УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2007 року                                                               м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого                  Фединяка
В.Д.,

суддів:                             Павлишиної
А.Т., Девляшевського В .А.,

секретаря                       Пилипчук Н.Б.,

з участю:                          позивачки
ОСОБА_1,

представників
відповідача ОСОБА_2.

ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Косівського районного суду від 28
листопада 2006 року , -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006 року ОСОБА_1звернулась
в суд з позовом до фінансового управління Снятинської районної державної
адміністрації про стягнення 20268,39
грн. збитків, завданих інфляцією належних їй коштів та 20000 грн. моральної
шкоди.

Позовні вимоги мотивувала тим, що рішенням Коломийського
районного суду від 4 вересня 2001 року стягнуто з
фінансового управління Снятинської райдержадміністрації на користь позивачки 50614 грн. компенсації
за конфісковане майно. 29
квітня 2005 року на
користь позивачки відповідачем перераховано 35154 грн., а 20
травня того ж року 15460,30
грн.. Позивачка вважала, що у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення
суду та виплатою присуджених їй коштів, з вини відповідача ці кошти зазнали
інфляції. Крім цього, вказувала позивачка, що відповідач повинен виплатити їй 3 % річних в сумі 3961,26 грн. за
прострочення грошового зобов"язання.

Несвоєчасним виконанням рішення суду, зазначала позивачка, їй з вини
відповідача заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у приниженні честі та
гідності, порушено нормальні життєві зв'язки. Моральну шкоду оцінює в 20000 грн.

Рішенням Косівського районного суду від 28 листопада 2006
року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову.

Справа №22-ц-92/2007р.                                          Головуючий
у Іінст.Гордій В.І.

Категорія 42                                                               Доповідач-суддя
Фединяк В.Д.

2

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного
рішення, посилаючись на те, що вирішуючи спір у справі, суд помилково не
врахував того, що з моменту вступу в законну силу рішення суду про стягнення
коштів, відповідач став боржником перед апелянтом і в нього виникло
зобов'язання сплатити ці кошти.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, просить
задовольнити подану скаргу.

Представники фінансового управління Снятинської районної
державної адміністрації апеляційну скаргу не визнали, вважають подану скаргу
безпідставною.

Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши письмові докази, колегія
суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

За змістом ст. 37 Закону
України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" та ст. 35
Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік"
установлено, що виконання рішення, яке прийнято органом державної влади, що відповідно до закону має право на його
застосування, про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються
кошти державного бюджету, здійснюється Державним казначейством України за
попереднім інформуванням Міністерства фінансів України. Зокрема, списання
коштів з бюджету за рішеннями судів щодо відшкодування вартості конфіскованого
та безхазяйного майна, що перейшло у власність держави, здійснюється у розмірах
сум коштів, що надійшли до бюджету від реалізації цього майна.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Коломийського районного суду
від 4 вересня 2001 року стягнуто з фінансового управління Снятинської районної
державної адміністрації на користь ОСОБА_1 50614 грн. за конфісковане майно у
1948 році в дохід державного бюджету. Вказане судове рішення виконане у
квітні-травні 2005 року. Зазначених обставин не заперечують сторони.

Згідно ст. 625
ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового зобов"язання.

Судом встановлено, що між позивачкою ОСОБА_1 та фінансовим управлінням
Снятинської районної державної адміністрації не виникало грошових зобов'язань,
а мало місце виконання судового рішення щодо стягнення коштів за конфісковане
майно в дохід держави, що не заперечують сторони у справі.

За таких обставин, відповідно ст.37 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2005
рік" та ст. 35 Закону
України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", ст. 625
ЦК України, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку відмовивши у
задоволенні позову ОСОБА_1., оскільки відшкодування коштів за конфісковане
майно та подальші наслідки щодо виконання судового рішення з цього приводу
здійснюється за рахунок   державного
бюджету, а не з місцевого бюджету.

Доводи
апеляційної скарги є помилковими, не спростовують правильності висновків суду
викладених в оскаржуваному рішенні, тому не підлягають до задоволення .

з

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає оскаржуване рішення суду по суті
правильним і таким, що постановлене з дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Підстав для скасування рішення суду у справі, за доводами
апеляційної скарги,   не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Косівського
районного суду від 28 листопада
2006 року в
даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців після набрання
законної сили.