Справа 2-134 2007 рік
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05
лютого    2007 року                                          Ніжинський
міськрайонний суд

Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Діденко
О.П.

при секретарі Шадурі І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ніжині справу
за позовною заявою відкритого акціонерного товариства (ВАТ) „Чернігівгаз",
яке представлено Ічнянським управлінням по газопостачанню та газифікації, до
ОСОБА_1 про стягнення боргу по оплаті за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

В позові до суду позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 100грн. 06 коп. боргу по оплаті за спожитий природний газ за період з квітня 2004 року по листопад 2006
року включно, мотивуючи тим, що відповідач є споживачем
природного газу у АДРЕСА_1, але за вказаний період оплату фактично спожитого
природного газу не провів.

В судовому засіданні представник позивача Чумак Л.В. позовні вимоги
уточнила в частині періоду часу, за який позивач просить стягнути суму боргу 100 грн.06 коп. з відповідача, а саме з 01.04.2001 року по 19.05.2004
року і просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав та пояснив, що АДРЕСА_1 він
купив 25.08.1998
року, але в ній не жив, газом не користувався, тому й не
проводив його оплату. Договір про надання послуг з газопостачання підписала без
його відома ОСОБА_2,
яка є працівником приватної фірми його сина та яка
наглядала за вказаною квартирою і працювала на друкувальній машинці, яка
знаходиться в зазначеній квартирі. Він вважав, що газом не користувався, тому й
не повинен проводити його оплату, аж поки не одержав претензію від газового
управління, після чого написав заяву про відключення газу і 19.05.2004
року газ був відключений. В разі, якщо суд прийде до
висновку про необхідність позовні вимоги задовольнити, просив застосувати строк
позовної давності, який позивачем пропущений.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідка ОСОБА_2, дослідивши письмові докази, що є в справі, суд приходить до слідуючого
висновку.

Так, довідкою на
а.с.23 підтверджується, що в АДРЕСА_1,
власником якої є відповідач ОСОБА_1, ніхто не зареєстрований, а довідкою
на а. с.
24 підтверджується, що ОСОБА_1 фактично проживає за іншою
адресою -
по АДРЕСА_2. Але сам відповідач ОСОБА_1 визнав, що з приводу
відключення газу звернувся до позивача лише 18.05.2004 року, а припинена подача газу в квартиру 19.05.2004 року. Свідок ОСОБА_2 пояснила, що в АДРЕСА_1

знаходяться
архівні документи і друкувальна машинка приватної фірми сина відповідача
ОСОБА_1 -
ОСОБА_3, яка має назву „Марія" і вона по декілька годин
працювала в цій квартирі на друкувальній машинці та користувалась документами,
тому й підписала договір на постачання газу. З огляду на встановлене, суд
вважає доведеними вимоги позивача в тій частині, що фактично газопостачання в
квартиру відповідача до 19.05.2004
року проводилося, а тому й нарахування за спожитий
природний газ проводилося на законній підставі і безпідставними, не доведеними
належними доказами заперечення відповідача проти позову в тій його частині, що
газом у його власній квартирі ніхто не користувався , так як сам відповідач проти пояснень свідка ОСОБА_2 заперечень не мав. До
того ж, як пояснили представник позивача та відповідач договір про надання
послуг з газопостачання відповідачем не оспорювався і недійсним у судовому
порядку не визнавався. Але суд приходить до висновку про необхідність позовні
вимоги задовольнити частково - у сумі 12 грн.45 коп., тобто в розмірі суми боргу за спожитий природний газ за період
з січня 2004
року по 19 травня 2004 року -
в межах трьохрічного строку позовної давності, так як
позов пред"явлено до суду 10
січня 2007 року, оскільки позовні
вимоги в іншій частині є поза межами трьохрічного строку позовної давності і
відповідачем зроблена заява про його застосування, що відповідно до ч.3,4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови у задоволенні позову в даній його
частині. Суд також вважає необхідним стягнути з відповідача витрати з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та на користь держави
судовий збір.

Керуючись ст.ст.
212,
214- 215 ЦПК України , ст.ст. 64, 67,68 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги відкритого авкціонерного товариства „Чернігівгаз", яке
представлено Ічнянським управлінням по газопостачанню та газифікації, до
ОСОБА_1 про стягнення боргу по оплаті за спожитий природний газ задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1: на користь відкритого

акціонерного товариства „Чернігівгаз" 12 (дванадцять) грн.45 коп. плати за

спожитий   природний   газ,      на   користь
Ічнянського      управлінням   по

газопостачанню та газифікації 30 (тридцять) грн., витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справи, на користь держави 51 (п"ятдесят одну)
грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення   може   бути               оскаржено     в
апеляційному порядку до

апеляційного
суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.