УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

15
січня   2007   року
колегія   суддів   судової
палати   у   цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,
судді   Панкова М.В. Суддів    Ісаєва Г. А.

Белинчук Т.Г, при секретарі   Бахтагареєвій М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про усунення порушень прав власника, по зустрічному позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Алуштинського міського суду АР Крим від 21 червня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про усунення порушень прав власника і просить зобов'язати відповідачів
прибрати, вивезти будівельне сміття, зробити планування грунту з ухилом від її
будівлі і звільнити фундамент від ґрунту в 40 см., демонтувати
залізобетонний майданчик з жолобом для стоку дощової води і її вільного доступу до річки За гроші відповідачів провести
проектні роботи по демонтажу існуючого вікна, розташованого в її
квартирі АДРЕСА_1 для покращення інсоляції її квартири.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що їй на праві приватної власності за договором
дарування належить вищеназвана квартира з підсобними приміщеннями. У цьому ж
будинку проживає ОСОБА_2, який в 2001-2002 році при будівництві і реконструкції
своєї будови допустив порушення, із-за чого заливається водою її підсобне
приміщення в період опадів і спеціального виливання води під приміщення, що
приводить до погіршення будівельних характеристик і міцності, вогкості належних
їй приміщень. У 2002 році ОСОБА_2, ОСОБА_3 самовільно без законного дозволу і
узгодження з іншими мешканцями будинку напроти будівлі, яка належить їй, яка
будується на прибудинковій території загального користування, побудували
бетонний майданчик, згодом ОСОБА_2 не вивіз будівельне сміття, залишивши його
біля її будови. У травні 2002 року ОСОБА_2 без її згоди, без узгодження у
встановленому законом порядку забетонував основний стік дощової води з двору,
залишивши маленький жолоб. При випаданні опадів стік забивається сміттям і
перекриває доступ води до річки. У літній і осінній період 2002 року
вищезгадані приміщення неодноразово затоплювало водою і були зіпсовані продукти
харчування, взуття, меблі, лінолеум і інше, в даний час вона позбавлена
можливості використовувати дані приміщення по своєму призначенню, внаслідок
чого їй заподіяний матеріальний збиток 108 грн. 80 коп. 13.07.2002 року
загальними зборами мешканців будинку АДРЕСА_2 було ухвалено

Справа № 22-ц- 166/2007 року             Головуючий першої

Інстанції            Куксов В.В.

Доповідач
Панков М.В.

рішення про
заборону автостоянки автотранспорту на білизняному і дитячому майданчику і
використовувати її по прямому призначенню, що не виконують відповідачі по
справі.

У листопаді 2001 року ОСОБА_3 реконструював
одноповерховий сарай розміром 2x1,5м У березні - квітні 2002 року без дозволу
виконкому і її згоди на місці сарая
відповідачі побудували триповерхову будівлю, яка перевищує встановлені
розміри, внаслідок чого дана будова перекрила доступ денного світла достатнього
для освітлення її житлової кімнати, через вікно розміром 80х120см. Із-за
обмеженого доступу денного світла вона вимушена користуватися електричним
світлом, що приводить до погіршення зору, матеріальних витрат за користування
електричною енергією. Внаслідок чого їй заподіяний матеріальний збиток на 805
грн. 80 коп., а також моральна шкоди яка виражена в тому, що погїршався її стан
здоров'я, вона понесла додаткові витрати, пов'язані з пошкодженням і
приведенням в непридатність її приміщень в сумі 3000 грн.

ОСОБА_1 доповнила свої позовні вимоги, просить зобов'язати ОСОБА_3
встановити вікно розміром достатнього для надходження нормального світла в
житлову кімнату до її квартири НОМЕР_1 за вищезгаданою адресою, а також
стягнути судові витрати і моральну шкоду з відповідачів солідарно.

ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 про відшкодування на його користь
моральну шкоду в сумі 500 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 проживає з ним по сусідству,
пре'явила до нього на його думку необгрунтований позов про усунення порушень
прав власника. Вказаний факт порушив його нормальний спосіб життя, погіршався
його стан здоров'я, йому доводиться витрачати свій особистий час для збирання
доказів.

Рішенням Алуштинського міського суду АР Крим від 21.06.2006 року у
задоволені позову ОСОБА_1 і зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, посилаючись на
неповне і не всебічне з'ясувавння всіх обставин по справі, порушення норм
матеріального і процесуального права і ухвалити нове рішення яким її позов
задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а
рішення скасуванню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 16.01.1996
року належить 7/100 частки з відповідною частиною господарських і побутових
будов в будинку АДРЕСА_2. З технічного паспорту вбачається, що вказаний будинок
складається з літньої кухні - 7,10 х 2,20, сараю -3,10x3,20 і сарая - 5,80x1,80. У
виконання рішення виконкому Алуштинської міської ради від 24.01.1997 року
ОСОБА_1 провела будівельні роботи літньої кухні з сараєм загальною площею
5,0x4,0 м., санвузла з душем розміром 2,5x1,5м. При обстеженні будов
представниками КП ЖЕУ №2 мАлушта, що належать ОСОБА_1 встановлені порушення з
боку ОСОБА_2 при будівництві та реконструкції його квартири, про що свідчать акти від ЗО. 10.2002 року. З експертного
висновку від 14.02.2000 року складеного начальником СГПЧ-37 вбачається,
що проведена експертиза правильності і повноти виконання протипожежних вимог
чинних нормативних актів в проектно-кошторисної документації на реконструкцію
квартири НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_2, порушень пожежної безпеки не виявлено.

Рішенням Алуштинського міськвиконкому від 14.04.2000 року ОСОБА_2 дозволено
будівництво другого поверху над своєю квартирою, з покладенням на нього зобов'язень по
оформленню АПЗ.

Згідно листа державного санітарного лікаря
м.Алушта від 17.01.2001 року дозвіл на реконструкцію його квартири наданий
з метою поліпшення житлових умов, оскільки реконструкція дозволена на підставі
рішення виконкому, видане АПЗ від 26.04.2000 року, будівельні конструкції
виконані відповідно до проекту „КримНіїпроекта".

Відповідно
до технічного паспорта від 03.05.1995 року квартира НОМЕР_3 за вищеназваною
адресою належить ОСОБА_3 Рішенням виконкому Алуштинської міської ради від
11.01.2002 року ОСОБА_3 дозволено виробництво проектно-дослідницких робіт по
реконструкції сарая розміром
5,6x5,75 м без збільшення площі забудови з надбудовою другого поверху, виконану
в єдиному блоці з сусіднім сараєм по місцю мешкання, ОСОБА_3 зобов'язаний отримати архітектурно
планування, отримати дозвіл міськвиконкому на будівництво.

У виконання вказаного рішення виконкому ОСОБА_3 погодив
проект реконструкції з відповідними службами м.Алушта, про що свідчить
експертний висновок цієї пожежної служби від 19.03.2003 року і висновок від
07.09.2004 року головного державного санітарного лікаря м. Алушта.

Згідно висновку експерта Кримського Н11 судових
експертиз від 19.04.2004 року не можливо визначити чи є триповерхова
будова, яка виконана на проти житлового будинку, наслідком
затемнення квартири НОМЕР_1 в зв'язку з відсутністю даних про рівень освітлення
в дослідувальній квартирі, вартість
установки нового віконного блоку може бути визначена після виміру рівня
освітлення і розроблених заходів щодо усунення наслідків будівництва триповерхової
будови, що належить ОСОБА_3

Встановлений жолоб на другому поверсі квартири, що належить ОСОБА_2 не є
наслідком затоплення сарая
і літньої кухні, що належать ОСОБА_1 Збудування бетонного майданчика з
ухилом від квартири НОМЕР_1 до підсобних будов ОСОБА_1 могло з'явитись причиною
вогкості нижньої частини сарая.
Для запобігання надалі підтоплення сарая
необхідно виконати бетонну отмостку. Проте будівництво, яке веде ОСОБА_1 не
відповідає рішенню виконкому Алуштинської міської ради від 24.01.1997 року.
Квартира НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2, на момент огляду виконана і
добудований другий поверх, надана документація в повному об'ємі і вона
відповідає вимогам про порядок видачі дозволу на виконання будівельних робіт,
але на момент огляду квартира не здана в
експлуатацію і до технічного паспорту зміни не внесені.

В зв'язку з вищевикладеним суд першої інстанції
прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 і зустрічний позов ОСОБА_2 не
підлягають задоволенню.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів,
вважає, що вони не суперечать матеріалами справи і вимогам закону, а ОСОБА_1 не
спростувала висновки суду першої інстанції

Позивачка в процесі розгляду справи демонтувала старе
вікно в своїй квартирі і встановила нове
більшого розміру, про що свідчить надана колегії фотографія.

В сукупності оцінюючи всі обставини стосовно цього, колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачка не
надала об'єктивних доказів, що з вини відповідачів інсоляція її квартири
стала гіршою.

На думку колегії, відсутні також об'єктивні дані, що причина вогкості її
квартири пов'язана з відсутністю ухилу від її приміщень в сторону приміщень
відповідача і доводи позивачки в цьому ґрунтуються тільки на її припущеннях.

На думку колегії, доводи позивачки про недостатній стік
дощової води є із-за реконструкції відповідачами водостоку (а.с.47) також
ґрунтуються на припущеннях позивачки.

Що стосується стоянки автотранспорту на території
будинку сторін, то з матеріалів справи вбачається, що ним користуються всі сторони по
справі і в тому числі і позивачка і це є вимушеною мірою для сторін обумовленою
належністю автомобілів як у відповідачів так і у позивачки.

В процесі розгляду справи. стало відомо, що
реконструкцією своїх квартир займаються всі сторони по справі, а тому пов'язані
з цим обмеження виникли з виші всіх сторін.

В колегії ОСОБА_1 не заперечувала, що сміття з прибудинковою території на
цей час вивезене відповідачами.

Виходячи з вищевикладеного, колегія приходить до висновку
про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 про
скасування рішення суду від 21.06.2006 року.

Керуючись
ст. ст. 303,
308, 315 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Алуштинського міською суду АР Крим від 21 чсрвня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий суддя:                                                 Панков MB.

Судді                                                               Ісаєв Г.А.

Белшяук
Т.Г.