АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2006 року                                                                                                    м.
Феодосія

Колегія   суддів
судової  палати  у
цивільних   справах   Апеляційного   суду
Автономної Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого судді: Моісеєнко Т.І.,

суддів                        Іщенка В.І.,

Полянської В.О.,

при секретарі:     Піцик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Феодосії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ПП
„Технопласт плюс", третя особа -ОСОБА_3, про усунення перешкод у користуванні жилим
приміщенням і вселення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
рішення Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 06 листопада 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ПП
„Технопласт плюс", третя особа -
ОСОБА_3, про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням і вселення,
який мотивують ним, що на підставі ордеру НОМЕР_1
на жиле приміщення та договору найму жилого приміщення, укладеного між
ОСОБА_1 та ВАТ
„Управління будівництва у м. Феодосії" їм була передана для проживання
кімната АДРЕСА_1, однак,
вселитися туди позивачки не мали змоги, оскільки ця кімната була зайнята іншими
особами. ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 змушені були чекати виселення зазначених осіб з кімнати у гуртожитку, а після цього їм знов було
відмовлено у вселенні до кімнати, на проживання в якій вони підписали
договір найму житлового приміщення. Після звернення до кількох інстанції зі
вказаною проблемою, позивачки дізналися, що ВАТ „Управління будівництва у м.
Феодосії"" було ліквідовано, а гуртожиток як цілісний майновий
комплекс був переданий ПП „Технопласт плюс". Керівництво відповідача після
звернення з відповідною заявою ОСОБА_1 до правоохоронних органів на це ніяк не реагує і не
вселяє позивачок у кімнату, яка як вони вважають, має належати їм.

Рішенням Феодосійського міського суду АР Крим від 06 листопада 2006 р. у позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ПП
„Технопласт плюс" було відмовлено.

Не погодившись з
рішенням суду першої інстанції, позивачки подали на нього апеляційну скаргу, в якій просять оскаржуване ними рішення
скасувати і повернути справу до того ж суду для нового розгляду. В
обгрунтування своїх вимог апелянти посилаються на неправильне застосування
судом матеріального і процесуального права, неповне з'ясування суттєвих
обставин по справі і надання неналежної правової оцінки доказам, які надавалися
апелянтами.

Справа № 22-ц-219-Ф/07р.                         Головуючий у першій інстанції

Лошакова Т.А. Суддя-доповідач
Іщенко В.І.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд
першої інстанції виходив з того, що ордер НОМЕР_1
ОСОБА_1 на
зайняття жилого приміщення кімнати АДРЕСА_1 був
виданий директором ВАТ „Управління будівництва у м. Феодосії", при цьому в
ордері відсутні підстави його видачі, а саме, дата і номер спільного рішення
адміністрації і профспілкового комітету підприємства, крім того, у спірному
жилому приміщенні проживала ОСОБА_3, якій 13
травня 2002 р. був
виданий ордер НОМЕР_2 на
кімнату АДРЕСА_1.

З такими
висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки вони зроблені на підставі
ретельно досліджених доказів, яким надана
належна правова оцінка. Судом правильно встановлені фактичні обставини
справи, характер спірних правовідносин і постановлене рішення, яке відповідає
вимогам матеріального і процесуального закону.

Нормами
житлового законодавства України, зокрема статтями 128 та 129 ЖК України
встановлено, що на підставі рішення адміністрації підприємства та відповідного
профспілкового комітету про надання жилої
площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає
громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану
жилу площу.

Відповідно до
ст.58 п.2 ЖК України ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

З матеріалів
справи вбачається, що гуртожиток по АДРЕСА_1 призначений для посімейного
проживання громадян, а ордер на кімнату №
226 у вказаному гуртожитку ОСОБА_3, наданий їй 13 травня 2002 p., був виданий раніше ніж позивачці.
Крім того, з паспорта ОСОБА_3 вбачається, що вона була зареєстрована у спірній
кімнаті 15 лютого 2002 р. ОСОБА_1 прописалася у
гуртожитку без визначення номеру кімнати - 09 квітня 2003 p., тобто
пізніше ніж ОСОБА_3

Таким чином,
колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є правильним та
обгрунтованим і підстав для його скасування за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2
немає.

На підставі
наведеного і, керуючись ст.ст. 303,
307 ч.1 п.1, 308
ч.1, 313-315 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів
судової палати по цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим у м. Феодосії,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 06 листопада 2006 року - залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців до суду
касаційної інстанції.