першій інст. Сивоконь Т.І.                                        Справа
№ 22ц-1824/2007
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

16 травня 2007
року
м. Одеса

Колегія судців
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:   головуючого: Федорової А.Є.,

суддів: Мизи
Л.М., Процик М.В.,

при секретарі
Непомнящій О.О.,

розглянувши у
судовому засіданні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Татарбунарського районного
суду Одеської області від 15 січня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди. Позивач
зазначав, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею
5,88 га на території Базарьянської сільської Ради. На земельній ділянці він
веде підприємницьку діяльність у сфері сільського господарства : вирощує
зернові, овочі, баштанні культури.

Протягом ряду
років відповідачка випасає на його земельній ділянці худобу, чим заподіює йому
великі матеріальні збитки від потрави сільськогосподарської продукції та
моральні страждання.

26 червня 2003
року вівцями і птахом відповідачки був ушкоджений яровий ячмінь, а 15 вересня
2003 року її худобою і птахом були витоптані та випасені цукрова кукурудза в
кількості 8000 стебел з початками за ціною 0,8 грн. за початок, про що були складені акти.

Посилаючись на
ці обставини, позивач просив задовольнити позов на підставі статей 1166,1167 ЦК України,
стягнути з відповідачки на його користь на відшкодування матеріальної шкоди 6400 грн. та
моральної шкоди -1300 грн.

Рішенням
Татарбунарського районного суду Одеської області від 15 січня 2007 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивач просить скасувати рішення суду та направити справу на новий
розгляд, мотивуючи тим, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та
процесуального права.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи скарги, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

2

Відповідно до
ст.213 ЦПК рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Суд зобов'язаний
вирішити справу згідно із законом, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,
ухвалити рішення на основі повно й всебічно з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ці вимоги закону
суд не виконав, не з'ясував дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін,
характер правовідносин і не встановив наявність порушень прав позивача, за
захистом яких спрямоване звернення до суду.

Відмовляючи в
задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не доведений факт
заподіяння шкоди, протиправні дії відповідачки, які призвели до її заподіяння,
причинний зв'язок між протиправними діями відповідачки та завданою шкодою.

Проте такі
висновки суду не відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

Як вбачається з
матеріалів справи, рішенням Адміністративної комісії Базарьянської сільської
ради ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 104 Кодексу України
про адміністративні правопорушення (Потрава посівів, зіпсуття або знищення
зібраного врожаю, сільськогосподарських культур, пошкодження насаджень колективних
сільськогосподарських підприємств, інших державних і громадянських чи
селянських (фермерських) господарств) на підставі заяв мешканців села
Базарьянка ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та складених Актів обстеження,   (а.с.21)

Однак суд не
звернув увагу на вказаний доказ, на який посилався позивач в обґрунтування
своїх вимог, не дав правової оцінки характеру відносин, що виникли між
позивачем і відповідачкою, не послався на матеріальний закон, який підлягає
застосуванню до відносин, що виникли у 2003
році, тобто до набрання чинності ЦК України 2003 року.

Крім того, суд
належним чином не встановив кому належить худоба та птиця, яка зіпсувала
кукурудзу позивача і яка повинна відповідати за позовом. Встановивши, що в акті
від 15 вересня 2003 року, укладеному комісією Базарьянської сільської ради,
володільцем худоби зазначена інша особа(ОСОБА_5-а.с.5), суд в порушення ст..33
ЦПК не вирішив питання про заміну неналежного відповідача або залучення до
участі у справі цієї особи як співвідповідача.

Таким чином, вирішуючи
спір по суті, суд, у порушення вимог ст.ст.213,214 ЦПК, не створив необхідні
умови для всебічного й повного дослідження обставин справи, не сприяв
здійсненню прав сторін, передбачених законом, не з'ясував належним чином
юридичну сутність правовідносин сторін, їх права та обов'язки, обставини
справи, наявність порушення прав, за захистом яких спрямоване звернення до
суду.

Оскільки суд не
виконав норми процесуального права і порушив норми матеріального права і є
потреба у збиранні та перевірці доказів з участю заінтересованих осіб, рішення
суду не можна вважати законним та обґрунтованим, воно підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд.

З урахуванням
зазначених недоліків підстави для ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.303,
307 ч.І п.5,
311 ч.І п.4,
313, 314 ч.І п.2,
315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

3

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Татарбунарського районного суду Одеської області від 15 січня 2007 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців із дня набрання
законної сили.