Справа № 22-ц-162 2007 p.                                      Головуючий у 1-й інстанції - Риков В.В.
Категорія 23                                                             Суддя-доповідач - Попруга С.В.
УХВАЛА

іменем України

2007 року січня 30 дня
колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської
області в складі:

Головуючого - Попруги С.В.

суддів                  - Дубровної В.В., Сибільової Л.О.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

та осіб, які
приймають участь у справі:  ОСОБА_1, його
представника ОСОБА_2  та представника
відповідача Аксененка М.І., розглянула у відкритому судовому засіданні в
приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Ковпаківського районного суду м.Суми Сумської області від 07 грудня
2006 р. у справі
за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної автомобільної інспекції Управління
Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області про відшкодування
майнової шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 грудня 2006 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволені частково: зобов'язано ВДАІ УМВС України в Сумській області
відшкодувати ОСОБА_1 завдану йому матеріальну шкоду в розмірі 1000 грн.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 фактично просить змінити рішення суду першої інстанції та
стягнути з відповідача на його користь 29 290, 00 грн. завданих матеріальних
збитків.

Узагальнені
доводи апеляційної скарги: невідповідність висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування судом норм матеріального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали доводи
апеляційної скарги, а представник відповідача Аксененко М.І. заперечував проти них, вважаючи, що підстав для
стягнення з відповідача 29 290, грн. немає.

Судом першої інстанції встановлено,
що в жовтні 1995 року  ОСОБА_1 купив у
ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ-21043, 1995 року випуску, за

2

суму еквівалентну 5800 доларів США. Договір
купівлі-продажу автомобіля не зберігся. Придбання автомобіля відбулося через
Сумське МРЕО ДАІ (відповідача), після відповідної перевірки експертом-автотехніком
автомобіля на предмет відсутності підробки номерів двигуна та кузова. Після
перевірки позивачу було видано свідоцтво про реєстрацію ТЗ за № НОМЕР_1.

У 1998 році слідчим управлінням УМВС України в Сумській області розслідувалась
кримінальна справа за фактами крадіжок автомобілів на території Російської Федерації, з послідуючим їх переміщенням на
територію України у підробленому вигляді та продажем. У зв'язку з цим,
позивач допитувався в якості свідка в названій справі. Вищезгаданий автомобіль
було визнано речовим доказом, передано на зберігання позивачу без права його
експлуатації.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 15 травня 2006 року в
позові ОСОБА_1 про перереєстрацію автомобіля та видачу нового свідоцтва про
реєстрацію ТЗ - відмовлено.

Як вирішено
питання про речовий доказ (автомобіль), - позивачу не відомо.

Внаслідок
неналежного виконання працівником відповідача (експертом-автотехніком) своїх
службових обов'язків при перевірці автомобіля під час оформлення договору
купівлі-продажу, позивач купив автомобіль з перебитими номерами кузова та
двигуна, що призвело до того, що позивач,
як власник, позбавлений права користуватись та розпоряджатись автомобілем,
чим йому заподіяно майнову шкоду в розмірі 1000 грн., яку зобов'язаний відшкодувати
відповідач. Підстави для стягнення з відповідача всієї вартості автомобіля
29290 грн. - відсутні.

Під час
апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції встановлено, що вирішуючи
спір, суд першої інстанції, встановивши вищезгадані обставини, дійшов висновку
про те, що відповідач на підставі ч.1 ст. 1166, ч.1 ст. 1172 ЦК України
зобов'язаний відшкодувати майнову шкоду позивачу в розмірі лише 1000 грн.

Відповідач
рішення суду не оскаржив в апеляційному порядку, отже перегляд рішення суду можливий
лише в межах скарги позивача згідно ст.ст. 11, 303 ЦПК України.

Заслухавши
пояснення осіб, які прийняли участь у розгляді справи, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

3

Так, згідно ст. 161 ЦК УРСР зобов'язання повинні виконуватися належним
чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок -
відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 203 ЦК УРСР встановлено, що в разі невиконання
або неналежного виконання зобов'язання боржником він зобов'язаний відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки.

Під збитками розуміються витрати, зроблені кредитором, втрата або пошкодження його майна, а також не одержані кредитором
доходи, які він одержав би, якби зобов'язання було
виконано боржником.

Стаття 224 ЦК УРСР передбачає, що за договором
купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві,
а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову
суму.

Згідно ст. 233 ЦК УРСР якість проданої речі повинна
відповідати умовам договору, а при відсутності
вказівок у договорі - вимогам, що звичайно ставляться.

Річ, що продається торговельною організацією, повинна відповідати стандартові, технічним умовам або зразкам, встановленим
для речей цього роду, якщо інше не випливає з
характеру даного виду купівлі-продажу.

