Справа 2-882007 року
РІШЕННЯ

іменем          України

02 лютого 2007 року                                                                      м.
Слов'янськ

Слов"янський
міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Мінаєв І.М.

при секретарі            Стебловській Л.В., Бороздіной І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Слов"янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 -
про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

До суду
звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на
дитину, посилаючись на те, що 24.12.2004р. вона уклала шлюб з відповідачем. Від
шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та перебуває
на її утриманні. Рішенням суду від 08.09.06р. на її користь на утримання дитини
з відповідача стягнуті аліменти в розмірі 100 грн щомісячно. Оскільки дитина
страждає затяжними захворюваннями, то прохала стягнути з відповідача додаткові
витрати на утримання дитини в розмірі 200
грн щомісячно до повноліття сина.

В судовому
засіданні позивачка та її представник ОСОБА_5 доповнили позовні вимоги, прохали
стягнути з відповідача додаткові витрати на лікування дитини в розмірі 36619 грн, з яких 619,00 грн фактично
зазнані витрати на час розгляду справи, а 36000 грн передбачувані витрати на
лікування дитини та підтримання її здоров"я, які на їх думку є
мінімальним розміром. Розрахунок провели самостійно виходячи з потреб дитини
біля 200 грн на
місяць з урахуванням характеру захворювання, віку дитини. Позивачка також
пояснила, що чеків про придбання ліків у неї немає, надані суду накладні на придбання ліків та харчів долучені до справи як
доказ фактичної вартості необхідних ліків та продуктів харчування.

Відповідач
позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову з тих підстав,
що його щомісячний заробіток складає 692 грн 31 коп., він сплачує аліменти на
користь позивачки та третьої особи в розмірі 100 грн кожній, на його утриманні
перебувають батьки похилого віку, які страждають низкою захворювань та
потребують матеріальної допомоги, а позивачка також отримує зарплату. Довідка
про хвороби дитини свідчить лише про те, що дитина хворіла ОРВІ, що
нормально для дитини цього віку коли дитина пішла до дитячого садку. Позивачкою
не надано доказів необхідності додаткових витрат, відсутні фіскальні чеки на
придбання ліків.

Третя особа ОСОБА_3 прохала винести
рішення на розсуд суду.

Заслухавши
позивачку та її представника, відповідача, вивчивши письмові докази та
матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає
частковому задоволенню.

Судом
встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають в зареєстрованому шлюбі, який
зареєстровано 25.12.2004р.
Слов"янським міським відділом РАГС актовий запис НОМЕР_1 ( а.с.5). Від
шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.( а.с.6)

Згідно свідоцтва про народження
дитини, її батьком є відповідач ОСОБА_2, з якого за рішенням суду від
08.09.2006р., яке набрало чинності -
стягнуті аліменти на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 100 грн щомісячно до
повноліття дитини. Цим же рішенням суду встановлене, що відповідач сплачує
аліменти на утримання сина Івана на користь третьої особи по справі в розмірі 100 грн до його
повноліття. Цим же рішенням суду встановлене, що ОСОБА_2 працездатний, сплачує
аліменти у сумі 100 грн на утримання сина Івана, має непрацездатних членів
сім"ї, а тому відповідно до ч.З ст..61 ЦПК України цей факт не підлягає
доказуванню і вважається встановленим (а.с. 15).

Відповідно до
довідки ЛКК №1467 від 11.09.06р. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 потребує посиленого харчування
та оздоровлення ( а.с.4,19), перебував на амбулаторному лікуванні з приводу
„ГРВІ" з 01.07 без дати надання довідки та дати кінцевого строку
лікування; з 18.09.06р. по 29.09.06р. та з 27.11.06р. по 02.12.06р. позивачка
перебувала на лікарняному з приводу „гострого респіраторного
захворювання"( а.с.47-50).

Згідно довідки ДП ЖЕУ „Орікс" від. 03.07.06р., ОСОБА_4 проживає разом з ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ( а.с.7).

Згідно довідки
начальника Слов"янської ОДПІ, ОСОБА_2 має щомісячний доход у сумі 692 грн 31 коп. ( а.с.9).

Згідно наданих
позивачкою накладних та довідки дільничого лікаря від 11.10.06р. ( а.с. 12-14), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 09.10.06р. отримує
лікування з приводу ГРВІ, трахеобронхіт. Отримує лікування „ макропен,проспор,
фені стіл,інфлюцид". Після основного курсу лікування рекомендовано
оздоровлення та укріплення імунітету : рибомунил 10 дн. курс 3 місяці;
біовіталь, кін дер гель, нерво-хеель".
Згідно накладних без дати, вартість ліків складає : макропен суп.
19,80грн,проспан сир. 24,70грн, феністіл 16,65грн, інфлюцид 23,50грн,
біовіталь кгель 23,30 грн, нервохеель
22,75грн, рибомуніл 38,30грн. Оскільки курс лікування препаратом рибомуніл
вартістю 38,30 грн складає 3 місяці, то загальна сума передбачуваних витрат на
придбання ліків складає 245 грн 60 коп ( 19,80 + 24,70 + 16,65 + 23,50 +
23,30 + 22,75 + 114,90( 38,30x3) ).

Відповідно до
матеріалів справи, позивачка працює ІНФОРМАЦІЯ_2 ВАТ „Слов"янський завод
„Тореласт" та отримує заробітну плату в розмірі 735 грн ( а.с.22), в
жовтні 2006р. її зарплата склала 701,59
грн, в листопаді 2006р. -
586,85 грн (
а.с.51); на її ім"я 09.10.2006р.
оформлено кредит на суму 2200,00
грн з кінцевим строком погашення кредиту 08.10.2009р., мета використання кредиту в договорі не
зазначена ( а.с.42).

Згідно витягу з медичної карти стаціонарного хворого, виписного епікризу,
батько відповідача ОСОБА_6 протягом 2006р. неодноразово
перебував на стаціонарному лікуванні, було зроблено операцію ( а.с.20,23).

Відповідно до ст. 185 СК України, той
з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов"язаний
брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими
обставинами ( розвитком
здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків
у додаткових витратах на дитину в разі спору
визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного понесения
разово, періодично або постійно.

Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.06р. „Про застосування
судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення аліментів", до участі у додаткових
витратах на утримання дитини можна притягати лише батьків. У цих випадках
ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно
визначати у твердій грошовій сумі. Як вбачається з матеріалів справи та
наданих сторонами доказів, неповнолітній син сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
дійсно протягом 2006 року декілька разів перебував на амбулаторному лікуванні з
приводу захворювань :" гостра респіраторна вірусна інфекція, трахеобронхіт
тощо", на його лікування рекомендовано придбати лікарські препарати на
суму 245,60 грн, а також рекомендовано посилене харчування. Суду позивачкою та
її представником не наведено доказів, які б з достовірністю вказували б на
понесені або передбачувані в майбутньому витрати на лікування дитини саме у
сумі 36619,00 грн, а також у необхідності або придбанні продуктів харчування на
суму37,25 грн - „печінка говяжа, філе куряче" не надано висновку
лікарської комісії про передбачувані витрати саме у сумі, яку вимагає стягнути
позивачка, а також необхідності вживання саме зазначених продуктів. Надана суду
позивачкою копія кредитного договору від 11.01.06р. на
загальну суму 30112,50 грн
судом не може бути прийнята до уваги, оскільки за даним кредитним договором
позичальником є ОСОБА_7, яка позичила вказану суму для купівлі автомобіля.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, з урахуванням
стану здоров"я та матеріального становища дитини, платника аліментів,
матері дитини, суд вважає, що передбачувані позивачкою додаткові витрати на
утримання дитини у сумі складають 245 грн 60 коп. і з відповідача слід стягнути
12 частину цих передбачуваних витрат, тобто 122 грн 80 коп.. В решті позову
слід відмовити в зв"язку з необґрунтованістю.

Щодо вимог
позивачки про негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць, то
в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки ст.367 ЦПК
України передбачає вичерпний перелік категорій справ, за якими суд допускає
негайне виконання рішення суду, справа про стягнення додаткових витрат на
утримання дитини в даному переліку не передбачено.

В зв"язку з
частковим задоволенням позовних вимог, врахуванням матеріального становища
сторін суд вважає за доцільне покласти по відповідача витрати з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та стягнути їх на користь
позивачки.

Керуючись
ст.180-182,184,185,192,198-201,243,249 СК України, ст..ст..9,10,60,118,130,174,208,213-215,218,223,367 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 -
про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м.Свердловська, приватного підприємця на користь ОСОБА_1
передбачувані додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 222 грн 80 коп. разово.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в повернення витрат з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи 7
грн 50 коп.. В
решті позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Слов"янський
міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.