Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) “Боніта СТ” на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2007 року та рішення
Апеляційного суду Волинської області від 3 квітня 2007 року,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до                  ТОВ “Боніта СТ” про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що працював у відповідача,
його було звільнено, однак рішенням суду поновлено на роботі, проте тривалий
час його не допускали до роботи, відповідач не реагував на його неодноразові
заяви про звільнення на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України, а наказом                   № НОМЕР_1 незаконно звільнив
з роботи на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України. Позивач просив поновити його на
відшкодування моральної шкоди, а також зобов'язати відповідача звільнити його з
роботи на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, стягнути 500 грн. на відшкодування
витрат по оплаті юридичної допомоги.
Рішенням Луцького міськрайонного суду від 18 січня 2007
року позов задоволено частково, постановлено поновити ОСОБА_1 на роботі в ТОВ
“Боніта СТ” оператором лінії у виробництві харчової продукції, стягнути з відповідача
на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 3391
грн. 14 коп.,               500 грн. на
відшкодування моральної шкоди, 500 грн. на відшкодування витрат по оплаті
юридичної допомоги; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 3
квітня 2007 року рішення суду першої інстанції в частині відшкодування судових
витрат змінене й постановлено відмовити в задоволенні вимог позивача про
відшкодування витрат на правову допомогу, стягнути з ТОВ “Боніта СТ” в доход
держави 68 грн. судового збору; в решті рішення суду першої інстанції залишене
без змін.

У касаційній скарзі ТОВ “Боніта СТ” просить скасувати
ухвалені в справі судові рішення та відмовити в задоволенні позову, посилаючись
на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що задовольняючи
частково позов, суд виходив із того, що звільнення позивача було проведено
незаконно, в наказі про звільнення днями прогулів зазначено 9, 10, 13, 14, 15
березня 2006 року, хоча саме в цей період ОСОБА_1 хворів, перебував на
амбулаторному лікуванні, що підтверджується листком непрацездатності.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом               ОСОБА_1 до ТОВ “Боніта СТ” про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ТОВ “Боніта СТ” на
рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2007 року
та рішення Апеляційного суду Волинської області від            3 квітня 2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ТОВ “Боніта
СТ”.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                                  Ю.Л.Сенін