Статтею 234 ЦК УРСР встановлено, що покупець, якому
продано річ неналежної якості, якщо її
недоліки не були застережені продавцем, вправі за своїм вибором вимагати:

або заміни речі, визначеної в договорі родовими ознаками, річчю належної
якості;

або
відповідного зменшення купівельної ціни;

або безоплатного
усунення недоліків речі продавцем чи відшкодування витрат покупця на їх
виправлення;

або
розірвання договору з відшкодуванням покупцеві збитків;

або заміни на
такий же товар іншої моделі з відповідним перерахуванням купівельної ціни.

Порядок реалізації цих прав визначається Законом України "Про захист прав споживачів" та іншими актами
законодавства.

Згідно ч. ч.
1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної
особи, а також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

4

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона
доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

На час придбання позивачем автомобіля (жовтень 1995 року) діяли Правила
Державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів
всіх типів, марок і моделей, причепів та мотоколясок,
затверджені постановою КМУ від 21 жовтня 1993 р. № 873, з послідуючими
змінами та доповненнями.

Згідно п.7
Правил, власники транспортних засобів, або уповноважені
ними органи, громадяни (надалі - власники) зобов'язані зареєструвати належні їм транспортні засоби
протягом 10 діб після їх придбання
або виникнення обставин, що послужили підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Експлуатація
транспортних засобів, не зареєстрованих
в органах Державтоінспекції, а також без номерних знаків "Транзит"
забороняється.

Згідно п.8 Правил, реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі
заяви власника і документів, що засвідчують його особу, правомірність придбання чи одержання транспортного засобу,
відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки, а
також вимогам, які є підставою для
внесення змін до реєстраційних документів. Реєстрація транспортних засобів провадиться за умови сплати
передбачених податків, зборів та інших видів платежів.

Правомірність придбання транспортних засобів, номерних агрегатів стверджується
документами, скріпленими печаткою, виданими торговельними
організаціями, митними органами та судами, нотаріальними конторами, органами
соціального захисту населення, підприємствами виготовлювачами транспортних
засобів, військовими частинами, відділами матеріальних фондів оперативних
командувань, підприємствами, підрозділами ДАІ тощо.

Такими документами можуть бути зокрема: договір дарування, купівлі-продажу,
міни та інші договори, укладені у встановленому порядку.

Пунктом 15
названих Правил передбачено, що під час реєстрації (крім реєстрації за державними підприємствами), перереєстрації, знятті з обліку
транспортні засоби підлягають огляду з метою перевірки відповідності номерних агрегатів обліковим даним. Огляд проводиться
працівниками органів ДАІ міськрайвідділів за місцем проживання власників
транспортних засобів, про що в документах робиться відмітка або видається акт
технічного огляду, завірений печаткою.

5

Згідно п. 16 Правил, на зареєстровані транспортні засоби
видаються свідоцтва про реєстрацію (технічні паспорти, реєстраційні
талони), а також державні номерні знаки, що
відповідають державному стандарту України: по два - на автотранспорт, по
одному - на мототранспорт
і причіп.

Технічні
паспорти і технічні талони старого зразка діють до їх заміни на реєстраційні
документи нового зразка.

Пунктом 22
Правил передбачено, що у разі виникнення сумнівів щодо справжності свідоцтв про
реєстрацію (технічних паспортів), номерів агрегатів транспортних засобів або
коли номери агрегатів не відповідають пред'явленим документам, за місцем
попередньої реєстрації транспортних засобів надсилаються запити, відповідь на
які повинна надійти протягом 10 днів.

Ураховуючи такі
вимоги законодавства, колегія суддів вважає, що оскільки відповідач не був
стороною договору купівлі-продажу автомобіля, фактично продавець продав
позивачу автомобіль неналежної якості, реєстрація згаданого ТЗ відбулась після
його придбання за договором позивачем, і на той час законодавство не
передбачало огляд ТЗ перед продажем відповідним експертом, із застосуванням
спеціальних пристроїв для виявлення перебитих номерів двигуна та кузова, то
вина відповідача в тому, що позивач придбав спірний автомобіль відсутня. Дії
працівників відповідача щодо реєстрації
спірного автомобіля відповідали нормам діючого на той час законодавства,
і не перебувають у причинному зв'язку з настанням негативних для позивача
наслідками.

Доводи
апеляційної скарги наведених колегією суддів обставин та підстав для
застосування вищезгаданих норм права, не спростовують, а тому до уваги не
приймаються.

Керуючись
ст.ст. 303,308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1  відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 07 грудня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили та
може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо
до Верховного Суду України.