Категорія 21                            Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007 січня 23
дня. Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого
Пономарьової О.М.. Суддів Бондаренко Л.І.,
Бабенко П.М. При секретарі Баранові В.В.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецку
цивільну справу по апеляційної скарги ОСОБА_1

на
рішення    Калінінського районного суду
м.Горлівки від 5 грудня
2003р.

за
позовом ОСОБА_1 до ДП "Артемвугілля", відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків про перерахунок
відшкодування шкоди.

Заслухавши
доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2, представника Фонду,
перевіривши матеріали справі, апеляційний суд,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2002р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
відповідачів про стягнення сум недоплати в рахунок відшкодування шкоди.

Позивач зазначав, що з 1968р. по 1998р. працював на шахті
імені Калініна прохідником, внаслідок шкідливих і небезпечних умов праці одержав
профзахворювання.

З 13
жовтня 1995р. МСЕК встановила йому 60%
втрати професійної працездатності безстроково.

У зв'язку з профзахворюванням йому виплачуються щомісячні
платежі, але він з розміром відшкодування шкоди не погоджується, оскільки
визначений неправильно, а саме: не застосовані коєфіціенти підвищення тарифних
ставок 2,38.

Просив     задовольнити     вимоги           та     провести     перерахунок

відшкодування
шкоди.

Рішенням Калінінського районного суду м.Горлівки від 5 грудня 2003р.
позовні вимоги задоволені частково.

2

Стягнуто з ДП „Артемвугілля" на користь ОСОБА_1
заборгованість по щомісячним виплатам в розмірі 18.396, 97 грн. за період з 13
жовтня 1995р. по 1 квітня
2001р. та компенсацію в розмірі 4.171
грн., 66 коп.

В решті частині
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про
скасування рішення з ухваленням нового рішення суду через те, що суд не
застосовував коефіцієнт 2,38,
що є неправильним.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працював
на шахті ім.Калініна м.Горлівка з ІНФОРМАЦІЯ_1р. по ІНФОРМАЦІЯ_2р. у якості
прохідника.

Згідно висновку МСЕК від 27 жовтня 1995р. йому встановлено 60% втрати
професійної працездатності.

Підприємство визначило середній заробіток прохідника за
січень-лютий 1995р., квітень 1995р. та з врахуванням коефіцієнта підвищення
тарифних ставок - з 1 лютого 1995р. - 1,8, з 1 березня 1995р.- 1,74, з 1 вересня 1995р. - 1,5, вислуги років за
1994р. встановив втрачений заробіток на 13
жовтня 1995р. 869 грн., 52 грн.

З врахуванням 60% втрати професійної працездатності
визначив розмір відшкодування шкоди на жовтень 1995р. в розмірі 521 грн., 71
коп.

Суд першої інстанції, перевіряючи вимоги позивача про
застосування усіх коефіцієнтів підвищення тарифних ставок, прийшов до
правильного висновку про їх необґрунтованість, оскільки на жовтень 1996р. на
підприємстві був застосований коефіцієнт фактичного росту заробітної плати, а
саме: 1,27 з 1 жовтня 1996р., коефіцієнт підвищення тарифних ставок з 1 березня
2002р. - 1,193, при застосуванні якого розмір відшкодування шкоди позивачу буде
складатиме 790 грн., що перевищує заробіток відповідного працівника на шахті,
коефіцієнт підвищення тарифних ставок з 1 березня 2003р., при застосування
якого розмір щомісячних виплат складатиме - 934 грн., а відповідачем вже
виплачувались щомісячні виплати значно більше відповідно 796 грн., 53 коп., 934
грн., 31 коп., не підлягають застосуванню.

Апеляційний суд, перевіряючи обгрунтованість рішення
суду, провів розрахунок відшкодування шкоди з врахуванням середнього заробітку
у відповідності з п.22 Правил відшкодування...шкоди, тобто за серпень-вересень
1995р. - останні два місяця роботи позивача, що передували встановленню стійкої
втрати професійної працездатності ( МСЕК від 13 жовтня 1995р.), що складатиме
867 грн., 20 коп., з врахуванням 60% втрати професійної працездатності розмір
відшкодування шкоди складатиме 520 грн., 32 коп.

Оскільки визначений розмір відшкодування шкоди є меншим,
апеляційний суд в межах доводів апеляційної скарги, погоджується з визначенним
відповідачем та судом першої інстанції розміром відшкодування шкоди, сумою
заборгованості по щомісячним виплатам.

3

Доводи в апеляційній
скарзі про те, що суд не вказав у рішенні який коефіцієнт фактичного росту заробітної
плати був
застосований при
розрахунку відшкодування шкоди, не є переконливими, оскільки при
перерахуванні розміру відшкодування шкоди апеляційним судом не встановлено, що
до суми відшкодування шкоди не був застосований коефіцієнт 1,27- з жовтня 1996р. та 1,8 - з лютого 1995р.

Доводи у скарзі про те, що суд неогрунтовано не застосував коефіцієнт 2,38, є
необгрунтованими.

Указом Президента України від 9
січня 1996р. №41 «Про додаткові заходи щодо матеріального і морального
заохочення працівників вугільної промисловості» предбачалось проведення
перегляду тарифних ставок працівників вугільної промисловості з метою їх
збільшення у межах наявного фонду споживання і встановлення для підвищення
частки тарифу середньомісячній заробітній платі цих працівників граничних
розміру надбавок, доплат... з тим, що частина тарифу середньомісячній
заробітній платі становила не менш як 70% її.

Враховуючи ці передумови, наказом Мінуглепрому України від 4 березня 1996р. №
72 «Про додаткові заходи матеріального стимулювання працівників вугільної
промисловості» визначено, як має провадитись підвищення частки тарифів у
середньомісячній заробітній платі працівників вугільної промисловості.

Зокрема, підвишення здійснюється у межах витрат на споживання за рахунок
здешевлення харчування, зміни порядку оплати за нормативний час пересування по
шахті від стволу до робочого місця і назад та встановлення граничних розмірів
надбавок, доплат, премій та винагород.

Отже, пов'язаний з цим коефіцієнт 2,38
зростяння тарифних ставок працівників вугільної промисловості не у повній
мірі привів до відповідного підвишення оплати.

Із матеріалів справи не вбачається, що відповідачем був
введений даний коефіцієнт.

Рішення суду відповідає нормам матеріального, процесуального
права, підстав для скасування не вбачається.

Керуючись
статтями 305-306, 312 ЦПК
України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 про перерахунок відшкодування
шкоди відхилити.

Рішення Калінінського районного суду м.Горлівки від 5 грудня 2003р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення.

4

Касаційна
скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом
двох місяців з дня набрання законної сили ухвали апеляційного суду.