АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-252/2007 р.                                                   Головуючий
про захист                                                  Олійник М.Ф.
та   ділової                                                  Доповідач в апеляційній інстанції
репутації                                                                                 Подорога
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13"
лютого 2007 р.
Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської
області в складі:

головуючого                Захарової А.Ф.

суддів                            Адаменко Л.В., Подорога В.М.

при секретарі               Петренко
СП.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам'янського районного суду Черкаської
області від 14 грудня 2006 р. по справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та
стягнення моральної шкоди,

встановила:

28 липня 2005 року ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах своїх
неповнолітніх дітей, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом
до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те, що 17
березня 2005 року в
приміщенні Кам'янського районного суду під
час розгляду цивільної справи за позовом прокурора в інтересах ОСОБА_5 до
ОСОБА_1 про визнання недійсним розпорядження органу приватизації та свідоцтва про
право власності на нерухоме майно, відповідач ОСОБА_4 даючи пояснення
по справі, принизила честь та гідність
позивача , її дітей та померлого чоловіка
позивача, ОСОБА_6, назвавши останнього «шизофреніком». Це висловлювання не
відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_6 не був психічно-хворою людиною.

Факт розповсюдження відповідачем неправдивих свідчень чули всі учасники
процесу в судовому засіданні. Принизивши честь та гідність померлого,
допустивши неповагу до нього, а також принизивши честь та гідність позивача та
її дітей, відповідач ОСОБА_4 нанесла їй та її сім'ї моральну шкоду, яка
виражається в душевних стражданнях, що отримала позивач з неправдивими
висловлюваннями відповідача. Зазначену шкоду вона оцінює в 5000 грн.

Просила суд ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідача ОСОБА_4
спростувати неправдиве висловлювання, а також стягнути з неї на свою користь
5000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Кам'янського районного суду Черкаської області
від 14 грудня 2006 року ухвалено : в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди -
відмовити повністю.

Стягнути з
позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_4 200 (двісті) грн. судових витрат (витрат на правову
допомогу).

Не погоджуючись
з даним рішення суду в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить його скасувати,
а провадження по справі закрити, оскільки вважає, що дана справа повинна бути розглянута в порядку кримінального,
а не цивільного судочинства.

Заслухавши
учасників процесу , обговоривши
матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги, а також вимог, заявлених в суді,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.
277 ЦК України
«Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про
неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь,
а також на спростування цієї інформації».

Як вбачається з
матеріалів справи, відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні, даючи пояснення
суду, допустила висловлювання, що чоловік позивача був психічно-хворою людиною.
Проте зазначені відомості були оголошені з метою реалізації її процесуальних
прав та обов'язків, були спрямовані виключно до суду і опонуючої сторони і не
мали за мету поширити відносно даного громадянина недостовірну інформацію,
принизити його честь та гідність або честь та гідність позивача чи його
неповнолітніх дітей; приймаючи до уваги і той факт, що згідно довідки
Черкаської обласної психіатричної лікарні №
1 ОСОБА_6 дійсно знаходився на
стаціонарному лікуванні в даній лікувальній установі з 07.09.1994 р. по 1.10.1994 р..

До того ж , як вказує в п. 2 свого рішення № 8-рп/2003 від 10 квітня 2003 року Конституційний Суду України «за змістом ст. 7 Цивільного кодексу «звернення громадянина до
правоохоронних органів про захист своїх прав від неправомірних дій інших осіб,
у тому числі показання свідка під час попереднього слідства, не може вважатись
поширенням неправдивих відомостей».

Аналізуючи
зазначене колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає вимогам
закону , обгрунтоване
на зібраних та перевірених по справі доказах , в межах пред'явленого позивачем позову, відповідає
вимогам матеріального та процесуального права, а доводи апелянта не є суттєвими,
були предметом судового розгляду, суд першої інстанції дав їм належну оцінку і
вони не дають підстав, передбачених ст.ст. 307-309 ЦПК України для його скасування або зміни.

Керуючись ст.ст. 303,
304, 307, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення
Кам'янського районного суду Черкаської області від 14 грудня 2006 року -залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двохмісячного строку
до Верховного Суду України, з дня набрання нею законної сили.