У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 січня 2007 року                                                                                   м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Лященко Н.П.,

Прокопчука Ю.В.,

Костенка А.В.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача, за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Сумської області від 5 травня 2004
року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1. звернулася в суд із зазначеними вимогами та просила стягнути з
відповідача 450 грн. внесеного авансу, 1008 грн. пені, 1000 грн. моральної
шкоди та 100 грн. витрат на проведення експертизи. В обґрунтування позовних
вимог посилалась на неналежне виконання відповідачем договору про виготовлення
та встановлення подвійного блоку вхідних дверей.

Рішенням Зарічного районного суду м.
Сум від 5 лютого 2004 року позов задоволено частково. Розірвано договір,
укладений 22 березня 2003 року між ОСОБА_1. та ОСОБА_2. Стягнуто з ОСОБА_2. на
користь ОСОБА_1. 450 грн. збитків, 1008 грн. пені, 100 грн. витрат на
проведення дослідження спеціаліста та 300 грн. моральної шкоди. В іншій частині
позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 5 травня 2004 року ,
скасовано рішення Зарічного районного суду м. Сум від 5 лютого 2004 року в
частині вирішення вимог про стягнення 1008 грн. пені та відмовлено в
задоволенні цих вимог і змінено в частині стягнення моральної шкоди: стягнуто з
ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. 1000 грн. моральної шкоди. В іншій частині рішення
суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2. ставить питання про скасування рішення
апеляційного суду Сумської області від 5 травня 2004 року в частині стягнення
моральної шкоди та залишення в силі в цій частині рішення місцевого суду,
посилаючись на порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Змінюючи рішення районного суду в частині стягнення моральної шкоди, апеляційний
суд виходив із того, що суд першої інстанції без належного обґрунтування
зменшив визначений позивачкою розмір морального відшкодування.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитися не
можна, оскільки він ґрунтується на неправильному застосуванні норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 301 ЦПК України 1963 року в
апеляційній інстанції суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2. ставилось питання про
зміну рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього 300 грн. та
відмову в задоволенні цих позовних вимог. Задовольняючи частково  апеляційну скаргу ОСОБА_2., апеляційний суд вийшов за
межі доводів апеляційної скарги та стягнув з нього більшу суму моральної шкоди.

За таких обставин колегія суддів Судової палати вважає,
що апеляційний суд, задовольняючи частково апеляційну скаргу ОСОБА_2., вийшов за межі доводів
апеляційної скарги, тому ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням
справи на новий апеляційний розгляд з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК
України.

Керуючись ст. 338 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Сумської області від 5 травня 2004 року скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                          М.В.
Патрюк

Судді                                                                      Н.П. Лященко

А.В.
Костенко

Ю.В.
Прокопчук

М.П.
Пшонка