19 березня 2007 року
Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Печерського районного суду м.Києва від            28 серпня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду м.Києва від 13 листопада 2006 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про
витребування коштів з чужого незаконного володіння та відшкодування збитків,
посилаючись на те, що у квітні 2004 року уклала з ВАТ “Міжнародний комерційний
банк” договір банківського вкладу, видала відповідачці довіреність на право
розпорядження коштами на депозитному рахунку, довіряючи ОСОБА_2, проте в подальшому
їй стало відомо, що відповідачка знімала відсотки, а також зняла грошові кошти
з рахунку у повному обсязі, проте її неодноразові звернення до ОСОБА_2 про
повернення грошей залишились без задоволення, таким чином, відповідачка
незаконно утримує її кошти, чим заподіяла також збитки. Позивачка просила
стягнути 38699 грн. 58 коп., а також збитки з урахуванням індексу інфляції в
сумі 3715 грн. 17 коп.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 28 серпня
2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 13
листопада 2006 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені в
справі судові рішення та передати справу на новий розгляд, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що відмовляючи в
задоволенні позову, суд виходив із того, що довіреність, видана позивачкою
відповідачці на право розпорядження коштами на рахунку, за формою та змістом
відповідає вимогам чинного законодавства, правовідносини між сторонами
ґрунтуються на договорі доручення, довіреність не була скасована чи відкликана
і ОСОБА_1 не надала доказів на підтвердження того, що відповідачка не повернула
їй коштів.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування коштів з чужого незаконного володіння та
відшкодування збитків, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського
районного суду м.Києва від 28 серпня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
м.Києва від 13 листопада 2006 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін