Справа №2-190/2007 p.
РІШЕННЯ

іменем України

17 січня 2007 р.                                                                                                                     м. Зміїв

Зміївський
районний суд Харківської області в складі: головуючого -
судді Мар'єнко Л.М., при секретарі - Кравченко Т.І., з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у попередньому
відкритому судовому засіданні в м. Змієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до свого чоловіка ОСОБА_2про розірвання шлюбу, зазначивши, що перебуває у шлюбі з
відповідачем з 7 червня 1987 року, від спільного життя мають неповнолітніх
дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, та
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 народження. Брачно-сімейні стосунки припинені з січня 2005
року, спільне господарство не ведеться, подружжя
мешкає окремо. Спільне життя не склалося з причини непорозуміння, неналежної
поведінки відповідача в сім'ї. Просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, просила шлюб
розірвати, посилаючись на те, що в неї є інша сім'я, вона вагітна від іншого
чоловіка ОСОБА_5, з яким мешкає разом та має намір зареєструвати
шлюб. Неповнолітні діти проживають з відповідачем.

Відповідач про час і місце судового засідання був повідомлений належним
чином, про що свідчить розписка про отримання ним
судової повістки, від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без його присутності, а також
про згоду на розірвання шлюбу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було
зареєстровано 7 липня 1987 року у відділі ЗАГС
Жовтневого району м. Дніпропетровськ за актовим записом № НОМЕР_1. Шлюб у обох перший. Від спільного життя сторони мають
неповнолітніх дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, які мешкають разом з відповідачем. Позивач мешкає з іншим чоловіком
ОСОБА_5, від якого чекає дитину та має намір
зареєструвати шлюб. Брачно-сімейні стосунки припинені з січня 2005 року,
спільне господарство не ведеться, подружжя мешкає окремо.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, дійшов
висновку, що подальше спільне життя подружжя і
збереження сім'ї стало неможливим, суперечить інтересам сторін, їхніх
дітей.

Обов'язок сплатити державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу в органах
РАЦСу слід покласти на сторони.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 130, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.
ст. ПО, 112 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2та ОСОБА_1, зареєстрований 7 червня 1987 року у
відділі ЗАГС м. Дніпропетровськ, за актовим записом №
НОМЕР_1.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути за реєстрацію розірвання
шлюбу у органах РАЦСу з ОСОБА_2та ОСОБА_1по 17 грн. державного мита.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.