УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 січня 2007
року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - Міщія О.Я.
Суддів - Бахметової
В.Х.,Ткач О.І. при секретарі -
Танцюрі О.В. з участю апелянтів, відповідачки
ОСОБА_3,

адвоката
ОСОБА_4, Колодненського сільського голови,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Тернополі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2на рішення
Збаразького районного суду від 5.12.2006 року по справі за позовом ОСОБА_1,ОСОБА_2
до ОСОБА_3, Колодненської сільської ради Збаразького району про визнання
заповіту недійсним, стягнення безпідставно набутого майна, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2006
року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись в суд із вказаним позовом, посилаючись на
те, що заповіт, складений ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3, є недійсним, оскільки
заповідачка хворіла , внаслідок
чого не розуміла значення своїх дій і не могла ними керувати.

Крім того зазначили, що за життя ОСОБА_5 ОСОБА_3 забрала в неї гроші в сумі
700 євро і
використала їх на свої потреби. Тому просили стягнути у відповідачки зазначенні
кошти як безпідставно набуте майно.

Рішенням Збаразького районного суду від 5.12.2006 року в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Колрдненської сільської ради про визнання недійсним заповіту ОСОБА_5,
посвідчено Колодненською сільрадою 2.12.2004
року на користь ОСОБА_3, стягнення
безпідставно набутого майна,-відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять рішення суду скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що висновки суду
не відповідають обставинам справи.

Апеляційна
скарга до задоволення не підлягає.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що відсутні підстави для визнання
недійсним заповіту, складеного ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3, та задоволення
позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2

З такими висновками суду слід погодитись, оскільки вони
відповідають вимогам закону і грунтуються на зібраних матеріалах справи.

Згідно ст.225 ЦК України
правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними може бути
визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших
осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Як встановлено судом, позивачі обґрунтовували свої вимоги щодо визнання
недійсним

Справа № 22а-1341
(56)                                             Головуючий
1 інстанції - Загорський О.О.

Категорія спадковий спір                                                             Доповідач
- Міщій О.Я.

2

заповіту, складеного 2.12.2004 p. ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 і
посвідченого секретарем Колодненськї сільради
Збаразького району, поясненнями свідків та довідками Максимівської дільничної
лікарні, з яких вбачається, що спадкодавиця хворіла, втрачала пам'ять,
не орієнтувалась у просторі і часі.

Відповідачі, заперечуючи вказані обставини, теж
обгрунтували їх поясненнями свідків.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.143, п.1
ст.145 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і
потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб,
які беруть участь у справі.

Призначення експертизи є
обов'язковим у разі заявления клопотання про призначення
експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за
клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у
справі необхідно встановити психічний стан особи.

Оскільки позивачі, які
користувались правовою допомогою в суді, не заявляли клопотання про проведення експертизи для встановлення психічного стану
ОСОБА_5 на момент складення заповіту, хоч таке
право їм було роз'яснено, суд підставно розглянув спір на підставі
поданих сторонами доказів.

Суд також правильно відмовив у позові про стягнення
безпідставно набутого майна, оскільки не встановлено, що ОСОБА_3
набула чи зберегла у себе без достатніх правових підстав будь яке майно, яке повинно належати позивачам. При цьому суд
врахував те, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 просили стягнути кошти, отримані ОСОБА_3 від
ОСОБА_5 ще за її життя, що не може вважатись
безпідставно придбаним майном.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись
ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відхилити, а рішення Збаразького районного суду
від 5.12.2006 року - залишити без
змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців
безпосередньо до Верховного суду України.