АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 січня 2007
року                                                                                    м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Вінницької

області в складі:

головуючої:   Стеблюк Л.П.

суддів: Голембевської Л.М., Луценка В.В.

при секретарі: Торбасюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за
апеляційною

скаргою управляння праці та соціального захисту населення
Жмеринської міської ради

на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08.11.2006

року по справі за позовом ОСОБА_1 до управляння праці та

соціального захисту населення Жмеринської міської ради, -

встановила:

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від

08.11.2006
року позов задоволено. Стягнуто з
управляння праці та соціального захисту

населення Жмеринської міської ради на користь ОСОБА_1
недоплаченої грошової

допомоги у 2004 році, як інваліду війни II групи,
а у 2005, 2006 роках,
як інваліду війни

І групи в розмірі 6649 грн. 50 коп., 30 грн. судових витрат, а також на користь держави

51 грн. державного мита.

В апеляційній скарзі управляння праці та соціального захисту населення

Жмеринської міської ради ставиться питання про скасування рішення суду
першої

інстанції, зазначаючи, що судом порушено норми матеріального та
процесуального

права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів

апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає до
задоволення з

наступних підстав.

По справі встановлено, що позивач до 09.05.2004 року був інвалідом війни II

групи, а з липня 2004
року він є інвалідом війни І групи, і відповідно до вимог

Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» він має

право на отримання щорічної разової грошової допомоги. Згідно наданих
довідок, в

2004, 2005 та 2006
роках щорічна разова грошова допомога позивачу була

виплачена, відповідно, в сумах 160 грн., 440 грн. та 400
грн., чим відповідач

допустив недоплату щорічної разової допомоги позивачу, що протирічить
чинному

законодавству, яке регулює правовідносини між сторонами.

Справа №22- 98        2007 р.   Категорія:  44    Рішення
постановлено під головуванням Камінського В.П.

Доповідач: Стеблюк Л.П.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або
їх окремі

положення, що визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення

Конституційним Судом України рішення про їх
неконституційність.

Приймаючи до уваги вимоги Законів України «Про державний
бюджет України»

на відповідні роки, якими встановлюються розміри грошової
допомоги окремим

категоріям осіб, та щорічну разову грошову допомогу, яку позивачу було

виплачено, а також ухвалення Конституційним Судом України рішення N 20-

рп/2004 від 1.12.2004 року, яким визнано такими, що не відповідають
Конституції

України положення статті 44 Закону України "Про Державний бюджет України
на

2004
рік", суд дійшов вірного
висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків

суду, оскільки останні ґрунтуються на повно з'ясованих
обставинах справи. Судом

правильно застосовано норми процесуального права, тому
немає підстав для

скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 307,
308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу управляння праці та соціального захисту
населення

Жмеринської міської ради відхилити.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької
області від 08.11.2006

року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку на
протязі двох місяців з дня її проголошення до Верховного
Суду України.