Справа № 22ц/80                                       Головуючий у 1-й інстанції    Головня В.П.
Категорія  66                                               Доповідач
Рішення Іменем    України

24 січня 2007 року   Апеляційний суд Житомирської
області в складі:

головуючої                             Плотіциної  Н.А.,

суддів                                      Кашапової
Л.М,

Омельчука М.І.

при секретарі                         Константіновій
І.А.

з участю   сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті
Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Баранівського районного суду від 11 жовтня 2006 p.,

встановив:

У вересні 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобов'язання останнього повернути
йому 300 доларів
США, відсотки за користування коштами в сумі 1020 доларів США, а також судових витрат, в обгрунтування
позовних вимог зазначив, що 3
жовтня 2003 року він
позичив відповідачу 300 доларів
США під 10 процентів
місячних для придбання побутової техніки. Останній кошти не повернув, а тому
просив в судовому порядку вирішити спір.

Рішенням
Баранівського районного суду від 11
жовтня 2006 року
зобов'язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 одну тисячу триста двадцять доларів США, 69 грн. 16 коп. судового
збору та 37 грн. 66 коп. витрат на
інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

Розглянувши
справу в межах, визначених ст. 303
ЦПК України суд прийшов до висновку про задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Як видно із
матеріалів справи 03 жовтня 2003 року ОСОБА_2
позичив у ОСОБА_1 300 доларів
США під 10 відсотків
річних, про що свідчить розписка (а.с.6).

В добровільному
порядку відповідач зазначені кошти не повернув.

Згідно ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні
( позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або
таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Встановивши дійсний характер спірних правовідносин суд прийшов до правильного висновку про стягнення з відповідача на
користь ОСОБА_1 300 доларів США.

Разом з тим, рішення суду в частині стягнення 1020 доларів США в якості річних за користування доларами неможливо вважати законним, оскільки це не
є грошова позика ( в національній валюті), а тому по безгрошовій позиці проценти не
нараховуються.

За вказаних
обставин розмір стягнутих судом з відповідача на користь позивача доларів слід
зменшити з 1320 до 300 доларів США, не
враховуючи проценти за користування цими коштами і в позові ОСОБА_1 в цій
частині слід відмовити.

В решті рішення суду відповідає вимогам закону, підстав для його зміни, скасування
не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303,218 , 307, 309, 313-314 ЦПК України, апеляційний суд,

вupішив :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Баранівського районного суду від 11 жовтня 2006 року змінити, зменшивши розмір
коштів, які ОСОБА_2 зобов'язаний повернути
ОСОБА_1 з 1320 доларів США до 300 доларів США.

Доповнити  резолютивну
частину     рішення     абзацем     слідуючого  змісту:
„відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні
позовних   вимог   про стягнення відсотків за несвоєчасне
повернення коштів." В решті рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двох місяців може бути оскаржене у касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України.