Справа № 2-3994/07
РІШЕННЯ

Іменем України

18 травня 2007 р. м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - одноособово судді Ступакової І.Г.

при секретарі Калініної О.С.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Білгород - Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі - продажу дійсним і визнання права власності на відчужуване майно за договором, в якому просить задовольнити його позовні вимоги, вказуючи, що 18 грудня 2006 року між ним і відповідачем був укладений договір купівлі - продажу, який не був нотаріально засвідчений, через відмову відповідача, хоча спору щодо виконання істотних умов угоди з обох сторін не має. Наслідком не завірення нотаріально договору стала його недійсність, що спричинило порушенню майнових прав позивача, в зв`язку з чим він звертається до суду.

Відповідач в попередньому судовому засіданні з позовом погодився, заперечень проти позову не має, пояснивши, що в дійсності договір укладений між ним та позивачем не був нотаріально засвідчений, через те, що ним було вчинено самовільне будівництво будівель, що знаходяться на території спірного цілісного майнового комплексу, на які не було оформлено належним чином право власності; спору щодо виконання істотних умов за договором не має, оскільки ним було передано спірне майно у власність позивача, безпосередньо від якого він отримав повний розрахунок за спірне майно.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У попередньому судовому засіданні встановлено, що 18 грудня 2006 року в м.Білгород- Дністровському між позивачем і відповідачем у письмовій формі був укладений договір купівлі - продажу нерухомого майна, згідно якого відповідач продав, а позивач купив цілісний майновий комплекс, що розташований по АДРЕСА_1 та в цілому складається з: виробничої будівлі літ. А загальною площею 339,9 кв.м., житлового будинку літ. Б, конюшні літ. В- загальною площею 61,2 кв.м., гаражу - складу літ. Г загальною площею 24,0 кв.м., складу літ. Д розміром 14,05 х 5,90 м., пташника літ. Е розміром 8,50 х 16,87 м., свинарника літ. Ж розміром 7,0 х 23,17 м., свинарника літ. З розміром 34,60 х 6,50 м., свинарника літ. І розміром 75,55 х 7,54 м., пташника літ. К розміром 6,15 х 40,18 м., складу літ. Л розміром (18,20 х 6,0) + (3,70 х 3,80) м., споруд № 1-7, за який позивачем була цілком здійснена обумовлена оплата, що підтверджується п. 2.2 зазначеного договору (а.с. 6-7).

Відчужений спірний цілісний майновий комплекс належав відповідачу на підставі договору міни від 06.06.2000 року (а.с. 8-9).

На території спірного цілісного комплексу відповідачем до моменту його продажу було вчинено самовільне будівництво складу літ. Д розміром 14,05 х 5,90 м., пташника літ. Е розміром 8,50 х 16,87 м., свинарника літ. Ж розміром 7,0 х 23,17 м., свинарника літ. З розміром 34,60 х 6,50 м., свинарника літ. І розміром 75,55 х 7,54 м., пташника літ. К розміром 6,15 х 40,18 м., складу літ. Л розміром (18,20 х 6,0) + (3,70 х 3,80) м. та вчинено переобладнання будівлі літ. Б у житловий будинок літ. Б, на які не було оформлено належним чином право власності, однак, в результаті самовільного будівництва та переобладнання права інших осіб не порушені.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплати за нього певну грошову суму.

Сторонами за договором було здійснено повне виконання усіх істотних умов, а саме, відповідачем був переданий, а позивачем прийнятий у свою власність спірний цілісний майновий комплекс з повною оплатою за нього певної обумовленої суми грошей. Однак, при укладенні укладені договору купівлі - продажу, сторонами була порушена його форма. Внаслідок того, що договір був укладений з порушенням встановленої ст.ст. 209, 657 ЦК України для нього форми, а саме: не був нотаріально засвідчений, через не оформлення належним чином права власності на самочинно збудовані та переобладнанні будівлі, що спричинило перешкоду позивачу в оформленні його майнових прав та підставою для визнання укладеного договору недійсним.

Згідно ст. 219 ЦК України у разі недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правовичин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідач справжній волі особи, яка його вичинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.

