Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Павлоградського міськрайонного суду від 15 січня 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 квітня               2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.Павлограді про відшкодування
моральної шкоди, посилаючись на те, що висновком МСЕК від 18 липня 2006 року
йому вперше встановлено 60% втрати професійної працездатності у зв'язку з
професійним захворюванням; ушкодженням здоров'я йому заподіяна моральна шкода.
Позивач просив стягнути  80000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 15 січня
2007 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 16 квітня               2007
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені в
справі судові рішення та задовольнити його позов, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що відмовляючи в
задоволенні позову, суд виходив із того, що право на відшкодування моральної
шкоди виникло у позивача в 2006 році відповідно до висновку МСЕК від            18 липня 2006 року, а п. 27 ст. 77
Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” зупинено на 2006 рік
дію абзацу 4 статті 1, підпункту “е” пункту 1 частини першої статті 21, частини
3 статті 28 та частини 3 статті 34 Закону України “Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Павлограді про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Павлоградського міськрайонного суду від 15 січня 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити  ОСОБА_1

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін