Справа
№2-78/2007р.
РІШЕННЯ

імям    УКРАЇНИ

6 лютого 2007 року                                         Корюківський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого - судді Крапивного В.1.,

при секретарі - Осипенко Л.І.,

з участю сторін - ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Корюківці у приміщенні суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на частину в спільному сумісному майні подружжя та встановлення
порядку користування квартирою, -

встановив:

25 січня 2007 року позивачка звернулася до суду з
цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що під час
перебування у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну спільну неповнолітню дитину, у лютому 2004 року за спільні кошти вони з відповідачем придбали у ОСОБА_3
чотирикімнатну квартируАДРЕСА_1, яка була зареєстрована на
ім"я відповідача по справі, однак подружнє життя у них не
склалося, вони припинили шлюбні взаємовідносини, поділили рухоме майно, однак розділити квартиру не змогли, тому позивачка
просить визнати за нею право власності на
половину цієї квартири та встановити порядок користування нею, виділивши їй разом з неповнолітнім сином у користування
дві кімнати з лоджіями загальною площею 27,9
кв.м., а відповідачу - дві інші кімнати загальною площею 24,5 кв.м., залишивши в спільному користуванні підсобні приміщення -
кухню, ванну кімнату, коридор, вбиральню та вбудовану шафу.

У попередньому судовому засіданні позивачка свої
позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач позов визнав повністю і не заперечує
проти визнання за позивачкою права власності на половину спірної
квартири та встановлення порядку користування спірною
квартирою по запропонованому позивачкою варіанту.

Вислухавши їх доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, 7 березня 1997 року в відділі РАГС Корюківської РДА
сторони уклали шлюб, актовий запис НОМЕР_1. Від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час
перебування у зареєстрованому шлюбі 12 лютого 2004 року за спільні кошти сторони
придбали у ОСОБА_3 чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1загальною площею 80,5 кв.м., житловою площею 51,7 кв.м., яка була зареєстрована
згідно договору купівлі-продажу серіїНОМЕР_2 на ім"я відповідача по
справі, і всі члени його сім"ї поселились та були зареєстровані в цій
квартирі. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі подружнє життя сторін не склалося, вони припинили його, позивачка
звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, за обопільною
згодою вони поділили все

2

нажите ними під час шлюбу рухоме
майно, а досягти згоди щодо поділу квартири не змогли.

Спірна квартира сторін складається з чотирьох
кімнат жилою площею 16,3 кв.м., 11,9 кв.м., 12,6 кв.м. та 10,9
кв.м., кухні площею 8,7 кв.м., ванної кімнати - 2,6 кв.м., коридора - 6,9 кв.м., вбиральні - 1,3 кв.м., вбудованої
шафи - 1,1 кв.м. та двох лоджій площею 2,1 та 1,8 кв.м. З технічного паспорту спірної
квартири вбачається можливість встановлення запропонованого
позивачкою порядку користування квартирою двома її співвласниками. При цьому розмір виділених кожній із сторін жилих кімнат
(одній стороні - площею 27,9 кв.м., другій стороні - 24,5 кв.м.) є приблизно
однаковим, бо різниця житлової площі лише на 1,45 кв.м. перевищує ідеальну долю
однієї сторони (25,85 кв.м.). При цьому суд
враховує інтереси неповнолітньої дитини, яка залишається проживати, за
згодою сторін, разом із матір"ю.

Відповідно до чинного законодавства майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з
поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку
(доходу). Якщо одним із подружжя укладено договір в
інтересах сім"ї, то гроші, інше майно, які були одержані за цим договором, є об"єктом права спільної сумісної
власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю
між ними. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу. У разі поділу такого
майна частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За
рішенням суду частка майна дружини,
чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти

Квартирою є ізольоване помешкання в житловому
будинку, призначене та придатне для постійного у ньому
проживання. Власникам квартири у багатоквартирному житловому
будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального
користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або
всередині квартири, а також споруди, будівлі,
які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також
власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

За таких обставин позов є законним,
обгрунтованим, підтверджений відповідними доказами і підлягає повному задоволенню, оскільки є реальна можливість
встановити такий порядок користування
квартирою, що забезпечує приблизно одинакові за розміром житлові кімнати (різниця складає 1,45 кв.м.), позивачка залишається
проживати з неповнолітньою дитиною, що дає їй
право на більший розмір жилої площі, при цьому інтереси жодної з сторін по забезпеченню нормою жилої площі не порушуються,
а підсобні приміщення слід залишити в загальному користуванні сторін та їх
неповнолітньої дитини.

Всі сплачені по справі судові витрати позивачка залишає
за собою і не наполягає на їх відшкодуванні відповідачем,
проти чого не заперечує і відповідач, а від сплати держмита на користь держави відповідач підлягає звільненню як постраждалий
від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням.
Витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільних справ позивачкою сплачені у повному обсязі. Від сплати держмита на користь держави вона також звільнена
як постраждала від Чорнобильської катастрофи.

Керуючись ст.ст. 60-71 СК України, ст.ст. 368-370, 379, 382-383 ЦК України, ст.ст. 130,174,208,213-215,
82, 88 ЦПК України, суд -

вирішив :

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частину спільного сумісного
майна подружжя - придбаної 12 лютого 2004 року за договором
купівлі-продажу  серіїНОМЕР_2 чотирикімнатної
квартири АДРЕСА_1, і зареєстрованої на ім"я ОСОБА_2, загальною площею 80,5 кв.м., жилою площею - 51,7 кв.м., і виділити їй реально у користування:

- кімнату (3) площею - 16,3 кв.м. з лоджією площею - 2,1 кв.м.; кімнату (5) площею

-11,9
кв.м. з лоджією площею -1,8
кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 (одну другу) частину
спільного сумісного майна подружжя - придбаної 12 лютого 2004 року за договором купівлі-продажу серіїНОМЕР_2 чотирикімнатної квартириАДРЕСА_1, і зареєстрованої на його ім"я, загальною площею 80,5 кв.м., жилою площею 51,7 кв.м., та виділити йому реально в користування:

- кімнату (6) площею -12,6 кв.м., кімнату (8) площею -10,9 кв.м.

Підсобні приміщення в квартиріАДРЕСА_1 - кухню площею 8,7 кв.м., ванну кімнату - 2,6 кв.м., коридор - 6,9 кв.м. та вбудовану шафу - 1,1 кв.м. залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Звільнити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від сплати держмита на
користь держави як постраждалих від Чорнобильської катастрофи.

На рішення суду протягом 10 днів з часу його проголошення може бути подана заява про апеляційне оскарження, а протягом 20 днів після цього - апеляційна скарга.