Справа №
Рішення

іменем України

16 липня   2007 року Славутицький міський суд Київської області у складі:
головуючої - судді Теремецької Н.Ф.,  при
секретарі Воробей М. М.
,  з участю:

позивачки
ОСОБА_1. ,  відповідача ОСОБА_2.,

розглянувши у
попередньому   судовому засіданні у залі
суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

УСТАНОВИВ:

5 липня               2007 року до
суду надійшла позовна заява,  у якій
позивачка просить

розірвати
шлюб з відповідачем.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим,
що спільне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної
несумісності їхніх характерів,  в них
зовсім різні погляди на сімейне життя,
внаслідок чого припинилися шлюбні відносини,  тому їхній шлюб носить формальний характер.

У
судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила їх
задовольнити,  пославшись на зазначені в
позовній заяві обставини. Суду пояснила,
що не дивлячись на тривалий час їхнього шлюбу сімейні відносини в них
так і не склалися через відсутність взаєморозуміння один з одним,  внаслідок чого в сім"ї часто виникають
сварки,  тому останнім часом їх шлюб з
відповідачем дійсно носить формальний характер,
вони не підтримують шлюбних відносин,
спільне господарство не ведуть,  в
кожного окремий бюджет.

Відповідач позов
визнав повністю.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ч.4  ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову відповідачем ухвалюється судове рішення в порядку,  встановленому
ст. 174 ЦПК України,  якщо
визнання позову відповідачем не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб.

Судом встановлено,  що позивачка і
відповідач перебувають у шлюбі,

зареєстрованому    20 серпня               1986    року
у    Палаці реєстрації шлюбів і

новонароджених
м. Києва,  Україна,  актовий запис НОМЕР_1,  що підтверджується свідоцтвом про  укладення шлюбу,  копія якого долучена до справи.

Від
шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1народження,  та син ОСОБА_4  ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,  батьком яких є відповідач,  що підтверджується свідоцтвами про народження
дітей,  копії яких долучені до матеріалів
справи,  і які залишаються проживати разом
з позивачкою.

Між
подружжям припинилися взаємна повага,
підтримка,  почуття любові,  шлюбні стосунки фактично не підтримують,  спільне господарство не ведуть,  в кожного окремий бюджет.

За таких
обставин суд вважає,  що подальше спільне
життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки.

Визнання позову
відповідачем не порушує права,  свободи
та інтереси інших осіб.

Відповідно
до  ст. 112 Сімейного кодексу
України,  зазначені обставини є підставою
для розірвання шлюбу.

Судові витрати
позивачка просила з відповідача не стягувати.

З
відповідача підлягає стягненню державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу
відповідно до     ст. 3 Декрету КМУ „Про
державне мито".

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  130,  174,
209,  213-215 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

зареєстрований
20 серпня                            1986
року   у Палаці реєстрації шлюбів і

новонароджених
м. Києва,  Україна,  актовий запис НОМЕР_1.

Стягнути
з ОСОБА_2 державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу в розмірі 8 гривень 50
копійок.

Заяву
про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до суду протягом
десяти днів з дня його оголошення. Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження з
подачею копій апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області або в
порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.

Головуюча