У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 січня 2007 року                                                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                                                            Косенка
В.Й.,

суддів:                                                                      Берднік
І.С., Данчука В.Г.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні власністю та виселення; за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_1, державної податкової інспекції Ленінського району м. Харкова,
Ленінського райвиконкому м. Харкова, треті особи: Харківська товарна біржа,
приватний нотаріус ОСОБА_5, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та
спонукання укласти договір житлового найму, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 25 грудня               2003 року та ухвалу апеляційного
суду Харківської області від 2 березня 2005 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2003 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення, мотивуючи
тим, що квартира АДРЕСА_1 складається з двох жилих кімнат. У кімнаті площею 19
кв. м указаної квартири проживають відповідачі, а у іншій. кімнаті площею 13, 6
кв. м мешкала ОСОБА_6, яка померла в 1998 році. ОСОБА_6, за життя приватизувала
зазначену кімнату й заповідала її проживаючим у Росії родичам, які однак
спадщину не прийняли, унаслідок чого кімната перейшла у власність держави.            25 листопада 2002 року держава в
особі державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Харкова за
договором купівлі-продажу продала цю кімнату ОСОБА_1 через проведений на
Харківській товарній біржі аукціон. Договір купівлі-продажу кімнати, що складає
41/100 квартири АДРЕСА_1, 25 листопада 2002 року був посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_5 відповідачі самовільно зайняли спірну кімнату й
перешкоджають позивачу нею користуватися. Просив усунути перешкоди у
користуванні спірною квартирою, шляхом виселення з неї           ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7
зі всіма особами, що з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення, а
також передати спірну кімнату у його користування.

У лютому 2003 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду із
зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, державної податкової інспекції
Ленінського району м. Харкова, Ленінського райвиконкому м. Харкова, про
визнання договору купівлі-продажу недійсними та спонукання укласти договір
житлового найму.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 25 грудня               2003 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду Харківської області від 2 березня 2005 року, позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні
власністю та виселення задоволено. Постановлено усунути перешкоди у користуванні
ОСОБА_1 кімнатою площею 13,6 кв. м у квартирі АДРЕСА_1, шляхом виселення з
указаної кімнати без надання іншого жилого приміщення ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_7 зі всіма особами, що з ними проживають, а вказану кімнату
передати ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25 листопада 2002
року. У позові ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 подала
касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані
судові рішення скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні
власністю та виселення відмовити.

Касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення може бути лише неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтями 338-341 ЦПК України
передбачено випадки, в яких рішення суду скасовується.

Оскільки доводи касаційної скарги та
матеріали справи не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального й
процесуального права, а отже,
відсутні підстави для скасування постановлених
судових рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись статтями 332, 336, ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 25 грудня 2003 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської області від 2 березня 2005 року залишити
без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                        В.Й.
Косенко

Судді:                                                                                   І.С.
Берднік

В.Г. Данчук