У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 січня 2007 року                                                                       м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Лященко Н.П.,

Прокопчука Ю.В.,

Панталієнка П.В.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши  в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
апеляційного суду Черкаської області від 30 червня 2004 року та касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 13
квітня 2004 року й ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 30 червня 2004 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2004 року ОСОБА_1 звернулася в суд із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що з 30 січня 1993 року до 20 травня 2003 року з
відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання
ними за їхні кошти та кошти їхніх із відповідачем батьків була придбана
квартира АДРЕСА_1 вартістю 20170 грн. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди
про добровільний поділ квартири, позивачка просила поділити квартиру в судовому
порядку, виділивши їй частину квартири, яка складається з приміщень НОМЕР_1
площею 12,0 кв.м та НОМЕР_2 площею 8,0 кв.м, а відповідачу - відповідно частину
квартири, яка складається з приміщень НОМЕР_3 площею 17,6 кв. м та НОМЕР_4
площею 0,4 кв. м. Приміщення НОМЕР_5 площею 8,3 кв.м, НОМЕР_6 площею 7,6 кв.м,
НОМЕР_7 площею 2,1 кв.м, НОМЕР_8 площею 1,4 кв.м просила залишити в загальному
користуванні.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 13 квітня 2004
року позов задоволено.

Ухвалою апеляційного суду
Черкаської  області від 30 червня 2004
року рішення суду першої інстанції скасовано, а справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування ухвали
апеляційного суду з підстав порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судових рішень
з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню

Скасовуючи рішення районного суду, апеляційний суд виходив із того, що
судом першої інстанції допущено порушення вимог процесуального права: в основу
рішення покладено висновок спеціаліста від 26 листопада 2003 року, який не може
бути доказом у справі, а в порушення вимог ст. 57 ЦПК України по справі не було
призначено експертизу.

З таким висновком суду погодитися не можна.

Підстави для скасування рішення суду в апеляційному
порядку й передачі справи на новий розгляд визначені ст. 307 ЦПК України (1963
року) -  таких підстав в ухвалі
апеляційного суду не наведено.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України (1963 та 2004
років) неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для
правильного вирішення справи, визначено як підставу для скасування рішення і
ухвалення нового рішення судом апеляційної інстанції.

За таких обставин колегія суддів Судової палати вважає,
що апеляційний суд не виконав своїх обов'язків, визначених законом, а тому
ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд
із підстав, передбачених ч. 2 ст. 338
ЦПК України.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 30 червня 2004 року скасувати, а справу направити на новий апеляційний
розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                М.В.Патрюк

Судді:                                                                           Н.П.
Лященко

П.В.
Панталієнко

Ю.В. Прокопчук

М.П.
Пшонка