УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого  2007р..                                                                                м.Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої:                                  Павлишиної
А.Т.

суддів:                                           Меленко
О.Є., Мелінишин Г.П.

секретаря :                                    Гаран Н.І.

з участю:

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Калуського
міського відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру про визнання
права власності на будівлю за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Калуського
міськрайонного суду від 10.11.2006р.

встановила:

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 10.11.2006р. задоволено позов
ОСОБА_1 до Калуського міського відділу у справах архітектури та містобудівного
кадастру про визнання права власності на самовільно зведену будівлю по
АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_2 посилається
на те, що суд неповно встановив обставини справи, а тому зробив помилкові
висновки. Зокрема, суд, визнавши право власності на будівлю по АДРЕСА_1 за
позивачкою , належно
не перевірив, що це майно є її власністю відповідно до рішення Калуського
міськрайонного суду від 17.07.2006р., яким за нею визнано право власності на
дві насосні станції. Крім того, судом порушено і норми процесуального права,
так як її не залучено до участі в розгляді даної справи. Просила рішення
суду   скасувати, а провадження по справі
закрити.

Вислухавши доповідача, доводи апелянта ОСОБА_2, яка
вимоги апеляційної скарги підтримала, заперечення представника ОСОБА_1 на
апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Калуського міськрайонного суду
від 10.11.2006р. задоволено позов ОСОБА_1 та визнано за нею право власності на
самовільно збудовану будівлю -
гараж пл.67.3м.кв., по АДРЕСА_1. ОСОБА_2 мотивує неправильність рішення
суду тим, що право власності на будівлю належить їй, оскільки вона купила її у ОСОБА_3 і її право
власності на будівлю підтверджено рішенням Калуського міськрайонного суду від
17.07.2006р.

Справа № 22-120/2007р.                                 Головуючий у 1 інстанції: Бердан Н.В.

Доповідач
: Павлишина А.Т.

Однак, колегія вважає, що оскаржуваним рішенням суду майнові права апелянта
ОСОБА_2 не порушено, оскільки нею не представлено суду доказів того, що
оспорюване нею приміщення пл. 67.3
м.кв. вартістю 25 000грн.
є придбаною нею у ОСОБА_3
насосною станцією вартістю 500
грн.

З
матеріалів справи вбачається, що рішенням Калуського міськрайонного суду від
17.07.2006р., за ОСОБА_2 визнано право власності на дві насосні станції: інв.№ 044 та інв.№ 045 вартістю 500 грн. кожна,
внаслідок договору купівлі-продажу між нею та ОСОБА_3. Однак, як об"єкти : насосна станція та приміщення
насосної  станції, в переліку основних
засобів ДСГП „Дружба" , затвердженому загальними зборами 24.06.2005р., значаться
окремо під різними інвентарними номерами, а тому доводи апелянта про те, що
придбана нею насосна станція, інв.№044, чи інша насосна станція, інв.№ 045, і капітальна
споруда по АДРЕСА_1 є одним і тим же об"єктом, не можуть прийматися до
уваги як обґрунтовані.

При наведених обставинах рішення суду постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не
спростовують його обґрунтованості.

Керуючись
ст.ст. 307, 308 ,313-315,
317 ЦПК України , апеляційний
суд  -

ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Калуського
міськрайонного суду від 10.11.2006р.   залишити без зміни.

Ухвала
набуває чинності негайно, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання нею законної
сили.