Справа №2-279/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 лютого 2007 року
Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Горбань
Н.І. при секретарі Цуранову А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Київське міське
управління юстиції про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу та визнання за ним права першої черги спадкування за законом ,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2006р.
ОСОБА_1 пред'явив у суді позов до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання
однією сім'єю з ОСОБА_3 без шлюбу з 18.05.1971р. та визнання його спадкоємцем
першої черги за законом після її смерті.

Зазначив, що 2.11.1954р. між ним та ОСОБА_4 було
укладено шлюб, дружина змінила своє прізвище на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
них народився син ОСОБА_5. З метою покращення своїх житлових умов вони вирішили
розірвати шлюб і 18.05.1971р. вони розлучилися, про що відділом РАГСу
Печерського району м. Києва було зроблено запис за № НОМЕР_1. Підставою для розірвання
шлюбу стали їхні показання в суді, що вони не змогли створити міцну сім'ю.

Після розірвання
шлюбу вони продовжували жити однією сім'єю і шлюбні
стосунки між ними не припинялися. Вони мали спільний бюджет, вели спільне
господарство, разом приймали гостей та родичів. Нажите в шлюбі майно не ділили,
аліменти на утримання сина не стягувалися. Дружина не міняла прізвище і кожен з них в повторному шлюбі не перебував.   .

29.08.2004р.
помер їхній син ОСОБА_5, вони разом займалися його похованням. Після втрати сина дружина стала тяжко хворіти і ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Спадкове майно
після смерті дружини складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Квартира була
приватизована покійними дружиною та сином у 1999р. Син проживав за місцем його
реєстрації в квартирі АДРЕСА_2, а він
з 1981р. разом з дружиною проживав у квартирі АДРЕСА_1.

Встановлення
факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_1 без шлюбу йому потрібно для оформлення
спадщини після померлої ОСОБА_1, оскільки шлюб між ними вважається розірваним.

В судовому
засіданні позивач та його представник підтримали позов. Пояснили,  що
після  розірвання  шлюбу
18.05.1971р.   вони  продовжували

сімейні стосунки, вели спільне
господарство, проживали однією сім'єю, мали спільний бюджет. Шлюб вони
розірвали лише з однією метою, а саме: побудувати кооперативну квартиру синові,
що і було ними зроблено за спільні кошти, вони отримали квартиру АДРЕСА_2 в ЖБК
"Арсеналець-8". Мало хто з їхніх родичів та знайомих знав, що шлюб
між ними розірвано. ОСОБА_3 після розірвання шлюбу прізвище не змінила, на стягнення аліментів заяву до суду не подавала,
вони не перебували в іншому шлюбі та не ділили спільно нажите майно.
Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте
ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної
власності. Вважають, що після смерті ОСОБА_3 позивач прийняв спадщину, оскільки
проживав з нею разом на час відкриття спадщини, тобто фактично вступив у
володіння спадковим майном.

Відповідач та
його представник позов не визнали. Пояснили суду, що позивач розлучився з
ОСОБА_3 18.05.1971р. Після розлучення його сестра ОСОБА_3, починаючи з осені
1971р. і до літа 1983р. проживала однією сім'єю з ОСОБА_6. З 1981р. вони стали проживати в квартирі АДРЕСА_1. З
осені 1985р. ОСОБА_1 почала проживати однією сім'єю з іншим чоловіком на ім'я
ОСОБА_6, з яким вона проживала до кінця 1995р.. Позивач не міг від дня розлучення перебувати у фактичних
шлюбних відносинах, оскільки вона проживала весь час з іншими
чоловіками, а позивач в цей час, починаючи з 1975р. до літа 2004р. проживав у
квартирі АДРЕСА_2.
ОСОБА_3 мала самостійний доход, сплачувала комунальні послуги та інші
обов'язкові платежі. АДРЕСА_1 була придбана його сестрою в 1981р. за власні
кошти, тобто після розлучення з позивачем. ОСОБА_1 з сином та невісткою
проживав в квартирі АДРЕСА_2. Після
розлучення шлюбні стосунки між позивачем та ОСОБА_1 ніколи не відновлювалися і
жодного дня вони не проживали однією сім'єю.

