Справа №2-16/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 січня 2007 року                   Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді                                                                Луговця О.А.

при секретарі                                                                        Чорнуха Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Борзни справу за позовом ОСОБА_1 до Борзнянської міської ради Чернігівської
області, співвідповідач - ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове
майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Борзнянської
міської ради Чернігівської області про визнання права власності на спадкове
майно, яке залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_3 і складається з
житлового будинку та господарських будівель, які розташовані в АДРЕСА_1. Свої
вимоги мотивує тим, що вона не може оформити право власності на спадкове майно через
нотаріальну контору, оскільки у покійного чоловіка відсутні правоустановлюючі
документи на житловий будинок та господарські будівлі.

В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги
підтримала в повному об"ємі і пояснила, що в 1964 році вона вступила в шлюб з ОСОБА_3, а в 1977 році вони розпочали будівництво
житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 її чоловік помер
ІНФОРМАЦІЯ_1р, не залишивши заповіту. Після смерті чоловіка вона має право на
спадщину відповідно до закону, як дружина; її син ОСОБА_2, який на час смерті
чоловіка також проживав у даному
домоволодінні, на спадкове майно не претендує. При зверненні до нотаріальної контори
по питанню оформлення спадщини відповідно до закону їй було відмовлено в цьому,
так як відсутні правоустановлюючі документи на житловий будинок та господарські
будівлі- 3 цих підстав просить суд визнати право власності на житловий будинок
та господарські будівлі за нею, як спадкоємцем першої черги за законом після
смерті чоловіка.

Представник відповідача Борзнянської міської ради в судове засідання не
з"явився, подавши заяву в якій просить справу розглядати в їх відсутність;
позовні вимоги визнають і не заперечують на їх задоволенні.

Залучений до участі в справі в якості співвідповідача за згодою позивачки
її син ОСОБА_2, позовні вимоги визнав повністю й пояснив, що домоволодіння по
АДРЕСА_1 будували його батьки, а він з своєю сім"єю проживає в цьому
будинку; на спадкове майно після померлого батька не претендує, згоден, щоб
неоформлене домоволодіння зилишилася за його матір"ю.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд приходить до
слідуючого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 24 лютого 1964 року
вступили в шлюб й у 1977 році розпочали будівництво житлового будинку з господарськими
будівлями по АДРЕСА_1, а тому дане домоволодіння являється їх спільною сумісною
власністю, що підтверджується копією свідоцтва про одруження та довідкою
архітектурно-планувального бюро.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, не склавши при житті заповіту Згідно
ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння
спадковим майном. Оскільки ОСОБА_1 доводилася дружиною ОСОБА_3, проживала з ним
в домоволодінні на час його смерті, то суд вважає, що вона прийняла спадщину
відповідно до вищевказаних положень ст.549 ЦК УРСР й має право на спадкове майно за законом, як дружина померлого. Син позивачки
ОСОБА_2 - співвідповідач по справі, також як спадкоємець першої черги за
законом, своїм правом на прийняття спадщини після померлого батька,
скористатися не бажає, про що він заявив у судовому засіданні.

Згідно довідки-характеристики, яка
мається в матеріалах справи, виданої позивачці, вбачається, що право власності на домоволодіння в АДРЕСА_1 в бюро технічної
інвентаризації не зареєстроване.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за
законом. За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у
заповіті; в разі відсутності заповіту право на спадкування
за законом одержують особи за встановленою черговістю.

Оскільки ОСОБА_3 за життя не складав
заповіту, а ОСОБА_2 відмовився від прийняття
спадщини, то згідно ст.ст.1223, 1258, 1261 ЦК України позивачка після смерті чоловіка має право на
спадкове майно, як спадкоємець першої черги.

Враховуючи, що у ОСОБА_3 були відсутні правоустановлюючі документи на житловий будинок та господарські будівлі, які розташовані
в АДРЕСА_1, що перешкоджає позивачці оформити
право власності на спадкове майно через нотаріальну контору, то суд
вважає за можливе її позов задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 60, 208, 212-215 ЦПК України, ст.549 ЦК УРСР,
ст.ст.1217,1223, 1258,1261, 1268 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове
майно, яке складається з житлового будинку та
господарських будівель, розташованих в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.