Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Апеляційного суду Волинської області від 19 квітня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, відділу з
питань приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради
про визнання незаконним розпорядження про приватизацію квартири, свідоцтва про
право власності на квартиру, визнання права користування квартирою та вселення,
посилаючись на те, що в січні 2005 року йому стало відомо, що ОСОБА_2  без його згоди приватизувала квартиру
АДРЕСА_1, чим порушеного його права, так як він проживає та проживав на момент
приватизації в спірній квартирі. Позивач просив визнати незаконним
розпорядження про приватизацію квартири, свідоцтво про право власності на
квартиру, видане          ОСОБА_2,
визнати за ним право користування квартирою АДРЕСА_1 та вселити його у
квартиру.

Судом до участі в справі як відповідачів залучено
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ЗАТ “Луцький домобудівельний комбінат”.

Під час розгляду справи ОСОБА_1відмовився від позову в
частині вселення в квартиру і така відмова прийнята судом.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 3 січня 2007
року позов задоволено.

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 19
квітня 2007 року рішення суду першої інстанції скасоване та постановлене нове
рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись
на незаконність, необґрунтованість рішення, порушення апеляційним судом норм
процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що скасовуючи
рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний
суд виходив із того, що вимоги позивача зводяться до позбавлення права
власності на квартиру вже четвертого її власника - ЗАТ “Луцький домобудівельний
комбінат”, який є добросовісним набувачем.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваного рішення також не
дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст.
338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом      ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу з питань
приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ЗАТ “Луцький домобудівельний комбінат” про визнання
незаконним розпорядження про приватизацію квартири, свідоцтва про право
власності на квартиру, визнання права користування квартирою, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Волинської області від 19 квітня
2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін