У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г.,
розглянувши                      20
квітня 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду
Закарпатської області від 22 листопада 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Закарпатської області від 1 березня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Тячівської державної нотаріальної контори, Нересницької сільської ради,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними
заповіту, свідоцтва  про
право  на спадщину за заповітом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1  звернулася
до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що рішеннями виконавчого
комітету  Нересницької сільської ради від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року їй оформлено право власності на жилий будинок і господарські
споруди.

У лютому 2006 року їй стало відомо, що на вказаний жилий
будинок претендує ОСОБА_2., який має
свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_4. від ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Вважаючи вказані заповіт і свідоцтво незаконними,
оскільки ОСОБА_4. не була власницею спірного будинку і не могла його
заповідати, а свідоцтво видано з порушенням вимог нормативно-правових
документів, просила її вимоги задовольнити.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області
від 22 листопада 2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Закарпатської області від 1 березня 2007 року, в задоволенні позову відмовлено.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків  судів обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права та
ставить питання про скасування судових рішень і передачу справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції та
апеляційний суд, погоджуючись з ним, виходили з того, що позивачка  не надала достатніх доказів на підтвердження
своїх вимог; заповіт
ОСОБА_4.  вчинено відповідно до
Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами
міських, районних, селищних і сільських рад депутатів трудящих, діючої на час
підписання заповіту, свідоцтво про право на спадщину за заповітом видано
Тячівською державною нотаріальною конторою у листопаді 1979 року на підставі
довідки виконавчого комітету Нересницької сільської ради від 20 жовтня 1979
року, яка відповідно до п. 128 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами
Української РСР, затвереджної наказом Міністерства юстиції Української РСР від
31 жовтня 1975 року № 45/5, є правовстановлюючим  документом
в місцевостях, де інвентаризація не
провадилась.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України  суд касаційної інстанції не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328
ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1 до Тячівської державної нотаріальної контори, Нересницької сільської
ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними
заповіту, свідоцтва  про
право  на спадщину за заповітом за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської
області від 22 листопада 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської
області від 1 березня 2007 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                      А.Г. Ярема