РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„6" лютого
2007 р.                                                                 м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого                        Вакарук В.М.

суддів                                    Бідочко
Н.П., Соколговського В.М.

при секретарі                        Юрків І.П.

представників апелянта:      ОСОБА_3

адвоката                                ОСОБА_1-ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Надвірнянської районної державної адміністрації, третьої особи-ОСОБА_4 про
поновлення на роботі та стягнення зарплати за час вимушеного прогулу, -

встановила:

ОСОБА_1 звернулась з позовом в суд до
Надвірнянської РДА, третьої особи ОСОБА_4 про поновлення на роботі та стягнення
зарплати за час вимушеного прогулу.

Мотивувала тим, що з 20.07.92 р. працювала у відповідача
на посаді друкарки, яка в 2000 р. була пераменована на оператора
комп"ютерного набору сектору комп"ютерної обробки інформації та
тиражування документів загального відділу. Згідно розпорядження голови РДА від
2.06.06 р. її було звільнено по п.1 ст. 40 КзПП України, яке вона вважає
незаконним з тих підстав, що профком, який дав згоду на звільнення, був
неправоманим. Крім того, не враховано вимоги ст. 42 КзПП України щодо наявності
у неї переваг на залишенні на роботі, оскільки вона є учасником бойових дій.

Рішення
Надвірнянського районного суду від 30.11.2006 р. позов задоволено.

На
дане рішення Надвірнянська РДА подала апеляційну скаргу, в якій зазначила про
те, що суд дав невірну оцінку зібраним доказам. Не звернув увагу на те, що
позивачка немає права на зазначені в ст. 42 КзПП переваги оскільки норми цього
закону застосовуються при умові рівної кваліфікації та продуктивності праці. Із
представлених ними доказів вбачається, що у ОСОБА_1, яка має середню освіту,
через хворобу зору (ускладненої катаракти обох очей), що пов"язана з
частим перебуванням на лікарняних, набагато нижча продуктивність праці, ніж у
ОСОБА_5, яка має вищу освіту, закінчила інститут менеджменту та економіки. Тому
просила рішення суду скасувати, в позові відмовити.

В апеляційній інстанції представник
РДА вимоги підтримав з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

ОСОБА_1 в судові засідання не з'явилась просила
розглядати справу в її відсутності у зв"язку з хворобою.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції
виходив з того, що адміністрацією РДА при скороченні посади позивачки не
враховано вимог ст. 42 КзПП України щодо переважного її права в залишенні на
роботі, як учасника бойових дій.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення скарги з таких
підстав.

Судом встановлено, що згідно
розпорядження Надвірнянської районної державної адміністрації від 9.11.2005 р.
за №260 "Про внесення змін до штатного розкладу апарату

Справа
№22-ц-153/2007 р.                                Головуючий у І інстанції Безбородько В.А.

Категорія 40                                                         Доповідач
Вакарук В.М.

2

райдержадміністрації" на підставі розпорядження РДА
від 2.06.2006 р. позивачку було звільнено з посади оператора комп'ютерного набору
загального відділу по. П.1 ст. 40 КзПП
України, у зв"язку із скороченням штату.

Із матеріалів
справи вбачається, що до скорочення згідно штатного розкладу в РДА були дві посади операторів
комп"ютерного набору, які займали ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач незаконно звільнив позивачку,
оскільки не врахував вимоги ст. 42 КзПП України щодо наявності в неї переваг перед
іншою працівницею, зокрема стаж
її роботи та віднесення її до учасників бойових дій.

Оданк, такий висновок суду суперечить зібраним по справі доказам.

Відповідно до вимог ст. 42 КзПП
України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв"язку із
змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на
роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю.
За умови рівноцінності продуктивності праці і кваліфікації переваги на
залишення на роботі мають працівники, перелічені в ч.2 ст. 42 КзПП України.

Із матеріалів справи вбачається,
що відповідачем представлено докази, що свідчать про більш низьку кваліфікацію і
продуктивність праці у позивачки, ніж у ОСОБА_5., яку було залишено на
роботі. Зокрема, заслуговують на увагу посилання на те, що продуктивність
праці ОСОБА_1 щодо друку текстів та роботи з монітором низька із-за віку та через
об"єктивні причини-хворобу зору (діагноз "ускладнена катаракта обох
очей), внаслідок чого позивачка перебувала на лікарняних, а весь об"єм
роботи виконувала ОСОБА_5 (а.с. 37-39). Крім того, позивачка, 1953 р.
народження, одержує пільгову пенсію з грудня 2003 р. (а.с. 52, 110) і має нищий рівень освіти, ніж ОСОБА_5, яка з 1999 по 2004 р. навчалась стаціонарно в "Галицькій
академії"" та відмінно пройшла навчальну програму з комп"ютерної підготовки (а.с. 42; 83). І хоча
наявність вищої освіти не є обов"язковою для роботи на даній посаді, однак її наявність та спеціальна підготовка, яку
одержала як спеціаліст ОСОБА_5. після закінчення вищого навчального закладу,
засвідчує про наявність в неї більш високої
кваліфікації і продуктивності праці, що дала підстави для адміністрації залишитися її на роботі по п.1 ст. 42 КзПП України. А тому,
за таких обставин вимоги ч.2 ст. 42 КзПП
України, щодо наявності переважного права у позивачки, в
даному випадку не можуть бути застосовані.

Судом встановлено, що відповідачем було дотримано всіх вимог чинного трудового законодавства при звільненні ОСОБА_1, а тому
висновок суду не відповідає обставинам справи.

Враховуючи наведене та вимоги ч.З ст. 309 ЦПК України постановлене судом рішення
слід скасувати, а в позові ОСОБА_1-відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-315
ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Надвірнянської районної державної адміністрації
задовільнити, рішення Надвірнянського районного
суду від 30.11.2006 р. скасувати, постановити нове рішення, яким в позові
ОСОБА_1 до Надвірнянської районної державної адміністрації, третьої особи
ОСОБА_4 про поновлення на роботі та стягнення зарплати за час
вимушеного прогулу-відмовити.

Рішення набирає чинності з часу проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців.

Головуючий:                                                                             В.М. Вакарук