2-o-7/2007p. РІШЕННЯ
08 лютого 2007 року                                                                 м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд у складі:
головуючої судді                                   Лизенко І.В.,
судового засідання Паршиковій Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі
суду цивільну справу за заявою Лисичанської міської громади у особі управління
по здійсненню політики Лисичанської міської ради у галузі житлово-комунального господарства про визнання спадщини
Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_1, після її смерті
відкрилася спадщина у вигляді жилого будинку АДРЕСА_1, що належав їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 05.07.1980 p., виданого Лисичанською державною нотаріальною конторою. Згідно із довідкою
ЛКП „Паспортна служба" в будинку, що є
спадковим майном, крім померлої ніхто зареєстрований не був. Просив визнати спадщину, яка складається з жилого будинку АДРЕСА_1, що залишилась після смерті ОСОБА_1, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, відумерлою.
У судовому засіданні заявник підтримав викладене у заяві.
Судом досліджені наступні докази: довідка про
належність нерухомого майна померлій ОСОБА_1, довідка про смерть ОСОБА_1, довідка про спадкоємців.
Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши
письмові докази, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню.
Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_1, що підтверджується довідкою Лисичанського відділу РАЦС про смерть (а.с.7),
після її смерті відкрилася спадщина у вигляді жилого
будинку АДРЕСА_1, що належав їй на підставі
свідоцтва про право на спадщину від 05.07.1980
Відповідно до довідки Лисичанської державної
нотаріальної контори від 22.01.2007 року після смерті ОСОБА_1, 26.01.1996 p. з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_2, якому було видане свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до ст. 549 ч.І п.2 ЦК УРСР ОСОБА_2 прийняв спадщину, що
відкрилася після смерті ОСОБА_1
Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з
застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Таким чином, прийнята ОСОБА_2 спадщина у вигляді
жилого будинку АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 з 26 січня 1996 року.
Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за
законом, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою
відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття
спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після
спливу одного року з часу відкриття спадщини.
Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_1 була прийнята ОСОБА_2, то передбачені законом підстави
для визнання спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_1, відсутні, а тому
вимоги заявника не підлягають задоволенню.
На підставі ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР, ст. 1277 ЦК України, керуючись ст. ст. 212-215, 218, 274-278 ЦПК України,
суд, -
У задоволенні заяви Лисичанської
міської громади у особі управління по здійсненню політики Лисичанської міської ради у галузі житлово-комунального
господарства про визнання спадщини відумерлою відмовити за необґрунтованістю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: