Справа № 2-о-41/2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем  України

м. Донецьк                                                                                                    26 лютого 2007 р.

Петровський районний суд м. Донецька в складі:
головуючий - суддя Іванов В.М., народні засідателі: Гринь В.В. та
Барабан О.П. при секретарі Абрамчук А.В., за участю заявника ОСОБА_1, розглянувши у судовому засіданні справу за заявою

ОСОБА_1 про визнання громадянина

безвісно відсутнім, -

Встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що заявниця
перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_2, 1967 р. народження, з яким вони
мешкали разом у АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила доньку - ОСОБА_3, яку зареєструвала на
своє прізвище, тому як ОСОБА_2 батьківство не визнав, і приблизно
у лютому 2001 р. він зібрав усі свої речі та пішов з квартири. По теперішній час місце його знаходження невідоме, у
вказаній квартирі його речей немає, тому на підставі
вищевикладеного, заявниця просить суд, визнати ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1підтвердила
свої заявлені вимоги та їх обгрунтування, наполягає на їх задоволенні.

Суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного
проживання немає відомостей про місце її перебування.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4
суду пояснила, що ОСОБА_1 є її сусідкою, знає вона її вже давно. З
1998 р. вона мешкала разом з ОСОБА_2, у 2000 р. у них народилась
донька, але через пів року ОСОБА_2
Пішов від ОСОБА_1 і до теперішнього часу
про нього немає ніяких відомостей. Рідних у нього немає, а ОСОБА_1 неодноразово його розшукувала, але це не надало
ніяких результатів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5
суду пояснила, що ОСОБА_1та ОСОБА_2 знає дуже давно. З 1998 р. вони
перебували у цивільному шлюбі, від якого у 2000 р. у них народилася донька.
Коли ОСОБА_3 виконалось 6 місяців ОСОБА_2 пішов від дружини, зібравши усі свої
речі та з тих пір його ніхто більш не бачив.

В судовому засіданні, згідно наданих документів,
встановлено, що ОСОБА_2 у розшуку не значиться. (а.с. 6).

Крім того в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 не мешкає за місцем свого
постійного проживання з 2001 p., тобто більш одного року і місце їх перебування не відоме.

Вказаний висновок суду грунтується на наступних доказах.

За відомостями житлового органу ОСОБА_2 АДРЕСА_1 значиться зареєстрованим, але з
2001 р. за вказаною адресою не мешкає. (а.с. 7-8).

Сукупність приведених доказів
свідчить про те, що протягом більш як одного року за місцем постійного мешкання відносно ОСОБА_2 відсутні відомості про місце його перебування,
що згідно ст. 43 ЦК є підставою для визнання його
безвісно відсутнім.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43 ЦК, ст. 213-215,249 ЦПК, суд

Вирішив:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, 1967 року народження, безвісно відсутнім.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подано через місцевий суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження через місцевий суд до судової палати по розгляду цивільних
справ апеляційного суду Донецької області.