Суддя 1 інстанції
Бусилко С.І. Доповідач Новосядла В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 січня 2007 року                                                                         м. Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі: головуючого Новосядлої В.М., суддів Ігнатової Л.Є.,
Троценко Л.І.,

при секретарі Панаріній О.В., за участю представника відповідача,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у м. Добропілля на рішення Добропільского
міськрайонного суду від 4
жовтня 2006 року в
справі за позовом ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Добропілля про
стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань у м. Добропілля принесло апеляційну
скаргу на рішення Добропільского міськрайонного суду від 4 жовтня 2006 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у м. Добропілля про стягнення моральної шкоди, яким частково був
задоволений позов і з відповідача на користь позивача було стягнуто моральну
шкоду у розмірі 2500 гривень.

Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань у м. Добропілля просить рішення суду скасувати
і у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши
суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної
справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої
інстанції було встановлено, що позивач працював на підприємствах вугільної
промисловості з 2000 року по
теперішній час.

З лютого 2006 року під час
виконання своїх трудових обов'язків мав місце нещасний випадок, у результаті
якого позивач був травмований.

Згідно із
висновком МСЕК від 13 червня 2006 року йому вперше
була встановлена стійка втрата працездатності у розмірі 15% у зв'язку із
травмою безстроково.

У відповідності
до підпункту "е" пункту 1
частини 1 статті 21 та частини З
статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" від 23
вересня 1999 року,
Фонд соціального страхування виплачує грошову суму за моральну шкоду за
наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому.

Частина 1 статті 9 Закону України
"Про охорону праці" від 14
жовтня 1992 року, в
редакції від 21 листопада
2002 року
передбачає, що "відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом
соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного

випадку   на
виробництві   та   професійного   захворювання,   які
спричинили   втрату
працездатності".

Відповідно до абзацу 2 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди" №6 від 27 березня 1992 року в редакції
від 24 жовтня 2003 року і Рішення
Конституційного Суду України від 27
січня 2004 року
страхова виплата за моральну шкоду провадиться потерпілому Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
незалежно від втрати ним професійної працездатності.

Встановлюючи
розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань, суд першої інстанції урахував конкретні обставини
справи, характер і ступінь моральних страждань позивача, перебування останнього
на лікуванні у зв'язку із виробничою травмою, порушення нормального укладу
життя і обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позову про стягнення
моральної шкоди в межах, передбачених частиною 3 статті 34
Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності".

Доводи апеляційної скарги необгрунтовані і не
спростовують висновків суду.

Рішення суду
постановлено у відповідності до норм матеріального і процесуального права і
підстав для його скасування не встановлено.

У відповідності
до частини 1 статті 308 ЦПК України суд
апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд
першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛ И В:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків та професійних захворювань в м. Добропілля відхилити.

Рішення
Добропільского міськрайонного суду від 4
жовтня 2006 року в
справі за позовом ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Добропілля про
стягнення моральної шкоди залишити без зміни.

Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.