Справа №2-8953/06
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29 січня 2007 року

Рівненський міський суд у складі:

головуючого - судді Мельника О.В.,

при секретарі Рейнерович Я.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 та її представника - адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача Чеорнозуба О.А., розглянувши
у  відкритому  судовому засіданні в місті  Рівному
справу за позовом ОСОБА_1
до  ТзОВ   "Український  промисловий
банк"   в  особі Рівненської філії про повернення
коштів за договорами,

ВСТАНОВИВ :

Позивач та її представник збільшили розмір позовних вимог та пояснили, що 12 грудня 2005 року позивач уклала з відповідачем
договори банківського вкладу строком на 275 днів на загальну суму 160000 гривень. Згідно договорів, банк зобов'язався після закінчення терміну вкладу, повернути повністю суму вкладу
готівкою або у безготівковій формі.. Вказані зобов'язання після
закінчення терміну договору, банк не виконав та повідомив, що не відмовляється від виконання зобов'язань, проте через
розслідування кримінальної справи щодо працівників
банку змушений відкласти вирішення даного питання до з'ясування всіх обставин. Стверджує, що перебуває у тяжкому
матеріальному становищі, отримує невелику пенсію, потребує постійного
лікування, на її утриманні знаходиться син - інвалід 2 групи. У зв'язку із неотриманням
коштів, в неї погіршився стан здоров'я, порушились нормальні
життєві зв'язки, стала погано харчуватись. Через відсутність коштів, вона також позбавлена можливості придбати для сина
однокімнатну квартиру.

Просить стягнути з відповідача 160000 гривень, згідно договорів
банківського вкладу, 5000 гривень моральної шкоди, 10283,76 гривень пені за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань, що станом на день розгляду справи становить 138 днів прострочення виконання зобов'язань та 1000 гривень витрат на правову допомогу.

Відповідач позов не визнав з підстав, викладених у письмовому запереченні, зокрема у зв'язку із тим, що за заявами ОСОБА_1 банком вже було виплачено 120503 гривні. Вважає, що підстави для задоволення позову у частині відшкодування
моральної шкоди також відсутні, оскільки
позивач не надала суду достатніх доказів заподіяння такої шкоди.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані сторонами
докази, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 12 грудня 2005 року між ОСОБА_1 та ТзОВ "Український промисловий банк" в особі керуючого Рівненською
філією Луцика В.А., укладено договори банківського
вкладу НОМЕР_1 на суму 50000 гривень, НОМЕР_2 на суму 50000 гривень, НОМЕР_3 на суму 42000 гривень, НОМЕР_4 на суму 18000 гривень за яким банк прийняв від ОСОБА_1 кошти у депозитний вклад в сумі 148 000 грн., строком на 275 днів з 12 грудня 2005 по 12 вересня 2006 року із відсотковою ставкою 18 відсотків річних.

Сторони не заперечують, а тому на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, суд вважає встановленою ту обставину, що на рахунок ОСОБА_1 також було зараховано авансові
відсотки по вкладу на загальну суму 12000
гривень.

Отже, загальна сума коштів, що знаходились на рахунках ОСОБА_1 по вказаним договорам банківського вкладу складає 160000 гривень.

Суд не може прийняти до уваги в заперечення на позов посилання представника
відповідача про те, що згідно заяв від імені ОСОБА_1 було отримано готівку за банківськими вкладами на суму 120503 гривні, оскільки, як слідує із копії
висновку експерта № 475 від 11 листопада 2006 року, підписи в графі "підпис отримувача" в
заявах на видачу готівки, виконані не ОСОБА_1, а іншою особою (особами).

Як слідує із змісту ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку,
встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться.

В порушення умов п.п. 2.1.5 Договору, відповідач, незважаючи на
письмове звернення позивача 12 жовтня 2006 року, відмовив у поверненні
повністю всієї суми вкладу у зв'язку із закінченням терміну договору.

Відповідно до п. 5.2 Договору від 28 грудня 2005 року на підставі ч. 1 ст. 550, ч. 2 ст. 551 ЦК України підлягає до стягнення з
відповідача пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 17 % від несплаченої суми 160000 грн., за кожен день прострочення - 138 днів,
яка становить 10283,76 гривень.

Із досліджених медичних довідок та історії хвороби ОСОБА_1, довідки про захворювання її сина, який перебуває на її
утриманні та є інвалідом 2 групи, квитанції про придбання ліків, суд прийшов до висновку, що неповернення
належних позивачеві коштів, відповідно до умов договору
внаслідок винних дій відповідача, з огляду на їх значну суму та матеріальний стан ОСОБА_1 продовжувалось протягом тривалого часу, вимагало від позивача відшукання додаткових зусиль
для організації свого життя, що призвело її до моральних
страждань, переживань через ймовірність втрати значної суми коштів, не придбання необхідного сину - інваліду 2 групи житла, а тому виходячи із
вимог розумності і справедливості, на підставі ст. 23, ст. 1167 ЦК України, з відповідача у
відшкодування заподіяної позивачеві моральної шкоди підлягає стягненню 5000
гривень.

Згідно ст. 84 ЦПК України - витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть
сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги.

Із досліджених судом матеріалів справи не було встановлено жодного
документа, який би підтверджував факт оплати
позивачем витрат на правову допомогу, а тому суд вважає за
необхідне відмовити у задоволенні таких вимог.

На    підставі
ст.526,     1058,
1060    ЦК    України,                     керуючись    ст.ст.

10,11,60,81,84,88,212,214,215ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромбанк"
в особі Рівненської філії ТОВ
"Укрпромбанк" на користь ОСОБА_1 суму банківського вкладу - 160 000 ( сто шістдесят тисяч ) гривень, пеню у
вигляді подвійної ставки НБУ за кожен день
прострочення повернення вкладу на суму 10283,76 гривні (десять тисяч двісті вісімдесят три гривні 76 копійок), 5000 гривень (п'ять
тисяч гривень) у відшкодування моральної шкоди,

Стягнути з
товариства з обмеженою відповідальністю „Укрпромбанк" в особі Рівненської
філії ТОВ Укрпромбанк на користь ОСОБА_1 витрати
на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи - ЗО гривень (тридцять), витрати по сплаті
державного мита у розмірі 8,5
гривень (вісім гривень 50
копійок), судові витрати пов'язанні з оплатою правової допомоги в розмірі 1000 гривень (одна
тисяча гривень), а також на користь держави державне мито в розмірі 1752,83 гривні (одна
тисяча сімсот п'ятдесят дві гривні 83
копійки).

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський міський суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її подає, до апеляційного суду Рівненської
області.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про

апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо

було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у

строк
встановлений ст. 294 ЦПК
України , рішення
суду набирає законної сили після

закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не

скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом Рівненської

області.