Враховуючи, що сторонами з обох сторін були виконані належним чином усі істотні умови угоди, в добровільному порядку по справжній волі, а також те, що обставина у вигляді наявності самовільних будівель на території спірного цілісного майнового комплексу не залежить від сторін, суд вважає, що укладений між ними договір можна визнати дійсним.

На даний момент позивач повністю реалізує своє право власності на цілісний майновий комплекс з самовільно збудованими та переобладнаними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 , що являється складовою права власності, на яке позивач має право, як суб`єкт права приватної власності відповідно до ст. ст. 317, 318, 325 ЦК України.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

У відповідності зі ст. 12 п.2 Закону України «Про власність» громадянин набуває право власності на майно отримане внаслідок укладення інших договорів, не заборонених законом.

Враховуючи вищевикладене, а також, що сторонами були виконані усі істотні умови угоди в добровільному порядку по справжній волі, що не заперечується сторонами та підтверджено в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 18.12.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та визнання за останнім права власності, як за добросовісним покупцем цілісного майнового комплексу, що розташований по АДРЕСА_1 та в цілому складаючого з: виробничої будівлі літ. А загальною площею 339,9 кв.м., самовільно переобладнаного житлового будинку літ. Б з будівлі літ. Б, конюшні літ. В" загальною площею 61,2 кв.м.. гаражу - складу літ. Г загальною площею 24,0 кв.м., самовільного вибудованого складу літ. Д розміром 14,05 х 5,90 м., пташника літ. Е розміром 8,50 х 16,87 м., свинарника літ. Ж розміром 7,0 х 23,17 м., свинарника літ. З розміром 34,60 х 6,50 м., свинарника літ. І розміром 75,55 х 7,54 м., пташника літ. К розміром 6,15 х 40,18 м., складу літ. Л розміром (18,20 х 6,0) + (3,70 х 3,80) м. та споруд № 1-7, оскільки відповідно до ст. 376 п. 5 ЦК України, за вимогою власника земельної ділянки, суд може визнати за останнім право власності на нерухоме майно, що самовільно споруджене на ньому, якщо це не порушує права інших осіб обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 209, 219, 317, 318, 325, 334, 361, 362, 376 п.5, 638, 655, 657 ЦК Україна, ст. 12 п.2 Закону України «Про власність», ст. ст. 10, 11,130, 174, 209, 213, 214- 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права власності - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 18.12.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купив цілісний майновий комплекс, що розташований по АДРЕСА_1 та в цілому складається з: виробничої будівлі літ. А загальною площею 339,9 кв.м., житлового будинку літ. Б, конюшні літ. В загальною площею 61,2 кв.м., гаражу - складу літ. Г загальною площею 24,0 кв.м., складу літ. Д розміром 14,05 х 5,90 м., пташника літ. Е розміром 8,50 х 16,87 м., свинарника літ. Ж розміром 7,0 х 23,17 м., свинарника літ. З розміром 34,60 х 6,50 м., свинарника літ. І розміром 75,55 х 7,54 м., пташника літ. К розміром 6,15 х 40,18 м., складу літ. Л розміром (18,20 х 6,0) + (3,70 х 3,80) м., споруд № 1-7- дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на цілісний майновий комплекс, що розташований по АДРЕСА_1 та в цілому складається з: виробничої будівлі літ. А загальною площею 339,9 кв.м., житлового будинку літ. Б, конюшні літ. В загальною площею 61,2 кв.м., гаражу - складу літ. Г загальною площею 24,0 кв.м., складу літ. Д розміром 14,05 х 5,90 м., пташника літ. Е розміром 8,50 х 16,87 м., свинарника літ. Ж розміром 7,0 х 23,17 м., свинарника літ. З розміром 34,60 х 6,50 м., свинарника літ. І розміром 75,55 х 7,54 м., пташника літ. «К» розміром 6,15 х 40,18 м., складу літ. Л розміром (18,20 х 6,0) + (3,70 х 3,80) м., споруд № 1-7.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного

суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний

строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20- днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя:-