У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

8 червня 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,   Лихути Л.М.,   Охрімчук Л.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства “Львівобленерго” про визнання
акту недійсним, підключення житлового будинку до електромережі, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди та за зустрічним позовом про стягнення збитків,
за касаційною скаргою Відкритого акціонерного товариства “Львівобленерго” на
рішення Сокальського районного суду Львівської області від 18 травня 2006 року
та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 30 жовтня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до ВАТ  “Львівобленерго” про визнання акту
недійсним, підключення житлового будинку до електромережі, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

У березні 2006 р. відповідач пред'явив
в суді зустрічний позов до ОСОБА_1 про стягнення
збитків.

Рішенням Сокальського
районного суду Львівської області від
18.05.2006 р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської
області від 30.10.2006 р., первісний позов задоволено
частково: акт відповідача про порушення позивачем правил користування
електроенергією визнано недійсним, на відповідача покладено обов'язок відновити
електропостачання у будинку позивача, стягнуто з відповідача на користь
позивача 3000 грн. моральної шкоди, судові витрати, а в решті вимог та в
зустрічному позові відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги ВАТ
“Львівобленерго” посилається на неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим
ставить питання про скасування судових рішень і направлення справи на новий
розгляд.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави
для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позов та відмовляючи в
зустрічному позові, місцевий суд, з урахуванням фактичних обставин справи,
виходив з того, що акт відповідача про порушення позивачем правил користування
електроенергією було складено з порушенням діючого законодавства, а правові
підстави для стягнення збитків відсутні внаслідок недоведеності заявлених
вимог.

Апеляційний суд погодився з таким
висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що рішення судів ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок
судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Львівобленерго”
відхилити.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 18 травня 2006
року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 30 жовтня 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук