Категорія    21                                                   Доповідач Маширо О.П.
РІШЕННЯ

іменем України

24 січня 2007 року Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючої Краснощокової Н. С. суддів Маширо О.П., Ігнатовом Л.Є при секретарі
Тимченко Г.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Донецьку
апеляційні скарги відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у
Кіровському районі м.Макіївки та ОСОБА_1 на
рішення Совєтського районного суду м.Макіївки від 1 листопада 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних  випадків  на виробництві та професійних захворювань  України у Кіровському районі м.Макіївки про
відшкодування моральної шкоди,

установив:

До апеляційного суду звернулось відділення виконавчої дирекції Фонду та
позивач ОСОБА_1 з апеляційними скаргами на рішення Совєтського районного суду
м.Макіївки, яким були частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та з
відділення Фонду на його користь стягнуто 25000
грн. у відшкодування моральної шкоди.

Суд виходив з
того, що позивач працював на ВАТ „Ясинівський коксохімічний завод". 16 грудня 2004 року з ним
стався нещасний випадок на виробництві, він був травмований, довгий час
лікувався.

Висновком МСЕК від 12 грудня 2005 року ОСОБА_1 уперше було встановлено 25% стійкої втрати
професійної працездатності у зв"язку з виробничою травмою, а при
повторному огляді 26 жовтня 2006 року позивачеві
було встановлено вже 40%
стійкої втрати працездатності та третя група інвалідності.

Суд також
встановив, що позивач часто лікується у лікувальних закладах, постійно приймає
ліки, пригнічений через свою інвалідність та стан здоров"я.

На підставі встановленого суд зробив висновок про те, що позивачеві у зв"язку
з виробничою травмою, частковою втратою працездатності, зміною звичайних умов
та ритму життя була спричинена моральна шкода, тому суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги
ОСОБА_1 та стягнув з відповідача на його користь 25000 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній
скарзі позивач просить змінити рішення суду та збільшити суму відшкодування,
оскільки суд не у повній мірі врахував надані ним доводи, а відповідач просить відмовити позивачеві у задоволенні його
вимог, оскільки ОСОБА_1 не надав до суду ніяких письмових доказів щодо
спричинення йому моральної шкоди, зокрема, таким доказом може бути спеціальний
висновок МСЕК.

Крім того, ст.77 Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік" було зупинено дію ст.34 Закону України „Про
загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України", тобто правової норми,
яка регулює відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що
апеляційну скаргу позивача слід відхилити, а скаргу відповідача задовольнити
частково та зменшити суму морального відшкодування, з таких підстав.

Розглядаючи справу,
суд першої інстанції встановив, що позивач працював на Ясинівському
коксохімічному заводі. 16
грудня 2004 року під
час виконання виробничого завдання з ним стався нещасний випадок на
виробництві.

Через ушкодження
здоров"я позивач постійно відчуває фізичний біль, дискомфорт, змушений
систематично лікуватись, порушені його звичайні життєві зв"язки. Позивач є
молодою людиною, має вік 25
років, він 1981 року
народження, однак за станом здоров"я не може працювати за своєю
спеціальністю, тому був переведений на іншу роботу, а потім звільнився за
власним бажанням.

За таких
обставин апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції обгрунтовано було встановлено, що позивачеві за
вказаних обставин була спричинена моральна шкода, тому у відповідності
до вимог ст.21 Закону України „Про загальнообов"язкове державне соціальне
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України" у разі настання страхового випадку Фонд зобов"язаний
відшкодувати потерпілому і моральну шкоду.

Згідно з роз'ясненнями,
які містяться у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір
відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних
страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача
та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань
потерпілого, стан його здоров"я, тяжкість завданої шкоди, наслідки
ушкодження здоров"я, істотність вимушених змін у життєвих і виробничих
стосунках потерпілого.

Разом з тим,
апеляційний суд вважає, що, визначаючи розмір морального відшкодування, суд
першої інстанції не у повній мірі врахував ступінь ушкодження позивачем
здоров"я, тяжкість його моральних страждань, не навів відповідні мотиви
визначення саме такої суми відшкодування, тому стягнуту суму моральної шкоди
слід зменшити та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 12 000грн. у
відшкодування моральної шкоди.

На думку
апеляційного суду саме така сума буде найбільш адекватним грошовим еквівалентом
ступіню моральних страждань позивача, а також відповідатиме принципам
розумності та справедливості.

Апеляційний суд
не може прийняти доводи апеляційної скарги відповідача, зокрема, про те, що
Законом України „Про Державний бюджет України на 2006 рік" зупинено дію положень Закону України „Про
загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання,що потягли за собою втрату
працездатності" щодо морального відшкодування, оскільки позивач набув
виробничої травми 16 грудня 2004 року, уперше
пройшов огляд у МСЕК 12 грудня 2005 року, коли йому
було встановлено 25% стійкої втрати професійної працездатності, тобто право на
моральне відшкодування виникло у позивача до набрання чинності
Законом України „Про бюджет на 2006
рік".

Керуючись ст.ст. 309,
313, 316 ЦПК України, апеляційний суд

вирішив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у
Кіровському районі м.Макіївки задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду
м.Макіївки від 1 листопада
2006 року в
частині розміру морального відшкодування змінити та стягнути з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у Кіровському районі м.Макіївки
на користь ОСОБА_1 12 000грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної
сили.