У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 січня 2007 року                                                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                                                            Косенка
В.Й.,

суддів:                                                                      Берднік
І.С., Данчука В.Г.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до малого науково-виробничого підприємства “ТЕКАРО”, закритого
акціонерного товариства “Укрмонтажгаз”, третя особа - закрите акціонерне
товариство “Комерційний банк “Приватбанк”, про визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежилого приміщення; за зустрічним позовом закритого
акціонерного товариства “Укрмонтажгаз” до малого науково-виробничого
підприємства “ТЕКАРО”, ОСОБА_1, третя особа - закрите акціонерне товариство
“Комерційний банк “Приватбанк”, про визнання права власності на нежиле
приміщення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 13 червня 2005 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області від 6 жовтня 2005 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2004 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до
малого науково-виробничого підприємства “ТЕКАРО”, закритого акціонерного
товариства (далі - ЗАТ) “Укрмонтажгаз”. Позивачка просила визнати недійсним
договір купівлі-продажу нежилого приміщення по вулиці АДРЕСА_1, загальною
площею 270,9 кв. м, укладеного між відповідачами 1 серпня 1997 року,
застосувати достороннью реституцію, повернувши сторони в первісний стан та
зобов'язати ЗАТ “Укрмонтажгаз” виселитися із займаного приміщення.

У травні 2005 року ЗАТ “Укрмонтажгаз” звернулося в суд із
зустрічною позовною заявою до малого науково-виробничого підприємства “ТЕКАРО”,
ОСОБА_1 й просило визнати право власності ЗАТ “Укрмонтажгаз” на нежиле
приміщення по вулиці АДРЕСА_1.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської
області від                 13 червня
2005 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Київської області від
6 жовтня 2005 року, відмовлено у позові ОСОБА_1 до малого науково-виробничого підприємства
“ТЕКАРО”, ЗАТ “Укрмонтажгаз” про визнання недійсним договору купівлі-продажу
нежилого приміщення від 1 серпня 1997 року. Зустрічний позов ЗАТ “Укрмонтажгаз”
задоволено. Визнано право власності ЗАТ “Укрмонтажгаз” на нежиле приміщення по
вулиці АДРЕСА_1, загальною площею 270,9 кв. м. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
держави 117 грн. 05 коп. державного мита.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями,
ОСОБА_1 подала до Верховного Суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити
у справі нове рішення по суті позовних вимог.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення може бути лише неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Статтями 338-341 ЦПК України
передбачено випадки, в яких рішення суду скасовується.

Оскільки доводи касаційної скарги та
матеріали справи не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального
й процесуального права, а отже,
відсутні підстави для скасування постановлених
судових рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись статтями 332, 336, ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської
області                    від 13 червня
2005 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 6 жовтня 2005 року
залишити без зміни.

Ухвала оскарженню
не підлягає.

Головуючий                                                                        В.Й.
Косенко

Судді:                                                                                   І.С.
Берднік

В.Г. Данчук