СУД  ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц/62                             Головуючий в суді 1-ї інстанції
Категорія 44                                      Доповідач
РІШЕННЯ
Іменем України

30 січня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської
області в складі: головуючого судді Балашкевича С.В. суддів Зарицької Г.В., Худякова A.M. при секретарі
Сухоребрій Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі
справу за позовом ЗАТ «Український мобільний зв'язок» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за послуги мобільного зв'язку та зустрічним позовом ОСОБА_1 до
ЗАТ «Український мобільний зв'язок» про визнання договору частково недійсним за
апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 на рішення Брусилівського районного
суду від 27 вересня 2006 року, -

встановила:

У липні 2006 року закрите
акціонерне товариство «Український мобільний зв'язок» ( далі - ЗАТ «Український
мобільний зв'язок») звернулося до суду з позовом в якому просило стягнути з
ОСОБА_1 138,39 грн. боргу
за надані послуги мобільного зв'язку та 1193,55
грн. договірної санкції, посилаючись на те, що згідно договору про надання
послуг мобільного зв'язку ОСОБА_1 на пільгових умовах був виділений
радіотелефон. Позивач зобов'язався щомісячно вносити плату за надані послуги,
проте зобов'язання не виконав.

Рішенням
Брусилівського районного суду від 27
вересня 2006 року
позов ЗАТ «Український мобільний зв'язок» в особі його Житомирської філії
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на ЗАТ «Український мобільний зв'язок» 138,39
грн. заборгованості, 1331,94 грн. договірної санкції, 51 грн. витрат,
пов'язаних зі сплатою державного мита та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У позові ОСОБА_1 до ЗАТ
«Український мобільний зв'язок» про визнання пунктів 1.1, 1.2 додаткової угоди
недійсною відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній
скарзі представник відповідача просить рішення суду в частині відмови в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
та стягненння з нього договірної санкції скасувати і в цій частині ухвалити
нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна
скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до
статті 526 ЦК
зобо'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно
до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з
матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції, 12 грудня 2004 року між ЗАТ
«Український мобільний зв'язок» та ОСОБА_1 був укладений договір про наданя
послуг стільникового зв'язку за умовами якого позивач надав відповідачу
радіотелефон (мобільний номер НОМЕР_2)
за пільговою ціною з підключенням його до мережі радіотелефоного зв'язку
ЗАТ «Український мобільний зв'язок», а ОСОБА_1 зобов'язався своєчасно
сплачувати вартість наданих послуг та вносити авансові платежі.

Задовольняючи
позов ЗАТ «Український мобільний зв'язок», суд першої інстанції правильно
виходив з того, що ОСОБА_1 не виконав умови договору, зокрема не оплатив
рахунки за надані послуги протягом серпня-листопада 2005 року в сумі 130,80 грн. та не
сплатив договірну санкцію, передбачену пунктом 1.2 додаткової угоди НОМЕР_1
від 12 грудня 2004 року, в сумі 1193,55 грн.

Згадана
додаткова угода не суперечить вимогам Законів України «Про телекомунікації» , «Про захист прав
споживачів» та статті 203
ЦК і укладена з метою забезпечення виконання зобов'язанння, тому суд першої
інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні зустрічного позову.

Разом з цим,
постановляючи рішення про стягнення договірної санкції, суд першої інстанції
помилково вважав, що остання складає 1331,94
грн., однак із матеріалів справи вбачається (а.с.4-5, 10), що загальна сума
названої санкції становить 1193,55
грн.

За таких
обставин рішення суду підлягає зміні, а сума стягнення договірної санкції - зменшенню з 1331,94 грн. до 1193,55 грн.

Керуючись ст.
ст. 303,304,307,309,313,314,316
ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу представника відповідача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Брусилівського районного суду від 27
вересня 2006 року в
частині стягнення з ОСОБА_1 суми договірної санкції змінити, зменшивши суму
стягнення договірної санкції з 1331,94
грн. до 1193,55 грн.

У решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього

часу може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до

Верховного Суду
України протягом двох місяців.