Справа  №9/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2007 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., при секретарі - Цурканенко Г.С., за участю ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_10, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-я особа -нотаріус ОСОБА_4, про визнання права власності на 1/2 частини квартири, про визнання недійним договору
дарування квартири, про стягнення грошових коштів, -

УСТАНОВИВ:

Позивачка просить суд визнати за
нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь 462 грн.48 коп. посилаючись на те, що вказану квартиру вона і відповідач придбали під час шлюбу на
спільні кошти, а також на спільні кошти мали вклад в
банку. Також просить суд визнати недійним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 8 травня
2003 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_4 за реєстровим НОМЕР_1. При цьому посилається на те, що вона не давала згоду на дарування
квартири. Представник позивачки вимоги ОСОБА_1 підтримує, обґрунтовує їх тими обставинами, що і позивачка.

Відповідач ОСОБА_2 і його представник проти позову
заперечують посилаючись на те, що спірна
квартира хоч і була придбана під час шлюбу, але за особисті кошти ОСОБА_2, який продав належну йому до шлюбу квартиру і за ці гроші купив спірну квартиру. Відносно
вкладу в банку посилаються на те, що гроші з банку
ОСОБА_2 отримав під час шлюбу і витратив їх зі згоди своєї дружини в
інтересах сім'ї. Проти визнання договору недійсним
заперечують з посиланням на те, що як власник, ОСОБА_2 мав право без згоди позивачки розпоряджатися спірною
квартирою.

Відповідачка ОСОБА_3, 3-я особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, направили до суду заяви про розгляд справи
у їх відсутності.

Судом установлено, що спірною є квартира АДРЕСА_1.

Вказана квартира на підставі договору
купівлі-продажу від 3 лютого 1995 року, посвідченого на Харківській товарній біржі, була
куплена ОСОБА_2 у ОСОБА_4 за 200 000 000 крб. (а.с.5, 6).

8 травня 2003 року по договору
дарування відповідач ОСОБА_2 подарував
спірну квартиру ОСОБА_3. Договір було посвідчено
приватним нотаріусом ОСОБА_4 за реєстровим НОМЕР_1. (а.с. 11).

ОСОБА_2 і ОСОБА_1 одружились 11.04.1992 року. Шлюб між ними було розірвано 13.05.2003 року (а.с.7, 25).

Відповідно до ч.1 ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю.

Із зібраних по справі доказів (а.с.47 - 53) видно, що відповідачу ОСОБА_2, ще до шлюбу з позивачкою по даній справі, належала 1/2
частина квартири АДРЕСА_2, яку по договору купівлі-продажу
від 2
лютого 1995 року відповідач ОСОБА_2 продав
ОСОБА_5 на тій же Харківській товарній
біржі. Із показань свідків, договорів, що були
укладені на біржі (а.с.52, 53) видно, що придбання ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1
було проведено відразу після відчуження ним
належної йому 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 і в тому ж місці. Тобто відповідач ОСОБА_2
спочатку продав належну йому квартиру, а потім за отримані кошти купив спірну квартиру. Викладене підтверджується
показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які були
очевидцями того, як за гроші від продажу належної
відповідачу ОСОБА_2 частки квартири він відразу купив спірну квартиру.

Приймаючи до уваги викладене, що ОСОБА_2 спірна квартира була придбана не на кошти, набуті під час шлюбу з позивачкою
по справі, а на кошти, отримані від продажу майна,
яке належало йому до шлюбу, то спірну квартиру не
можна вважати майном, набутим подружжям ОСОБА_1и за час шлюбу, тобто не можна вважати їх спільною сумісною власністю. А тому вказана спірна квартира після придбання її ОСОБА_2, була
його особистою приватною власністю. З цих підстав суд
відмовляє позивачці в позові про визнання за нею права
власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу спільного майна
подружжя.

Вимога позивачки про визнання недійним договору
дарування квартири АДРЕСА_1 від 8 травня 2003 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, бо ОСОБА_2, як єдиний власник
вказаної квартири, мав право розпоряджатися
нею без згоди на це ОСОБА_1, яка власницею
вказаної квартири не була і при даруванні квартири її права порушені не були. Тобто, не має встановлених в
законі підстав (ст.48 ЦК України 1963 року) для визнання вказаного договору недійсним.

Вимога
позивачки про стягнення з відповідача ОСОБА_2на її користь 462 грн.48 коп.
задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст.23 Кодексу про шлюб та сім'ю України майном,
набутим під час шлюбу, подружжя
розпоряджається за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Із інформації
акціонерного комерційного банку „Базис" (а.с. 14, 28-31), де відповідач ОСОБА_2 мав грошовий вклад видно, що
на 600 грн. було поповнено рахунок
10.04.2002 року, на 150 грн. - 15.05.2002 року, на 100 грн. -

2002
року. Отримував гроші з рахунку
відповідач ОСОБА_2 9.10.2002 року в розмірі 300 грн., 15.10.2002
року - 150 грн. і 474 грн.97 коп. - 15.01.2003 року. Як видно із матеріалів справи, шлюб між подружжям було розірвано

2003
року (а.с.7). Тобто, відповідач
ОСОБА_2 знімав гроші з рахунку в той час, коли ще знаходився в зареєстрованому
шлюбі з позивачкою. Позивачка ОСОБА_1 не доказала суду, що зняті
відповідачем ОСОБА_1 гроші з банку не були потрачені за їх
взаємною згодою на спільні інтереси.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 215 ЦПК України, ст.ст.22-23 Кодексу
про шлюб та сім'ю України, ст.48 ЦК України 1963 року, - суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-я особа - нотаріус ОСОБА_4, про визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, про стягнення 462 грн.48 коп., про визнання недійним договору дарування квартири АДРЕСА_1 від 8 травня
2003 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4
за реєстровим №НОМЕР_1, -ВІДМОВИТИ.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може
бути подана в апеляційний суд Харківської області
через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова
протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в
апеляційний суд Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.