому звернутися з таким позовом в порядку
адміністративного судочинства.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання  нею
законної сили безпосередньо, до Верховного суду України.

Головуючий:

Судді:

Справа № 22-60/2007 р.                    Головуючий у першій інстанції Биховець М.О.

Доповідач
Летягіна О.В.