Категорія    43                                                     Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючої
Краснощокової Н. С. суддів Маширо О.П., Ігнатової Л.Є. при секретарі Панаріній
О.В. розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні  в
м.Донецьку  цивільну справу по
апеляції ОСОБА_1, представника ОСОБА_2, на
рішення Центрально-Міського районного суду м.Горлівки від 19 жовтня 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до
відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго" про захист прав
споживачів,

установив:

До апеляційного суду звернувся представник позивача
ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на рішення суду, яким позивачеві було відмовлено
у задоволенні позовних вимог про захист прав споживача.

Суд виходив з того, що позивач ОСОБА_2 як учасник бойових дій користується 25% знижкою при
оплаті, зокрема, понесених витрат по оплаті спожитої електроенергії.

Ця пільга розповсюджується на нього і неповнолітніх членів сім"ї при
споживанні щомісячно встановленої законом певної кількості електроенергії.
Електроенергія, спожита понад встановлену кількість, оплачується у повній сумі.
До того ж, пільговий об"єм спожитої електроенергії встановлюється у рівній
кількості на кожний місяць, тому пільгова кількість електроенергії має бути
оплачена щомісячно.

Крім того, позивач визнав встановлену йому суму
заборгованості та погасив її не готівкою, а шляхом списання суми боргу з його
знеціненої ощадної книжки.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення та
ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки вважає, що рішення
ухвалене з порушенням вимог закону.

Позивач сплачував послуги, надані відповідачем, що підтверджується представленими ним квитанціями, заборгованості по
оплаті він не має.

Крім того, у акті звірки розрахунків відсутній підпис позивача, тому суд
безпідставно посилався на цей документ.

Крім того, навіть якщо і вважати, що позивач має
заборгованість по оплаті 3207
квт спожитої електроенергії, то відповідач повинен зарахувати 25% знижку, на яку
має право позивач.

2

Суд також не врахував, що позивач змушений був сплатити
нараховану йому суму боргу, щоб уникнути відключення його оселі від
електропостачання, оскільки відповідач за законом має право на відключення
споживача від електропостачання при наявності боргу незалежно від звернення до
суду із позовом про стягнення цього боргу.

Заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали
справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити,
оскаржуване судове рішення залишити без змін, з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На думку апеляційного суду оскаржуване рішення відповідає
вимогам закону, тому підстав для його скасування немає.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції всебічно, повно і
об"єктивно дослідив надані сторонами докази, правильно встановив фактичні
обставини справи та зробив правильні правові висновки про те, що вимоги
позивача не ґрунтуються на законі.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивач визнав
встановлену йому актом звірки суму заборгованості та у добровільному порядку
погасив цей борг шляхом перерахування суми боргу із знеціненої ощадної книжки.

Дійсно, суму боргу у розмірі 500грн. 30коп. позивач
ОСОБА_2 добровільно перерахував шляхом списання зі свого компенсаційного
рахунку на рахунок відповідача (а.с.
13). У такий спосіб Постановою Кабінету Міністрів від 29 липня 2005 року за № 664 „Про заходи щодо
проведення у 2005 році
розрахунків з погашенням зобов"язань держави за знеціненими грошовими
заощадженнями громадян в установах Ощадного банку колишнього СРСР шляхом
погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги" була надана
можливість громадянам, які мають борги по житлово-комунальних платежах,
розрахуватись з постачальниками та погасити борги.

Судом було встановлено, що відповідач не мав наміру відключати позивача від
електропостачання через наявність боргу або застосовувати якісь інші примусові
заходи, будь-якого попередження про відключення від електропостачання позивач
не одержував, що підтвердив в апеляційному суді і представник позивача.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_2 визнав борг самостійно, заперечень
проти нарахованої суми боргу не мав, тому у добровільному порядку погасив цей
борг у відповідності до вимог Постанови KM України
від 29 липня 2005 року за №664.

Усі доводи апеляційної скарги були предметом дослідження у суді, на
правильність висновків суду вони не впливають, тому апеляційну скаргу
представника позивача слід відхилити як
безпідставну, оскаржуване рішення залишити без змін як таке, що
відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.
308, 314, 315 ЦПК
України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє
за довіреністю від імені ОСОБА_2,
відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м.Горлівки від
19 жовтня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути

оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.