УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» січня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого
судді Іващенко В.В.

Суддів                        Сінані О.М.

Летягіної О.В.

При секретарі Бахтагарєєвій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підприємства „Сімферопольська
транспортна компанія" про стягнення матеріальної і моральної шкоди,
заподіяної ДТП, за апеляційною
скаргою Підприємства „Сімферопольська транспортна компанія" на рішення
Центрального районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 29 червня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Підприємства
„Сімферопольська транспортна компанія" Підприємства „Сімферопольська
транспортна компанія", у якому просила суд стягнути з відповідача на її
користь у відшкодування матеріальної шкоди 982грн. 75коп.; у відшкодування
моральної шкоди 12000грн.; і 1200грн. за юридичні послуги

Вимоги мотивовані тим, що в наслідок ДТП,
яке сталося 18.11.2004
року з вини водія Підприємства „СТК" ОСОБА_2, їй заподіяні тілесні
ушкодження середньої тяжкості. В результаті отриманих травм позивачка з
19.11.2004 року по 18.02.2005 року лікувалася в травматичному відділенні шостої
міської лікарні м. Сімферополя, також позивачці завдана моральна шкода: вона
одержала сильний емоційний стрес, наслідками якого виявилася втрата сну,
постійні головні болі. Були порушені нормальні життєві зв'язки позивачки через
неможливість ведення активного життя.

Рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 29 червня 2006 року позов
задоволено частково. Стягнено з Підприємства „Сімферопольська транспортна
компанія" на користь ОСОБА_1 982,75 грн. у відшкодування матеріального
збитку; 5000грн. у відшкодування моральної шкоди; судовий збір в розмірі
51грн., та ІТЗ в розмірі 30грн.

На рішення подана апеляційна скарга представника
Підприємства „Сімферопольська транспортна компанія" Серякова О.В., в якій
ставиться питання про скасування рішення суду, як необгрунтованого, та
ухвалення нового рішення в частині відшкодування моральної шкоди.

Апелянт вважає, що сума у відшкодування моральної шкоди
завищена судом, та не є підтвердженою доказами. Вказує, що при ухваленні
рішення в частині моральної шкоди, суд посилався тільки на ступінь заподіяної
шкоди здоров'ю позивачки, та без доказано вказав, що у потерпілої ускладнилося
життя та в

Справа № 22-184/2007 р.                  Головуючий у першій інстанції Малухін В.В.

Доповідач
Летягіна О.В.

2

подальшому
їй прийшлося додатково прикладати зусилля для нормалізації життєдіяльності.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивачки
та відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення
сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до статті 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що вина водія
Підприємства „СТК" ОСОБА_2 в дорожньо-транспортній пригоді, в результаті
якої позивачці були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості,
встановлена вироком Центрального районного суду міста Сімферополя від 15.02.2006 року.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок, що набрав законної сили по
кримінальній справі, обов'язковий для суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи
мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

За наслідками ДТП  ОСОБА_1 з 19.11.2004
року по 18.02.2005 року
проходила лікування в травматичному відділенні шостої міської лікарні м.
Сімферополя, також, в результаті ДТП
порушено право позивачки на безпечні умови дорожнього руху, встановлене ст.
14 Закону України
„Про дорожній рух", що спричинило загрозу життя і заподіяло шкоду здоров'ю
позивачки.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції про
заподіяння позивачці моральної шкоди, адже в результаті перебування в аварійній
ситуації вона відчула страх, і перенесла сильний стрес. В результаті заподіяних
травм ОСОБА_1 перенесла сильний фізичний біль і страждання, а пошкодження
здоров'я вплинуло на звичайний спосіб її життя, і потрібно було прикладати
додаткові зусилля для його нормалізації і відновлення.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, використовування і експлуатація якого створює підвищену
небезпеку. Ст. 1172 ЦК України передбачено відшкодування юридичною особою
шкоди, завданої їх працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Згідно з ч.І ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі, неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка їх завдала, за наявності її вини, крім випадків,
встановлених ч. 2 ст.1167 ЦК України.

Згідно ст.14 Закону України „Про дорожній рух" водій Підприємства
„СТК" був зобов'язаний при управлінні транспортним засобом створювати
безпечні умови для дорожнього руху і не заподіювати своїми діями або без дією
шкоду іншим особам. Судом встановлено, що водій Підприємства „СТК" порушив
вказані вимоги своїми винними діями, тому заподіяна позивачці шкода підлягає
відшкодуванню в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги щодо завищеної суми у
відшкодування заподіяної моральної шкоди, не знайшли свого документального
підтвердження при розгляді справи колегією суддів судової палати з цивільних
справ.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом

Справа № 22-184/2007 р.                  Головуючий у першій інстанції Малухін В.В.

Доповідач Летягіна О. В.

3

першої інстанції
норм матеріального і процесуального права, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Виходячи
з наведеного та керуючись статтями 304,
п.1 ст.307, 308,
313, п.1 ст.314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Підприємства „Сімферопольська
транспортна компанія" -відхилити.

Рішення Центрального районного суду міста Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 29
червня 2006 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і
може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання
нею законної сили безпосередньо до Верховного суду України.

Справа № 22-184/2007 р.

Головуючий у першій інстанції Малухін В.В. Доповідач
Летягіна О.В.