РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2007 року                                                               м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів :

Берднік І.С.,

Барсукової В.М.,

Гуменюка В.І.,

Григор'євої Л.І.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Крюківського районного
відділу освіти, Крюківського райвиконкому, Міністерства фінансів України про
стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди ,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2001 року ОСОБА_1. звернулась
із позовом  до Крюківського районного
відділу освіти, Крюківського райвиконкому, Міністерства фінансів України про
стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що вона
працює вчителем географії школи-ліцею № 11 м. Кременчука і має 26 років
педагогічного стажу, однак передбачені ст. 57 Законом України “Про освіту”
виплати вона не отримала. Просить стягнути з відповідачів на її користь
щомісячну надбавку за вислугу років зІНФОРМАЦІЯ_1 року в сумі 2856 грн. 09 коп.,
компенсацію за несвоєчасну виплату надбавок і заробітної плати - 1200 грн. 94
коп.,  допомогу на оздоровлення в розмірі
місячного посадового окладу при наданні відпустки за ІНФОРМАЦІЯ_3роки в сумі
697 грн., щорічну грошову винагороду за сумлінну роботу та зразкове виконання
службових обов'язків - 860 грн. 85 коп., індексацію сум заробітної плати з
урахуванням рівня інфляції - 798 грн. 83 коп. та 5000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Крюківського районного суду м.
Кременчука від 26 листопада 2002 року позов задоволено частково. Стягнуто з
Крюківського районного відділу освіти м. Кременчука на користь ОСОБА_1. щомісячну надбавку за вислугу років за період
зІНФОРМАЦІЯ_1 року по лютий 2001 року в розмірі 2856 грн. 09 коп., компенсацію
за несвоєчасну виплату надбавок і заробітної плати - 1200 грн. 94 коп., щорічну
грошову винагороду за сумлінну роботу та зразкове виконання службових
обов'язків - 860 грн.85 коп., допомогу на оздоровлення в розмірі місячного
посадового окладу при наданні відпустки за ІНФОРМАЦІЯ_4 роки в сумі 697 грн.,
індексацію сум заробітної плати з урахуванням рівня інфляції з 1998 року - 798
грн. 33 коп. та 1000 грн. моральної шкоди, також державне мито на користь
держави в сумі 72 грн. 63 коп.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 24 лютого 2004 року рішення Крюківського районного суду м.
Кременчука від 26 листопада 2002 року змінено частково. Стягнуто з Крюківського
районного відділу освіти м. Кременчука на користь ОСОБА_1. щомісячну надбавку за вислугу років за період зІНФОРМАЦІЯ_1
року поІНФОРМАЦІЯ_2 року в розмірі 2578 грн. 01 коп., компенсацію втрати
частини заробітної плати у зв”язку із порушенням строків її виплати - 1214 грн.
95 коп., допомогу на оздоровлення в розмірі місячного посадового окладу при
наданні відпустки за ІНФОРМАЦІЯ_4 роки - 756 грн. 68 коп., індексацію сум
заробітної  - 698 грн. 81 коп., а також
62 грн. 12 коп. - витрат за проведення судово-бухгалтерської експертизи. У
задоволенні вимог про відшкодування щорічної грошової винагороди за сумлінну
роботу та зразкове виконання службових обов'язків в сумі 860 грн.85 коп.
відмовлено. У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі Крюківський районний відділ освіти м. Кременчука
просить скасувати ухвалені рішення посилаючись на порушення судом норм матеріального
і процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 43
Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю
захищається законом.

Постановляючи рішення про задоволення
позову суди першої та апеляційної інстанції правильно встановили, що позивачка,
працюючи вчителем географії в школі-ліцеї, має право на виплати, передбачені
ст. 57 Закону України “Про освіту” і всупереч зазначеним положенням закону
надбавки за вислугу років та допомога на оздоровлення при наданні щорічної
відпустки ОСОБА_1. не виплачувалися.

У відповідності до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні або вирішені ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої та апеляційної інстанції досліджено обставини справи повно,
зібраним доказам дана оцінка.

Проте, не можна погодитись із рішенням
суду першої та апеляційної інстанцій в частині стягнення з відповідача
моральної шкоди в розмірі 1000 грн.

Під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або
інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб.

У ст. 237-1 КЗпП України зазначено, що
відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди
працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до
моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації свого життя.

При відшкодуванні моральної шкоди
необхідно встановлювати винні дії відповідача.

Судом встановлено, що бюджетне фінансування було відсутнє і тому
працедавець не мав можливості виплачувати кошти.

За таких обставин вважати
обґрунтованими висновки щодо задоволення вимог по відшкодуванню моральної шкоди
немає підстав.

Згідно з вимогами ст.341 ЦПК України
суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення і ухвалити нове
рішення або змінити рішення, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці
правовідносини, чи не застосовано закон, який підлягав скасуванню.

Враховуючи викладене, рішення
Крюківського районного суду м. Кременчука від 26 листопада 2002 року та ухвала
апеляційного суду Полтавської області від 24 лютого 2004 року в частині
задоволення позову про відшкодування моральної шкоди підлягають скасуванню, з
ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні таких вимог.

В решті ухвалене рішення апеляційного
суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 341, 344, 346
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу Крюківського районного відділу освіти м.
Кременчука задовольнити частково.

Рішення Крюківського районного суду м.
Кременчука від 26 листопада 2002 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської
області від 24 лютого 2004 року в частині задоволення позову про відшкодування
моральної шкоди в сумі 1000 грн. - скасувати, відмовивши ОСОБА_1 у задоволенні
цих вимог.

В решті ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 24 лютого 2004
року залишити без змін.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий                                            А.В. Гнатенко

Судді :                                                        В.І. Гуменюк

І.С. Берднік

В.М. Барсукова

Л.І. Григор'єва