Справа
№2-769/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 лютого 2007 року                                                                                                  місто Джанкой

Джанкойський міськрайонний суд Автономної Республіки Крим в складі:

головуючого, судді   Онищенко Т.С., при секретарі   Мінасової Е.Р., розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про
розірвання шлюбу, посилаючись на статті 104,105,110,112   Сімейного кодексу.

Позивач в попереднє судове засідання
з'явився, позовні вимоги підтримує, на розірванні
шлюбу наполягає і затверджує, що його рішення продумано і остаточно, на примирення
не згоден.

Відповідач в попереднє судове
засідання з'явився, позов визнав, про що надав суду відповідну заяву, де зазначив, що на розірвання шлюбу згоден, просить
прийняти рішення про розірвання шлюбу у
попередньому судовому засіданні. Наслідки статей 130, 174 Цивільного процесуального кодексу України відповідачу роз'ясненні.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що у справі
можливо постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до частини 4 статті 130 Цивільного процесуального кодексу
України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому статтею 174 цього ж Кодексу. Згідно з частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони 11.08.1979 зареєстрували законний шлюб, про що відділом реєстрації
актів цивільного стану Черняхівського району Житомирської області зроблений
актовий запис НОМЕР_1та видано свідоцтво про укладення
шлюбу серії НОМЕР_2.

Подружжя не мають неповнолітніх дітей.

Основна причина розпаду сім'ї це
різниця характерів, відсутнє взаєморозуміння і довір'я.

Сторони на розірванні шлюбу наполягають, на примирення не згодні.

У кожної із сторін це перший шлюб.

Правовідносини сторін регулюються статтями 104, 105, 110-112
Сімейного кодексу України.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого
позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі вищевикладеного,
вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, оцінивши докази, приймаючи до
уваги визнання відповідачем позову і відсутність згоди сторін на примирення,
суд дійшов до висновку, що причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя
подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх
інтересам, що має істотне значення, в наслідок чого позовні вимоги
підлягають задоволенню повністю.

Державне мито при видачі свідоцтва
про розірвання шлюбу у розмірі 8,5 грн. покласти на
позивача за його згодою.   .

Судові
витрати за згодою позивача стягненню з відповідача не підлягають.

З урахуванням викладеного, на
підставі 104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 130, 174,
212, 215 Цивільного процесуального кодексу України,
суд -

ВИРІШИВ:

1.
Позов задовольнити повністю.

2.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 11.08.1979 відділом реєстрації актів цивільного стану Черняхівського району Житомирської
області, свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_2, актовий
запис НОМЕР_1, розірвати.

3.
Стягнути при видачі свідоцтва про
розірвання шлюбу державне мито в доход держави з ОСОБА_1 - 8,50 гри., ОСОБА_2
від сплати державного мита при видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу  -
звільнити.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд
Автономної Республіки Крим через Джанкойський міськрайонний суд
Автономної Республіки Крим шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, або в порядку, передбаченому частиною 4 статті 295 Цивільного процесуального кодексу
України.

Рішення ухвалено, складено, оформлено і підписано суддею 02.02.2007 в народній
кімнаті, відповідно до статті 209 Цивільного процесуального кодексу України.