АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем      України

11  січня  2007
року                    апеляційний  суд
Житомирської  області

в  складі:     головуючої
-   судді        Косигіної  Л.М.

суддів:                                    Жигановської  О.С,   Микитюк  О.Ю.

при
секретарі                         Ільбицькій  Т.К.

з  участю:     ОСОБА_1

розглянувши
у   відкритому   судовому
засіданні   в   залі
суду   в   м.
Житомирі

апеляційну
скаргу  ОСОБА_1

на   рішення   Коростенського   міськрайонного   суду
Житомирської   області   від

28  вересня  2006  року

у    справі    за
цивільним    позовом    ОСОБА_2
до

ОСОБА_1  про  стягнення
боргу,   -

встановив:

В березні 2006
року ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом,

в якому просив зобов'язати відповідача повернути заборговані йому гроші

в сумі 3535
грн. еквівалентні 700 доларам США та
стягнути 3%
річних від

простроченої суми за чотири місяці станом на 14 березня 2006
року в сумі

35 грн. 35
коп. В обґрунтування позову зазначив, що він 30.10.2005 року

позичив ОСОБА_1 3535
грн. еквівалент 700 доларів США на 14 днів,

тобто  до  14.11.2005  року,   однак
відповідач  гроші  не
повернув.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_2 доповнив позовні

вимоги та крім суми боргу просив стягнути з відповідача штрафні санкції,

що складаються з суми індексації, 3% річних та пені
подвійної облікової

ставки НБУ за весь час просрочки виконання зобов'язання
в сумі 751
грн.

78
коп.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області

від 28
вересня 2006 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за борговим зобов'язанням 700 доларів

США, або еквівалентна сума в національній валюті України, що дорівнює

3570 грн. та 270
грн. 63 коп. штрафних санкцій.
В решті вимог відмовлено

за  необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення та

ухвалити нове -
про відмову в задоволенні позову. Апелянт посилається на

порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків

суду фактичним обставинам справи. Зокрема зазначив, що між ним та

позивачем ніколи не укладався договір позики та він будь-яких коштів у

ОСОБА_2   не  позивач.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України,

апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних

підстав.

Справа  №  22-ц/182                           Головуючий  у
суді   1-ї   інстанції  Куліченко
М.В.

Категорія  4 4                                     Суддя-доповідач  Косигіна  Л.М.

Відповідно   до   вимог
ст.    1046   ЦК   України
за   договором   позики
одна

сторона                                      (позикодавець)           передає        у        власність        другій        стороні

(позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені родовими

ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж

суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж

роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з моменту передання

грошей або інших речей, визначених
родовими ознаками. На підтвердження

укладення
договору позики та його умов може бути представлена розписка

позичальника  ч.   2   ст.   1047  ЦК.

З розписки, що є в матеріалах справи а.с.
5 вбачається, що

ОСОБА_1 ЗО жовтня 2005
року добровільно віддав свій автомобіль ВАЗ

2106 замість відремонтованого автомобіля ВАЗ 2105 і в присутності

свідків зобов'язується доплатити ОСОБА_2 700 доларів США

протягом 14
діб. Отже ОСОБА_2 гроші ОСОБА_1 не позичав

та не передавав, договір позики не укладався, а тому немає підстав для

задоволення позову. Вимоги щодо стягнення з відповідача "штрафних

санкцій"   є  похідними,
а  тому  також
не  підлягають  до
задоволення.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню

з  ухваленням  нового
рішення  про  відмову в
задоволенні  позову.

Керуючись ст. ст. 303,
307, 309, 313, 314, 316, 319, 324,
325 ЦПК

України,   апеляційний  суд,   -

вирішив   :

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.

Скасувати рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської

області  від  28   вересня  2006  року  та
ухвалити  нове  рішення.

Відмовити за безпідставністю заявлених вимог в задоволенні позову

ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про  стягнення  боргу.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати на

інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи в сумі ЗО грн. на

рахунок апеляційного суду Житомирської області КОД 02891440,

рр3731400б001565  банк  УДК  в  Житомирській  області,
МФО  811039.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його

проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо

до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним

законної  сили.