Справу №
2912 - 2006 року     Головуючий
Категорія 41                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого: Дьоміної О.О.

Суддів:
Мережко М.В., Данілова О.М.

При секретарі: Колесник
Н.І.

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області
від 21 червня 2005 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя

заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2004
р. позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що
сторони перебували у шлюбі з 1979
p., який
було розірвано у 1999 р. і в
цьому ж році сторони зареєстрували шлюб вдруге, який було розірвано 10 грудня 2004 р.

Спільних дітей від шлюбу немає.

За час шлюбу вони нажили майно, яке є їхньою спільною
сумісною власністю подружжя згідно ст.60 Сімейного Кодексу України, а саме:

меблева стінка вартістю 2000 грн.,

телевізор -1500
грн.,

крісла м"які -
800 грн.,

холодильник "Атлант" -1500 грн.,

газова плита-1000 грн.,

мотоцикл "Юпітер" - 2000 грн., велосипед - 500 грн.,

трюмо -
500 грн.,

магнітофон "Беларусь"
- 500 грн.,

гараж -
2000 грн.,

однокімнатна квартира АДРЕСА_1вартістю -11288
грн.

загальна вартість якого становить 12300 грн.

30.01.1999
р. між ними був укладений договір про добровільний поділ спільного майна,
згідно якого відповідач забрав

меблеву стінку- вартістю 2000 грн.,

телевізор „Панасонік"- 1500 грн.,

крісла м"які 2
шт. - 800 грн.,

холодильник "Атлант" -1500 грн.,

газову плиту -1000
грн., мотоцикл "Юпітер" -
2000 грн., велосипед -
500 грн.,

трюмо -
500 грн.,

магнітофон "Беларусь"
- 500 грн.,

гараж -
2000 грн.,

а однокімнатна квартира АДРЕСА_1 вартістю -11288
грн., залишив позивачці.

Але відповідач, забравши на свою користь майно згідно
угоди, взятих на себе зобов'язань не виконав і не зробив відчудження на її
користь своєї частки в однокімнатній квартирі.

Просила поновити строки позовної давності з метою захисту
своїх прав та інтересів, розділити зазначене майно, виділивши їй меблеву
стінку, телевізор, холодильник "Атлант", гараж на загальну суму 6500 грн, відповідачу
виділити крісла м"які, газову плиту, мотоцикл "Юпітер",
велосипед, трюмо, магнітофон "Беларусь"
на загальну суму 5300 грн.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської
області від 21. 06. 2005
року в позові відмовлено.

20.07.
2005 р. ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду,

просила  його
скасувати,   посилаючись   на
порушення   судом   норм
матеріального   та
процесуального права, постановити
нове рішення, яким задоволити позов.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду скасуванню з слідуючих підстав.

Відмовляючи  в  задоволенні
позову,  суд  обґрунтовував
свої  висновки  тим,
що позивачка не надала доказів про наявність та вартість майна.

Проте з такими висновками суду першої інстанції
погодитись не можна, оскільки вони суперечать обставинам справи та вимогам
закону.

Судом встановлено, що сторони в 1998 році розірвали
шлюб, а 30.01.1999 р.
уклали угоду, згідно якої в добровільному порядку поділили майно, нажите в
період шлюбу.

Вдруге шлюб було розірвано, згідно копії свідоцтва про
розірвання шлюбу - 10 травня 2000 р. актовий запис
НОМЕР_1(а.с. 10).

Сторони не заперечували, що під час подружнього життя
придбали спільне майно: меблеву стінку, телевізор, крісла м"які,
холодильник "Атлант", газову плиту, мототоцикл "Юпітер",
велосипед, трюмо, магнітофон "Беларусь",
однак суд в порушеня вимог закону належним чином не з»ясував у кого із
сторін знаходиться спірне майно та не спростував пояснень позивачки та
допитаних у судовому засіданні свідків, відносно того, що майно вивозилося
відповідачем.

Відповідно до ч.І
ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст. 213
ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.   -

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу згіднолз законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з"ясованих обставин, на які сторони;прсилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні

Також, з рішення суду не вбачається, що судом- належним
чином розглянуті вимоги позивачки стосовно гаража та однокімнатної квартири АДРЕСА_1, власниками
якої є сторони, що свідчить про те, що суд не розглянув всіх позовних вимог і
цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом
першої інстанції, що є безспірної підставою для скасування рішення і передачі
справи на новий розгляд згідно ст. 311 п.5

За таких обставин рішення суду першої інстанції не можна
визнати законним і обгрунтованим, так як воно не відповідає фактичним
обставинам справи, вимогам ст.ст. 15,
30,40, 62,202-203 ЦПК України.

Оскільки судом першої інстанції допущені порушення норм
процесуального права, рішення підлягає скасуванню, а справа передачі на новий
розгляд відповідно ст. 311
п.5

З

Керуючись ст.ст. 311,
313,314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської
області від 21 червня 2005 року - скасувати,
справу передати до суду першої інстанції на новий розгляд, іншим суддею.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до
Верховного суду України протягом двох місяців.

Головуючий