Справа №2-301
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2007
р.                  Кіровський районний
суд м.  Кіровограда

в складі:               головуючого
судді                Могильного О.П.

при
секретарі                                                     Дудніковій
Т.П.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до ПП " Олікс " про
стягнення матеріальної та моральної шкоди,
-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом,
в якому просив стягнути із відповідача 3292 грн.52 коп. вартості
відновлювального ремонту автомобіля,
3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 276 грн. 65 коп.
вартості експертизи - спричинених дорожньо-транспортною пригодою з вини водія
відповідача.

В судовому
засіданні позивач та його представник повністю підтримали попередні вимоги
посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та збільшили розмір судових
витрат на надання правової допомоги на 1975 грн. Крім цього,  представником позивача зазначено,  що винним в даній дорожньо-транспортній
пригоді,  згідно постанови Кіровського райсуду м.  Кіровограда по адміністративній справі є третя особа-
ОСОБА_2 ,  тобто водій відповідача. Дана

постанова має
приюдиційний характер,  а отже і вина
його повністю доведена. Знайшло підтвердження вини водія відповідача і в ході
виїзного засідання.

Заперечуючи вимогам
сторони позивача,  представник
відповідача вказав,  що винен в даній
дорожньо -транспортній пригоді саме позивач,
який перевищив швидкість і не справився із керуванням ,  тому підстав для задоволення позову не має
.Підтвердженням правомірності даних доводів служать пояснення свідка.

Третя особа на
стороні відповідача також позов не визнав та пояснив,  що винен в ДТП позивач. Всі його версії не вірні,  оскільки пасажир здійснив посадку задовго до
місця зіткнення ,  тому ніякої поміхи
позивачу ніхто не здійснював. Маршрутне таксі під його управлінням вже
здійснювало рух по правому крайньому ряду. Визнає свою вину тільки в тому,  що почувши дотик автомобіля позивача відразу
не зупинився,  а проїхав деяку відстань.

Заслухавши
пояснення сторін ,  третьої особи,  свідків,
дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності,  суд вважає,
що позовні вимоги підлягають задоволенню частково,  оскільки суд визнає винними в даній дорожньо
-транспортній пригоді обох її учасників. Так,
згідно п.2.10 ПДР ,  у випадку
причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний негайно
зупинити транспортний засіб та залишатись на місці. Ці вимоги не були виконані
ні позивачем по справі,  ні третьою
особою,  що в свою чергу унеможливило
дійсне відтворення подій навіть в ході виїзного судового засідання та перевірки
на належність ,  як суперечливих пояснень
учасників ДТП,  так і свідків. Отже суд
керується тільки належно встановленими фактами. При цьому судом враховуються і
вимоги п. 10.1 ПДР,  згідно яких перед
початком руху,  переміщенням і любою
зміною напрямку руху водій повинен впевнитись,
що це буде безпечним и не здійснить перешкод для інших учасників руху.
Проте з пояснень третьої особи вбачається,
що він не бачив руху автомобіля позивача,  тобто не впевнився в безпеці руху,  що і привело до зіткнення. Зі своєї сторони
позивач також не виконав вимоги п. 12.3 ПДР згідно яких,  у випадку виникнення небезпеки для руху чи
перешкоди,  які водій об'єктивно може
виявити,  він повинен негайно прийняти
міри для зменшення швидкості,  аж до
зупинки транспортного засобу,  чи
безперешкодного для інших учасників руху об'їзду перешкоди. Як вбачається із
схеми ДТП автомобіль позивача після зіткнення із автомобілем під керуванням
третьої особи,  продовжив свій рух навіть
і після повторного зіткнення із іншим автомобілем.

Посилання
представника позивача на приюдиційну силу постанови судді по адміністративній
справі є безпідставним,  оскільки не
грунтується на Законі.

Тому,  суд і дійшов впевненого висновку про обоюдну
винність в даному ДТП обох
водіїв. Отже і спричинені матеріальні збитки повинні відшкодовуватись згідно
ч.3  ст.
1188 ЦК України
ними обома в рівній мірі.

Згідно
автотоварознавчого дослідження відновлювальний ремонт автомобіля та
матеріальний збиток спричинений позивачу складає 3292,  52 грн. Вартість самого дослідження складає
276,  65 грн.,  правова допомога становить 1975 грн. Звідси
сума,  що підлягає відшкодуванню на
користь позивача складе 2772,  085 грн.
Щодо відшкодування моральної шкоди,  то
суд не вбачає факту її спричинення жодній із сторін,  оскільки,
як вже зазначалось вище ДТП виникло із -за вини обох водіїв.

Приймаючи до
уваги,  що третя особа перебуває в
офіційних трудових відносинах з відповідачем,
саме ПП " Олікс " повинне нести відповідальність за шкоду
завдану джерелом підвищеної небезпеки,
відповідно до  ст.  1172 ЦК
України.

Керуючись  ст.
ст.  208,  212-218 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути із ПП
" Олікс " на користь ОСОБА_1 2772грн/85 коп. в рахунок спричиненої
матеріальної шкоди та судових витрат,  із
яких: 1646,  26 грн. вартість
матеріальних збитків спричинених відновлювальним ремонтом автомобіля,  138, 325 грн. - судові витрати (збитки
спричинені проведенням експертизи),  987
грн .витрат за надання правової допомоги.

В задоволенні
інших вимог заявлених позивачем,
відмовити.

На рішення суду
протягом 10 днів із дня проголошення може бути подано заяву про апеляційне
оскарження та апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви.