У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

6 червня 2007 року                                                              м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

БалюкаМ.І.,

Данчука В.Г.,

Гуменюка В.І.,

Косенка В.Й.-

розглянувши  в судовому засіданні справу за позовом  ОСОБА_1до Генерального
директора приватного підприємства "Владімір",
МРЕВ ДАІ м. Вінниці про визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним,
визнання права власності та зобов'язання зареєструвати автомобіль за касаційною скаргою Відділу державної автомобільної інспекції Управління МВС
України у Вінницькій області
на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від  8 серпня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від  29 вересня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У
липні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те,
що він 3 червня 2006 року на автомобільному ринку
придбав автомобіль “Опель Вектра”. Даний
автомобіль був знятий з обліку та перебував на тран­зитних номерах, продавала автомобіль фірма ПП
„Владімір”, що знаходиться в м.
Вінниці, вул. Соборна, 1, генеральним директо­ром якої є ОСОБА_2 Представник
фірми повідомив, що даний автомобіль ввезений ним з Німеччини на
територію України в 2005 році. Зазначений
автомобіль перевірений в реєстрі АІПС "УГОН". Після розрахунку з фірмою за вказаний автомобіль,
було вида­но довідку-рахунок КІВ №
НОМЕР_1 фірмою ПП “Владімір". 13 червня 2006 року позивач звернувся
до МРЕВ  ДАІ в м. Вінниці з метою постановки автомобіля на облік, під час перевірки в
МРЕВ було виявлено, що пластина з
ідентифікаційним номером кузова вварена кустарним способом. 18 червня
2006 року Ленінським ВМВ УМВС України у Вінницькій області винесена постанова про відмову у порушенні
кримінальної справи відносно позивача
в зв'язку з відсутністю в його діях ознак
складу злочину, передбаченого ст. 290 КК України. Просив визнати договір
купівлі-продажу автомобіля дійсним, визнати за ним право власності на
автомобіль та зобов'язати МРЕВ ДАІ в м. Вінниці зареєструвати автомобіль і
поставити його на облік.

Рішенням
Ленінського районного
суду м. Вінниці від 8 серпня 2006 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Вінницької області від
29 вересня 2006 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль “Опель Вектра”,
держномер НОМЕР_2, 1993 року випуску. Зобов'язано
МРЕВ ДАІ в        м. Вінниці
зареєструвати автомобіль на
ім'я ОСОБА_1  та поставити на облік до МРЕВ ДАІ м. Вінниці. В решті позовних вимог відмовлено.

У
касаційній скарзі Відділ державної
автомобільної інспекції Управління МВС України у Вінницькій області
ставить питання про скасування зазначених судових
рішень та закриття провадження в частині вимог до МРЕВ, посилаючись на невідповідність висновків суду  обставинам справи, неправильне застосування
судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

За
правилами ч.1 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Із
змісту позовної заяви, пояснень позивача в судових засіданнях вбачається, що
позовні вимоги фактично зводяться до того, що в придбаному позивачем автомобілі
пластина з ідентифікаційним номером кузова вварена кустарним способом і МРЕВ
ДАІ в м. Вінниці відмовили в державній реєстрації цього автомобіля.
Обґрунтування мотивів необхідності визнавати договір купівлі-продажу автомобіля
дійсним та визнання за позивачем право власності на цей автомобіль не наведено.

Відповідно
до  абзацу другого п.14 “Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів,
автобусів,  а також  самохідних машин, сконструйованих на шасі
автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та
мотоколясок",  затверджених
постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, державна
реєстрація(перереєстрація) або зняття з обліку транспортних засобів без
ідентифікаційного номера або із знищеними, пошкодженими чи підробленими
ідентифікаційними номерами складових частин (кузова, шасі, рами, двигуна) не
допускається, а ст. 37  Закону України
"Про дорожній рух" (3353-12) забороняє експлуатацію таких
транспортних засобів.

За
правилами ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства
справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів, що випливають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових
відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких
справ проводиться за  правилами іншого
провадження.

Відповідно
до п. 9 розділу ХІ ЦПК України заяви і скарги у справах, що виникають з
адміністративно-правових відносин, розглядаються в порядку, встановленому
Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно
ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження
його рішень, дій чи бездіяльності.

Розглядаючи
справу, суд зазначених вимог закону не врахував, вирішив спір, який підлягав
розгляду за правилами адміністративного судочинства, в порядку цивільного
судочинства. Суд апеляційної інстанції на ці порушення не звернув увагу.

Відповідно до п.1 ст.205, ч.1 ст. 340 ЦПК
України судове рішення підлягає скасуванню в касаційному порядку із закриттям
провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Керуючись
ст. ст. 336, 340 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Відділу державної автомобільної інспекції Управління МВС
України у Вінницькій області
задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від  8 серпня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Вінницької області від
29 вересня 2006 року скасувати, провадження у справі закрити.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

М.І. Балюк

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко