Апеляційний суд міста Севастополя
Справа № 22ц-126/2007р.                                                Головуючий
інстанції Лядова Т.P.
Категорія  2 6                                                                        Доповідач
інстанції Водяхіна Л.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25 січня 2007 року колегія судової
палати з цивільних справ Апеляційного суду міста  Севастополя в складі:

Головуючого   Єфімової В.О.

Суддів                         Водяхіної Л.М., Птіціної В.І.

при секретарі  Благовідові А.В.

за участю
представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення місцевого суду Ленінського
району м. Севастополя від 10
жовтня 200 6р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання угоди частково недійсною, визнання частково недійсними свідоцтва
про право власності, -

ВСТАНОВИЛА: У січні 2005р.
позивач звернувся з позовом до суду та просив визнати частково недійсним
свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на ім'я ОСОБА_5, засвідчене
18.12.1992р. державним нотаріусом ОСОБА_6, свідоцтво про право на спадщину по
заповіту, на ім'я ОСОБА_3,
засвідчене 21.12.2001р. державним нотаріусом ОСОБА_7 в частині
визначення розміру відчужуваних часток. Крім того, позивач просив визнати
частково недійсним договір дарування 2/5
часток житлового будинку АДРЕСА_1, укладений 20.04.2002 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також в частині визначення розміру відчужуваних часток. Вимоги позивача мотивовані тим, що при видачі
свідоцтв, а потім і при здійсненні вказаної угоди був невірно вказаний
склад частки співвласника домоволодіння позивача, що суперечить фактичним
обставинам справи.

Рішенням місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 10 жовтня 2006р. у
задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та задовольнити
його позовні вимоги у зв'язку з неповнотою з'ясування судом обставин справи та
неправильне застосування норм матеріального і процесуального права. Вказує, що
суд не дав оцінки тому факту, що у оскаржених документах був невірно вказаний
склад частки співвласника домоволодіння позивача.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача,  дослідивши матеріали справи,

вважає,  що
апеляційна  скарга  підлягає
відхиленню  з  таких підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивачу на
праві власності належить 3/5
часток домоволодіння АДРЕСА_1, на
підставі свідоцтва про право власності від 20.10.1990р. Суміжному співвласнику
ОСОБА_5 за життя належало 2/5
частки домоволодіння, на підставі свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 18.12.1992р., після ОСОБА_3,
також на підставі свідоцтва на спадщину за заповітом від 21.12.2001р.
Згодом право власності на 2/5
часток перейшло до власника ОСОБА_4, на підставі договору дарування від
20.04.2002р. (а.с 12,13,
58-59,60).

Також розмір часток підтверджується і технічним висновком
від 20.09.1990р. зареєстрованим в ДКП БТІ та ДРОНМ м. Севастополя та рішенням
Виконавчого комітету Ленінської РДД м. Севастополя від 09.10.1990р. (а.с.9,10).

Судова колегія вважає, що при таких обставинах, суд
першої інстанції вірно прийшов до висновку про неможливість задоволення вимог
позивача та визнання свідоцтв про право на спадщину та договору дарування
недійсними, тому що розбіжності в оспорюваних свідоцтвах і договорі дарування
не можуть являтися підставою для визнання їх недійсними.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Спір між сторонами про порядок користування домоволодінням з надвірними
спорудами, вони не позбавлені вирішити в окремому судовому проваджені.

Судовою колегією також встановлено, що у резолютивній частині рішення суд
помилково замість свідоцтв про право на спадщину вказав про відмову позивачу у
задоволені вимог про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності,
ця помилка підлягає усуненню судом першої
інстанції в порядку ст.219 ЦПК України.

Рішення суду відповідає нормам матеріального та
процесуального права, тому судова колегія вважає, що підстав для його
скасування не має.

Керуючись ст.ст.303-308 ЦПК України,
судова колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну   скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя
від 10 жовтня
2006р.- залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців із дня набрання
законної сили.

Головуючий :                                    /підпис/                                  В.О.Єфімова

Судді:                                                   /підпис/                                  Л.М.Водяхіна

/підпис/                                    В.І.Птіціна

З оригіналом згідно:

Суддя
Апеляційного суду

м. Севастополя                     Л.М.Водяхіна