АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
інстанції  Дадим Ю.М.
Доповідач -   Осіян О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2007 року.
м. Дніпропетровськ

Колегія    суддів судової
палати у цивільних справах Апеляційного
суду Дніпропетровської області  у
складі:

головуючого   судді
Костюченко Н.Є.,

суддів                      - Можелянської
З.М., Осіяна О.М.,

при секретарі
- Сидоренко
А.С,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 21
серпня 2006 року за
позовом ТОВ КТФ "Господарка" до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні
майном та виселенні, -

встановила:

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 21
серпня 2006 року
задоволено позов ТОВ КТФ "Господарка" до ОСОБА_1 про усунення
перешкод у користуванні майном та виселенні відповідача із квартири АДРЕСА_1, та стягнуто із
відповідача на користь позивача судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про
скасування рішення суду, та направлення справи на новий розгляд, оскільки суд
не врахував всі обставини у справі, а саме те, що в провадженні цього ж суду
знаходиться інша справа за його позовом до ОСОБА_2 та ТОВ КТФ
"Господарка" про визнання права власності на х/г частину
спірної квартири. А тому суд повинен був зупинити провадження у справі до
розгляду справи за його позовом. В задоволенні його клопотання про зупинення
провадження у справі суд безпідставно відмовив.

Перевіривши матеріали справи, законність і
обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, та враховуючи пояснення сторін колегія суддів, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити
без змін із наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що відповідно до свідоцтва,
виданого Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою від 13 березня 2002 року позивач є
власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.8), яка на підставі
акту державного виконавця від 25.02.2005
року була передана позивачу.

Але 04
квітня 2005 року
ОСОБА_1 пошкодив замок на вхідних дверях квартири, вставив новий замок та двері
і почав користуватися вказаною квартирою, чого і сам відповідач не заперечував.

Оскільки на час розгляду справи у суді відповідач не
надав документів, які б підтверджували його право користування цією .квартирою,
а право власності на вказану квартиру залишається за позивачем, то суд.
обгрунтовано прийняв рішення про виселення відповідача із спірної квартири на
підставі ст. 41 Конституції
України та ст.ст.48,49 Закону України «Про власність».

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду
доводи апеляційної скарги про наявність іншої не розглянутої справи у суді,
оскільки свідоцтво про право власності від 13 березня 2002
року є дійсним до цього часу, а дії відповідача щодо самовільного
захоплення квартири є незаконними. Крім того, при наявності іншого спору
відносно вказаної квартири існує передбачене ЦПК України право на забезпечення
позову.

Таким чином, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без
змін.

Керуючись ст. 307,
308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 21
серпня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту
її проголошення.