УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2007 року
січня місяця 23 дня
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого» судді_______________________ Новікова Р.В.___________________________

Суддів__________________________________ Берещанської І.І., Сокола B.C._____________

При секретарі     _____________________         Урденко
Г.      ___________________________

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по договору позики за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Центрального районного суду м. Сімферополя
від 19.04.2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості по договору позики, посилаючись на те, що 15.09.2002 року між
сторонами був укладений договір позики, згідно з яким відповідачка отримала в
борг грошову суму в розмірі 2612
грн. і зобов'язалася повернути вказану суму до 15.10.2002 року, а також
сплатити пеню в розмірі 3%
за кожен день прострочки. Відповідачка повернула тільки частину боргу в
сумі 519 грн. 75 коп. Добровільно
повернути решту відмовилася. Таким чином заборгованість складає 2092,25 грн. і пеня в
розмірі 22910,13 грн.

Рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя від 19.04.2006 року позов
ОСОБА_1 задоволено.

В апеляційній скарзі відповідачкою ставиться питання про
скасування рішення суду, з тих підстав, що висновки суду не відповідають
дійсним обставинам справи і вимогам закону.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з
того, що 15.09.2002 року між
сторонами був укладений договір позики, згідно до якого відповідачка отримала
від позивача в борг грошову суму в розмірі 2612 грн., зобов'язалася повернути борг до 15.10.2002 року і сплатити
пеню в розмірі 3% за кожен
день прострочки виконання зобов'язання, що підтверджується договором позики (а.с. 4). Частину боргу в
сумі 519,75 грн.
відповідачка повернула, а решту боргу добровільно повернути відмовилася,
посилаючись на тяжке матеріальне становище та стан здоров'я.

Справа № 22-686/2007                                          Головуючий
по першій інстанції

Долженко Ю.П.

Доповідач Берещанська І.І.

2

Посилаючись на ст. ст. 1046,
1049, 526, 625, 646 ЦК України, суд дійшов правильного висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1, з
чим погоджується колегія суддів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язань
(основного зобов'язання) забезпечується, якщо
це встановлено договором або законом. А п. 4.1. договору займу сторони передбачили забезпечення зобов'язання пенею в
розмірі 3% від загальної суми заборгованості за кожен день прострочки у разі несвоєчасного
повернення боргу. Так, на день ухвалення
рішення суду борг складав 2092,25 грн. З цього випливає, що пеня на зазначену суму складає 22910,13 грн., а сума загального боргу - 25002,13 грн., що і була стягнута з ОСОБА_2 на користь позивача.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим,
а доводи апеляційної скарги щодо того, що судом неправильно був застосований закон, який не підлягав застосуванню, так як
правовідносини виникли до прийняття Цивільного кодексу України
2003
року, - не місять правових підстав для скасування рішення, так як відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, права та обов'язки, які виникли до набрання
чинності цього Кодексу або продовжують існувати після набрання
ним чинності, регулюються зазначеним Кодексом.

На підставі вказаного і керуючись статтями 303, 307, 308 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Центрального районного суду
м. Сімферополя від 19.04.2006 року залишити без змін.                                                                                                                                                                                 Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох
місяців.