3-тя особа:
Київське міське управління юстиції в судове засідання не з'явилася, надавши
суду листа, щоб справу слухати у відсутність їхнього представника (а. с. № 35).

Суд, заслухавши
сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому
засіданні встановлено, що 2.11.1954р. відділом РАГСУ Печерського району м.
Києва було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_4, яка після реєстрації шлюбу взяла прізвище "ІНФОРМАЦІЯ_3"
(цивільна справа № 2- 4031/5 а. с. № 6).

4.05.1971р.
Печерським районним судом м. Києва було винесено рішення про розірвання шлюбу
між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а. с. №
62).

18.05.1971р.
Печерським б/ЗАГС м. Києва вчинено запис за № НОМЕР_1 про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 (цивільна справа №
2- 4031/5 а. с. №
7).

Квартира АДРЕСА_1 на праві
спільної власності належала ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в рівних долях на підставі
свідоцтва про право власності на житло від 15.02.1999р., згідно розпорядження
Московської районної держадміністрації м. Києва № 21348 від 15.02.1999р.
(цивільна справа № 2- 4031/5 а. с. № 26).

Відповідно до довідки ЖЕК-605 від
20.07.2005р. ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 21.07.1961р.
по 8.12.1977р.; на підставі даних ЖЕК-676 від 20.07.2005р. ОСОБА_3 разом з
сином ОСОБА_5 була прописана за адресою: АДРЕСА_4 з 29.12.1977р.
по 26.07.1979р., були виписані на адресу: АДРЕСА_5, де вона була
зареєстрована та проживала з 17.08.1979р. по 13.03.1981р. (а. с. № № 65, 66).

Згідно довідки
ф. № 3 ОСОБА_3
з 1981р. проживала та була зареєстрована за адресою: кв. АДРЕСА_1, яка була
приватизована на неї та сина ОСОБА_1 (а. с. №. № 67, 68, 69).

З довідки голови
правління ЖБК "Арсеналець-8" за №
16/178 від 7.06.2006р. вбачається, що член кооперативу та її
власник ОСОБА_1 був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 з 1975р. по 2004р., фактично проживав у своєї дружини
ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.
У вказаній квартирі з 1987р. став проживати його син ОСОБА_5, який трагічно
загинув 29.08.2004р. (а. с. №
№ 34, 70).

Із змісту
заповіту ОСОБА_1, який було складено 27.12.2004р.,
ще за життя ОСОБА_3, вбачається, що половину свого майна він заповідав
ОСОБА_3 (цивільна справа №
2- 4031/5 а. с. №
24).

Відповідь
головного лікаря Центральної міської клінічної лікарні № 38/68 від 11.04.2006р.
підтверджує, що хвору ОСОБА_1 відвідував її чоловік ОСОБА_1 (а. с.№ 13).

Із змісту листів
сина вбачається, що в своїх листах він звертався одночасно, як до батька, так і
до матері (а. с. № №
11-18).

ОСОБА_3 працювала
з 30.01.1952р. до 2.03.2005р., що підтверджується даними копії трудової книжки,
була інвалідом другої групи з 1996р. (а. с. №№55-58).

З довідки ЖБК
"Теремки-2" за №
221 від 25.12.2006р. вбачається, що ОСОБА_1 та його покійна дружина ОСОБА_3 з 1.05.2001р. по 1.03.2004р. працювали в охороні
будинку (а. с. № 151).

ОСОБА_3 померла
2.03.2005р., що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого відділом
реєстрації смерті у м. Києві 3.03.2005р. (цивільна справа № 2- 4031/5 а. с. № 25).

Копії квитанцій
на суми 923 грн. 20 коп. від
4.03.2005р. та 878 грн. від
9.04.2005р. підтверджують, що ОСОБА_1, оплачував поминальні обіди за померлою
ОСОБА_3, наряд-замовлення та накладна № 17-01 від 17.05.2005р. на суму 3895
грн. підтверджують, що ОСОБА_1 займався
виготовленням пам'ятників (цивільна справа № 2- 4031/5 а. с. № № 27,28).

Квитанції про
оплату житлово-комунальних послуг, починаючи з грудня 2003р., послуг кабельного
телебачення та телефонного зв'язку, надані позивачем, підтверджують, що за
адресою: АДРЕСА_1 вказані послуги були оплачені, як
до смерті ОСОБА_3, так і після її смерті (цивільна справа № 2- 4031/5 а. с. № № 9 - 23).

