УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ Іменем       України

18   січня  2007     року                 апеляційний
суд  Житомирської  області

в  складі:     головуючої
-  судді
Косигіної  Л.М.

суддів:                                    Жигановської  О.С,   Микитюк  О.Ю.

при  секретарі                        Ільбицькій  Т.К.

з  участю:     ОСОБА_1
та  ОСОБА_2

розглянувши
у   відкритому   судовому
засіданні   в   залі
суду   в   м.
Житомирі цивільну    справу    за
позовом    ОСОБА_1 до    ОСОБА_2 про
відшкодування  матеріальної  та
моральної  шкоди за  апеляційною
скаргою  ОСОБА_1

на   рішення   Коростенського   міськрайонного   суду
Житомирської   області   від 13  листопада  2006
року,   -

встановив   :

В червні 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом про стягнення із ОСОБА_2 матеріальної та моральної
шкоди, спричиненої внаслідок ДТП. В обґрунтування позову зазначив, що 2 4 липня
2005 року біля 0 годин 10 хвилин на перехресті вулиць Котовського -
Маяковського в м. Коростені ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ 2109 д.н. НОМЕР_1
скоїв на нього наїзд та з місця пригоди втік. Порушення відповідачем Правил
Дорожнього Руху знаходяться в причинному зв'язку з виникненням даного ДТП,
внаслідок якого він отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом
здоров'я. ОСОБА_1 зазначив, що матеріальна шкода складається з витрат на
придбання ліків - 132 грн. 38 коп., вартості пошкоджених речей - 122 грн., вартості рентгенологічного
дослідження - 10 грн., а всього 264
грн. 38 коп. Моральну шкоду позивач оцінив
на  суму  15000   грн.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду Житомирської області від 13 листопада 2006
року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 132 грн.
матеріальної шкоди та 1000
грн. моральної  шкоди.   В
задоволенні  решти  позовних
вимог  відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення та задовольнити його позов повністю.
Апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин справи та їх
невідповідність фактичним обставинам.

Скарга  підлягає
частковому  задоволенню  з
наступних  підстав.

Встановлено, що 24 липня 2005 року біля 0 годин 10 хвилин ОСОБА_2
керував автомобілем ВАЗ 2109
д.н. НОМЕР_1
на підставі доручення. Рухаючись по вул. Котовського в напрямку вул. Кірова
м. Коростеня, на перехресті вулиць Котовського - Маяковського відповідач скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_1, який рухався по проїжджій частині в
попутному напрямку.     Вчинивши  наїзд
на  пішохода  та
протягнувши  його  автомобілем
по

Справа  №  22-ц/222                        Головуючий  у
суді   1-ї
інстанції
Коренюк  В.П.

Категорія  19                                     Суддя-доповідач  Косигіна
Л.М.

2

дорозі за
перехрестя вищезазначених вулиць, ОСОБА_2 не надав

постраждалому
допомоги і з. місця пригоди зник. Внаслідок даного ДТП

ОСОБА_1 отримав
легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом

здоров'я.
Невідповідність дій ОСОБА_2 вимогам пп. 1.5,
2.3б, 10.1,

11.2, 12.1, 12.3 ПДР
України з технічної точки зору знаходиться у

прямому
причинному зв'язку зі створенням аварійної обстановки і

виникненням
даного ДТП. Той факт, що ОСОБА_1 також порушив пп.

4.1, 4.4 ПДР України не
мають правового значення для вирішення справи,

оскільки в разі
виконання водієм ОСОБА_2 ПДР України, він би мав

технічну        можливість              уникнути
наїзду        на        пішохода.                 Наведене

підтверджується змістом відмовних матеріалів НОМЕР_2 та постановою
про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_2 від 27.07.05
р.   а.с.   3.
Зазначена  постанова  є
чинною.

Зі змісту ст. 1187 ЦК України
вбачається, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, в
разі якщо не доведе, що шкода була завдана внаслідок непереборної сили або
умислу потерпілого.

Під час розгляду
справи умисел потерпілого в скоєнні даного ДТП, чи наявність непереборної сили
встановлені не були, тому матеріальна шкода підлягає частковому задоволенню.
Судом першої інстанції правильно стягнуті витрати позивача на лікування в сумі 132 грн. 38 коп., які
підтверджені довідкою лікарні а.с. 7. Правильно також відмовлено у стягненні
10 грн. за
проведення рентгенологічного дослідження, оскільки з довідки
лікаря-рентгенолога від 23.07.2005
р. вбачається, що зазначені кошти є благодійним внеском а.с. 8,
який є добровільним, а тому не підлягає відшкодуванню. Однак суд дішов помилкового
висновку про недоведеність вимог ОСОБА_1 щодо стягнення вартості пошкодженого
одягу позивача в сумі 122
грн. Так, є безсумнівним факт наявності на позивачу літнього одягу під час
ДТП. З огляду на характер, локалізацію і механізм спричинених йому тілесних
ушкоджень дані речі були пошкоджені, а тому їх вартість підлягає відшкодуванню
в розмірі 122 грн., що
підтверджується  довідкою  Коростенського  кооперативного  ринку
а.я.   6.

Враховуючи
обсяг, характер та тривалисть завданих ОСОБА_1 моральних страждань, апеляційний
суд з урахуванням п. 9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної немайнової шкоди" за № 4 від 31 березня 1995 року з
послідуючими змінами, приходить до висновку про необхідність збільшення суми
моральної шкоди до 2500 грн. При
цьому суд враховує поведінку відповідача під час ДТП, який знаходився в стані
алкогольного сп'яніння зі слів свідків та токсикологічного дослідження арк. 10,10а,13,15 відмовного
матеріалу НОМЕР_2, після
наїзду на ОСОБА_1 не надав йому допомоги, з місця пригоди зник, залишивши
потерпілого в нічний час на проїжджий частині. Суд також приймає до уваги
тяжкість спричинених тілесних ушкоджень потерпілому. З акту судово-медичного
освідування № 237 від 03.11.2005 року вбачається,
що ОСОБА_1 внаслідок ДТП отримав струс головного мозку, чисельні рвані рани
ніжних кінцівок, садна обличчя та тулуба, поверхневу рвану рану вушної раковини
арк.   №  20   відмовного  матеріалу
НОМЕР_2.

За таких
обставин рішення суду підлягає зміні в частині визначення розміру  матеріальної
та  моральної  шкоди.

Керуючись ст.
ст. 209, 218, 303, 307,
309, 313, 314, 316, 317, 319,   324,   325  ЦПК  України,
апеляційний  суд,   -

вирішив   :

3

Апеляційну
скаргу     ОСОБА_1     задовольнити частково.

Змінити рішення Коростенського
міськрайонного суду Житомирської області від 13 листопада 2006 року в частині
визначення розміру матеріальної   та  моральної
шкоди.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 254
грн. 38 коп.
матеріальної шкоди та 2500
грн. моральної шкоди.

В  решті  рішення
залишити  без  змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може
бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання ним законної  сили.