АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2007 року                                                                                           м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Михайлова В.О.,

судців - Шейко Л.М., Короткова В.Д.,

при секретарі - Куриленко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі    цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл

. майна подружжя за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1

ОСОБА_3 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської

області від 9 березня 2006 року,

встановила:

В грудні 2005 року позивачка звернулась до суду з
названим позовом, вказуючи, що за час перебування у шлюбі з
відповідачем вони придбали квартиру АДРЕСА_1.
18 серпня 2004 року шлюб був розірваний. Оскільки кімнати   прохідні
та   поділ   квартири
неможливий,   просила   встановити
порядок користування квартирою, виділивши їй кімнату 1-4, а відповідачу з
сином прохідну кімнату та визнати за нею
право власності на 2/3 частини квартири з урахуванням того,
що син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з нею.

Відповідач позов не визнав, зазначав, що він в достатній мірі підтримує
сина, сплачує аліменти, і тому вважає частки подружжя у
власності на квартиру рівними. Також він згоден сплатити частку
позивачки у грошовій компенсації.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 9 березня
2006 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі на зазначене рішення
представник позивачки ОСОБА_3 просить про
його скасування та постановления нового про
задоволення позовних  вимог   посилаючись
на порушення судом норм матеріального і процесуального права та  неповне дослідження обставин справи.

Розглянувши матеріали справи,заслухав доповідь судді-доповідача»доводи апеляційної скарги та заперечення на неї,колегія суддів
вважає,що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Справа №22ц-409/2007р.                                                    Категорія-44

Головуючий 1 інстанції -Топтигін М.Л. Доповідач - Михайлов В.О.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог,суд виходив з того,що відповідно
до висновку будівельно-технічної експертизи поділ
квартири по 1/2 частині або на 1/3 та 2/3 частини неможливий,оскільки кімнати прохідні.З цієї ж причини суд визнав
неможливим встановити порядок користування
кімнатами,оскільки приміщення не відособлені.

Проте до такого висновку суд дійшов з порушенням цивільно-процесуального законодавства.

Згідно із ст. 143 ЦПК України,суд призначає
експертизу за заявою осіб,які беруть участь у справі.

З вимог цієї ж норми процесуального закону випливає,що експертизу призначає
суд,який розглядає справу.

Разом з тим,з матеріалів справи вбачається,що експертиза була призначена
іншим суддею і задовго до відкриття провадження по даній
справі (а.с. 16).

Вирішуючи спір,суд,в порушення вимог ст.59 ЦПК України взяв до уваги докази,які одержані з порушенням порядку,встановленого
законом.

Крім того,при вирішенні спору суд керувався п.6 постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 4.10.1991р."Про практику застосування судами
законодавствам регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок",але не взяв до уваги роз'яснень,даних в ч.5
цього ж п.6 щодо сплати грошової; компенсації, а також вимог ст.71 Сімейного
Кодексу України.

Виходячи з наведеного,судова колегія вважає,що суд 1 інстанції постановив рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права,що
перешкоджає суду апеляційної інстанції дослідити нові
докази,які не були предметом розгляду в суді 1 інстанції,тому рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий
судовий розгляд.

Керуючись ст.ст.218,307,311 ч.1 п.5,314,315,317 ЦПК України,колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 9.03.2006р.скасувати,справу направити на новий розгляд в
той же суд іншому судді.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення,але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з
дня набрання законної сили.