Із змісту
постанови прокуратури Дніпровського району м. Києва від 27.09.2004р. про
відмову в порушенні кримінальної справи за фактом смерті ОСОБА_5 вбачається, що
протягом останніх восьми років в його квартирі АДРЕСА_2, де він проживав із співмешканкою, постійно збиралися
п'яниці, а' про факт проживання позивача за цією адресою не зазначено
(матеріали перевірки по факту смерті ОСОБА_5 за № 2/ 957-04р. від 7.09.2004р.).

Згідно рішення
Подільського районного суду м. Києва від 7.09.2005р. встановлено факт родинних
відносин, а саме: що ОСОБА_2 є
братом померлої 2.03.2005р. ОСОБА_3 (а. с. № № 60, 61).

З накладних,
товарних чеків та квитанцій вбачається, що ОСОБА_2 оплачував похорони ОСОБА_5, ліки та поминальний обід за
ОСОБА_3 (а. с. № № 59, 77, 83).

Свідки ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили суду, що ОСОБА_1
та ОСОБА_3 проживали однією сім"єю, мали спільний бюджет та вели
господарство, завжди хотіли поновити свій шлюб. крім позивача ОСОБА_3 не мала
інших чоловіків. Причина розлучення - це отримання кооперативної квартири для
сина.

Свідки ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 підтвердили суду, що вони є родичами ОСОБА_3. Їм
було відомо про її розлучення з ОСОБА_1, що після розірвання шлюбу вона мала
двох чоловіків, а до ОСОБА_1 ставилася неприязно. Під час хвороби її  доглядав ОСОБА_2, який організував та оплатив похорони своєї сестри.

Стаття 1268 ч. З ЦК України передбачає,
що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270
цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування

за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та

батьки.

Син позивача та
ОСОБА_3 - ОСОБА_5
помер   29.08.2004р.,   що
підтверджується   копією   свідоцтва
про   смерть,

виданого відділом реєстрації смерті
у м. Києві 7.12.2004р. (а. с. №
7 спадкової справи №
11 до майна померлого ОСОБА_5).

ОСОБА_3 не
залишила заповіту. Як вбачається із матеріалів спадкової справи спадкоємцями,
які подали відповідні заяви до Сімнадцятої Київської державної нотаріальної
контори, є позивач ОСОБА_1 та. відповідач ОСОБА_2, брат померлої по матері (а.
с. N° № 2-3
спадкової справи № 57 до майна померлої ОСОБА_1).

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 після розлучення, яке відбулося 18.05.1971р.
з метою отримання кооперативної квартири для сина, не припиняли шлюбні
стосунки, продовжували вести спільне
господарство, мали спільний бюджет, побудували кооперативну квартиру в
ЖБК "Арсеналець-8" за адресою: АДРЕСА_2, позивач ОСОБА_1 склав
заповіт на ім'я ОСОБА_3 ще за її життя, тобто проживали однією сім'єю без
шлюбу.

Покази свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 суд визнає
достовірними, оскільки вони є логічно послідовними, не містять суперечностей та
погоджуються з іншими матеріалами справи.

Доводи
відповідача ОСОБА_2, що його сестра по матері ОСОБА_3 після розлучення мала
інших Чоловіків не знайшли свого підтвердження
в судовому засіданні. Покази свідків зі сторони відповідача, які не
досить часто спілкувалися з ОСОБА_3, не заслуговують на увагу. Наявність
матеріальної допомоги зі сторони відповідача своїй сестрі ОСОБА_3, що
підтверджується квитанціями та накладними оплати похорон сина ОСОБА_5,
поминального обіду та ліків, не спростовує факту проживання позивача ОСОБА_1 з
ОСОБА_3 однією сім'єю без шлюбу.

Таким чином,
оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обгрунтовані, тому підлягають задоволенню.

На підставі
викладеного, ст. ст. 1258,
1261 ЦК України, ст. 74
Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60,
88, 212 - 215, 256 -259 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ: Позов задовольнити.

Встановити факт
проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, без
шлюбу з 18 травня
1971р.

Визнати ОСОБА_1
спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.