Справа №2-903/07
РІШЕННЯ

Іменем           України

«14» лютого 2007 року

Малиновський районний суд м. Одеси
в складі:

головуючого     -
судді Погрібного C.O.,

за секретаря               -
Абергард І.В.,

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну
справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогою про розірвання шлюбу
на підставі того, що сімейні відносини між сторонами не склалися, сім'я носить
формальний характер. Як причину розпаду
сім'ї позивач вказує на той факт, що сторони є різними за характером людьми.
Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Подружні відносини
сторони не підтримують тривалий час, не ведуть спільне господарство, проживають
окремо.

Відповідачка у
судове засідання з'явилася, позовні вимоги позивача визнала, визнала
обгрунтованою вимогу про розірвання шлюбу.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 1 листопада
1997 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис
НОМЕР_1. Від цього шлюбу є неповнолітня дочка - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб у
сторін є перший.

Сімейні відносини фактично припинені, сторони спільно не проживають з
серпня 2006 року, подружні відносини не підтримують, спільне господарство між
сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що
сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а
також єдність цілей та мети створення та існування спільної сім'ї. Сторони є
різними за характерами людьми, у зв'язку з чим в родині постійно відбувалися
сварки та скандали, що негативно впливало на вихованні дитини.

На примирення
сторони не згодні, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сім'ї є неможливим,
через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін.

При дослідженні
судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й
дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та
дружини, а також інтересам неповнолітньої дитини.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й
дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам дітей,
що мають істотне значення.

Видатки по
оплаті державного мита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах
РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.
ст. 11, 88, ч.4 ст. 174, ст. ст. 213, 215 Цивільного процесуального кодексу
України, СУД-

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського
стану виконкому Одеської міської ради 1 листопада 1997 року, актовий запис
НОМЕР_1, розірвати.

При реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути зОСОБА_1 державне мито у розмірі 17,0
гривень, ОСОБА_2- від сплати звільнити. Стягнути зОСОБА_1 витрати з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи у сумі 7,50
гривень, перерахувавши ці кошти за такими реквізитами: отримувач: Територіальне
управління державної судової адміністрації в Одеській області; ; розрахунковий рахунок № 0123; назва фінансової
установи: Управління Державного Казначейства у Одеській області; МФО банку
отримувача: 828011; призначення платежу „Інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільної справи у Малиновському районному суді м. Одеси".

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд
першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення у порядку ч.
4 ст. 295 ЦПК України.