Категорія 23                                                              Доповідач Червинська М.Є.
УХВАЛА Іменем України

17 січня 2007 року                                                Апеляційний суд Донецької області в складі

Головуючої: Червинської М.Є. Суддів: Алексеева А.В., Лісового О.О.
При секретарі Мартіросовій А.Б.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 - ОСОБА_4
на рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 11 вересня 2006 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і моральної
шкоди, за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди,

Встановив:

Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 11 вересня 2006 року позовні вимоги позивача до ОСОБА_3 задоволені частково, з відповідачки
ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної
шкоди стягнуто 8445,53 гривні, на відшкодування моральної
шкоди 1000 гривень, витрати на проведення
експертизи 450,75 гривень, судовий збір на користь
держави 92,96 гривень. В задоволенні позовних
вимог позивача до ОСОБА_1 відмовлено. В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 до позивача таОСОБА_6
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідачок ОСОБА_3 та
ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2 просить скасувати
рішення суду, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні позову, а зустрічний позов задовольнити, посилаючись на те, що суд прийшов до необгрунтованого висновку щодо
вини ОСОБА_3 в ДТП, не врахував показання свідків, інші
докази щодо порушень з боку водія ОСОБА_6.

2

Суд
першої інстанції встановив, що 7 лютого 2004 року сталася дорожньо -транспортна
пригода, під час якої зітхнулись автомобіль „Фольксваген-пассат" під керуванням відповідачки ОСОБА_3 й автомобіль ГАЗ
-33021 під керуванням відповідачаОСОБА_6 Суд дійшов до висновку, що
відповідачка порушила Правила дорожнього
руху, за її вини сталася пригода, тому вважав, що відповідачка, як особа, яка заподіяла шкоду позивачу, якому автомобіль
ГАЗ належить на праві власності, повинна відшкодувати матеріальну та
моральну шкоду. Суд відмовив в задоволенні позову
позивачу до ОСОБА_1, якій на праві власності належить автомобіль, яким керувала
відповідачка, оскільки вважав, що вона не може нести відповідальність за
заподіяну шкоду.

В судовому засіданні представник відповідачок ОСОБА_3,
ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2- ОСОБА_4 підтримала доводи апеляційної скарги,
позивач, відповідач ОСОБА_6 просили апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши доповідача, доводи представника відповідачок
та позивача ОСОБА_2, позивача ОСОБА_5,
відповідачаОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду залишенню без
змін з наступних підстав:

Відповідно
до вимог ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права. Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції
ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Встановлено,
що 7 лютого 2004 року під час
руху зітхнулись автомобілі під керуванням
відповідачки ОСОБА_3 та під керуванням відповідача ОСОБА_6. Вирішуючи спір, суд
першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачка ОСОБА_3 порушила Правила
дорожнього руху, тому повинна відшкодувати заподіяну шкоду позивачу ОСОБА_5 як
власнику пошкодженого автомобілю, яким керував ОСОБА_6.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1166 ЦК передбачено, що особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не
з її вини.

Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з
вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що шкода майну
позивача завдана за вини відповідачки ОСОБА_3, яка під час
зіткнення автомобілів порушила Правила дорожнього руху. Вказаний
висновок суду відповідає фактичним обставинам справи, доказам по справі. Суд надав належну оцінку поясненням сторін
в судовому засіданні, їх поясненням наданим
робітникам ДАІ після пригоди, висновку судової експертизи по 1 варіанту,
відповідно до якої водій ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути дорожньо-транспортної
пригоди, а відповідачка мала таку можливість при дотриманні Правил дорожнього руху, які вона порушила під час
зіткнення а. с. 165-173).

3

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного врахування судом пояснень відповідачки
ОСОБА_3, які вона надала одразу після ДТП,
з посиланням на те, що вона була після
зіткнення розгублена й не до кінця розуміла обставини ДТП, що такі пояснення писав за неї робітник ДАІ, не
можуть бути прийняті до уваги. Суд першої інстанції правильно врахував надані ДАІ первинні матеріали ДТП, врахував, що
водій ОСОБА_6 не змінював пояснення щодо механізму ДТП, підтвердив їх в
судовому засіданні, вони узгоджуються із схемою ДТП, поясненнями водіїв, які
надані після ДТП робітникам ДАІ. Суд правильно не прийняв до уваги
доводи ОСОБА_2, який є співвласником
автомобілю та уповноважив відповідачку керувати автомобілем, та під час ДТП
знаходився в автомобілі, пояснення свідка ОСОБА_7, оскільки вони спростовуються
вказаними доказами по справі. Тому
суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку щодо вини відповідачки в
заподіянні шкоди майну позивача, в заподіянні моральної шкоди, доводи
апеляційної скарги щодо вини водія ОСОБА_6 за таких обставин неспроможні.

Суд відповідно до зазначених вимог матеріального закону
обгрунтовано стягнув шкоду з відповідачки ОСОБА_3, за
вини якої її завдано, відмовив в задоволенні позову до власника автомобілю ОСОБА_1, й відмовив в задоволенні зустрічного позову до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування шкоди.

Оскільки рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України
апеляційний суд

Ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 11 вересня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання законної сили.

Головуюча:

Судді: