У х в а л а

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

9 січня 2007 року
м. Київ

Суддя
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

Гуменюк В.І.,

розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 22
вересня 2006 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 5 грудня 2006 року в
справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ “Екопласт” про усунення порушень прав власника
свідоцтва на знак для товарів і послуг, за зустрічним позовом ТОВ “Екопласт” до
ОСОБА_1, Державного департаменту інтелектуальної власності про визнання
недійсним свідоцтва на знак для товарів та послуг,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом, посилаючись на
те, що він є власником свідоцтва на знак для товарів і послуг “Макси” та свідоцтва
на знак для товарів та послуг “Максі”, виданого Державним департаментом
інтелектуальної власності 17 травня 2004 року. Правова охорона знаків, що
надається, поширюється на використання ним вказаних знаків при позначенні ним
будь-яких товарів 21 класу МКТП, до якого входять абразивні подушечки кухонні,
губки побутові, подушечки чистильні, подушечки-губки чистильні, скребниці,
туалетні губки. Проте відповідачем ТОВ “Екопласт” в торгівельній мережі м.
Києва реалізовується товар з позначкою “Губки кухонные 5 Макси” без згоди позивача на використання товарного знаку.
Позивач просив усунути порушення його прав власника свідоцтва на знак для
товарів і послуг.

ТОВ “Екопласт” звернулося із зустрічним позовом, у якому
просив визнати свідоцтва на знаки для товарів і послуг “Максі” та “Макси” від
17 травня 2004 року за № № НОМЕР_1, НОМЕР_2, видані на ім'я ОСОБА_1,
недійсними, посилаючись на те, що вказані слова є загальновживаними для
позначення певних видів товару, є описовим щодо властивостей товару, тому
реєстрація такого знаку суперечить п. 2.3.5 ч. 2 ст. 6 Закону України “Про
охорону прав на знаки для товарів і послуг”.

Рішенням подільського районного суду м. Києва від 22
вересня 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 5
грудня 2006 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, зустрічний позов ТОВ
“Екопласт” задоволено. Визнано свідоцтво на знак для товарів і послуг “Макси”
за №НОМЕР_2 від 17 травня 2004 року та на знак для товарів і послуг “Максі” за
№НОМЕР_1 від 17 травня 2004 року, вдані ОСОБА_1 Державним департаментом
інтелектуальної власності, недійсними.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені
рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Касаційна скарга необґрунтована. Доводи скарги висновків
суду не спростовують. Передбачених законом підстав неправильного застосування
норм матеріального чи порушення норм процесуального права не встановлено.

Керуючись пунктом 5 частини 3, частинами 4, 5 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ “Екопласт” про усунення порушень
прав власника свідоцтва на знак для товарів і послуг, за зустрічним позовом ТОВ
“Екопласт” до ОСОБА_1, Державного департаменту інтелектуальної власності про
визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів та послуг.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України
В.І. Гуменюк