суд міста Севастополя
Справа № 22ц-1390/2006 р.                                               Головуючий
в 1 інстанції Лядова Т.Р.
Категорія 17                                                                         Доповідач апеляційної
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

18 січня 2007 року колегія судової палати з
цивільних справ апеляційного суду міста Севастополя в складі:

головуючого                 - Єфімової В.О.

суддів               - Володіної Л.В., Птіціної В.І.

при секретарі - Будукіної О.О.

за участю                   - представника позивача -ОСОБА_1,

-  представника    відповідача          ЗАТ    „Страхова
компанія

„Інком страх" -
Дєтінкіна Є.В.,

-   відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія „Інкомстрах", про стягнення страхового
відшкодування, пені, відшкодування моральної
шкоди, до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , на рішення місцевого суду Ленінського
району міста Севастополя від 26
жовтня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2006 року ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія
„Інкомстрах", про стягнення страхового відшкодування, пені, відшкодування
моральної шкоди, до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивував тим, що йому був причинний
матеріальний збиток в результаті ДТП винними діями водія ОСОБА_2., страхова компанія частково
відшкодувала збиток, від виплати останній суми в добровільному порядку
відмовляється. Вимоги в частині відшкодування моральної шкоди мотивовані тим, що
неотримання страхового відшкодування
позбавило позивача можливості придбати новий автомобіль.

Позовні вимоги у частині відшкодування моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2. мотивовані тим, що син позивача під час ДТП одержав тілесні пошкодження, що стало
джерелом страждань його сім'ї.

Рішенням місцевого суду Ленінського району міста Севастополя від 26 жовтня 2006 року позов ОСОБА_3 частково
задоволено.

Судом вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду,
позивач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду змінити, достягнути з відповідача ЗАТ „Страхова
компанія „Інкомстрах" страхове відшкодування у сумі 61 грн., пеню сумі 1650 грн., витрати за отримання довідки банку у сумі 16 грн. та стягнути у відшкодування моральної шкоди 2500 гривень.

Скарга мотивована тим, що судом були порушені норми
матеріального та процесуального права та не вірно
визначений розмір, який належить відшкодуванню на користь
позивача.

Заслухавши пояснення представника позивача, який підтримав апеляційну
скаргу, пояснення представника
„Інкомстрах" та відповідача ОСОБА_2., які вважали, що рішення суду не підлягає зміни, обговоривши доводи скарги,
перевіривши матеріали справи, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що відповідачем була сплачена
позивачу сума страхового відшкодування не в повному обсязі.

С такими висновками суду погоджується
судова колегія.

Згідно з п.п. 301 и 30.3 ст. 30 Закону
України „Про обов'язкове страхування цівільно
-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"
транспортний засіб вважається фізично знищеним,
якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим ( тобто витрати на ремонт перевищують вартість транспортного
засобу до дорожньо-транспортної пригоди) та власник транспортного засобу згоден
з визнанням його фізично знищеним.

Якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості
транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по
евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної
пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи МТСБУ.

Згідно зі ст. 34 Закону України
„Про обов'язкове страхування цівільно
-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі
не направлення у трьох днівний термін експерта, страховик зобов'язаний
відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що вартість
автомобіля позивача „OPEL OMEGA" держномер НОМЕР_1 до дорожньо-транспортної пригоди складає 15 613 гривень, а
вартість відновного ремонту вказаного транспортного засобу складає 24 489 гривень( а.с. 42-50).

ЗАТ „Страхова компанія „Інкомстрах" була нарахована та сплачена
позивачу ОСОБА_3 сума страхового відшкодування у розмірі 8068 грн., де 7521 грн.-матеріальний
збиток (за вирахуванням франшизи у сумі 510
грн.), 447 грн. - витрати за
сплату експертизи, 100 грн. - послуги
евакуатора. ( а.с. 71-72).

Суд обґрунтовано не прийняв до уваги доводи відповідача про те, що позивач відмовився передати пошкоджений транспортний засіб, тому
що вони не підтверджуються матеріалами по справі.

При таких обставинах, слід визнати, що зі страхової компанії на користь
позивача підлягає стягненню сума, що становить різницю між вартістю автомобіля „OPEL OMEGA" держномер НОМЕР_1
на момент передуючий пошкодженню, а саме 15 613 гривень, враховуючи
витрати по евакуації транспортного засобу у сумі 100 гривень, витрати на проведення експертизи у сумі 447 гривень,( за вирахуванням франшизи у
сумі 510
гривень) та сплаченою сумою страхового
відшкодування, а саме 8068
гривень. Так, 15 613+ (100+ 447-510)-8 068= 7 582 гривні.

Враховуючи те,
що судом стягнуто зі страхової компанії на користь ОСОБА_3 7 521 грн., колегія вважає, що з відповідача слід достягнути на
користь позивача   страхове відшкодування у сумі 61 грн. (7 582
- 7 521 = 61).

Ухвалюючи рішення у частині відшкодування пені, суд обґрунтовано прийшов до
висновку, про те, що виплата страхового
відшкодування відповідачем була прострочена і що з нього, на
користь позивача підлягає стягненню пеня.

Однак, колегія не згодна з висновками суду про кількість днів прострочення
та сумою нарахованої пені.

Згідно з п. 37.1 і 37.2 ст. 37 Закону України
„Про обов'язкове страхування ці вільно -правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування
здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у
Законі документів.

За кожен день прострочення виплати страхового
відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого   відшкодування, сплачується пеня з розрахунку
подвійної
облікової  ставки  Національного   банку
України,   яка  діє
у   період,   за
який нараховується пеня.

З матеріалів справи вбачається, що 02.08.2005 року ОСОБА_3 на адресу страхової
компанії „Інкомстрах" була подана заява про страхове відшкодування повної
вартості автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди (а.с.8).

Відповідач повинен був в строк до 02.09.2005 року виплатити позивачу суму страхового
відшкодування.

Згідно платіжному дорученню НОМЕР_2 від 30.11.2005 року, позивачу була сплачена сума
страхового відшкодування в розмірі 8
068 грн.(а.с.72).

Так, з відповідача, за прострочення виплати страхового
відшкодування,   підлягає стягненню на користь позивача пеня за 88 днів прострочення у розмірі 716, 14 грн. (
15 613 + ( 100 + 447 - 510 ) * 88 * 0,052% = 716, 14 ).

Прострочка виплати страхового відшкодування, що
залишилася, в сумі 7 582
грн. , складає
з 30.11.2005 року по
день прийняття рішення судом 26.10.2005
року -330 днів.

Так, з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 1301, 07 грн. ( 7582 *
330* 0.052 % - 1301,07).

Враховуючи те, що судом стягнуто з відповідача пеня у
розмірі 399, 62 грн., колегія вважає, що, з відповідача слід достягнути на
користь позивача пеню в розмірі 716,14 + 1301, 07 - 399,62 = 1617, 59 гривень.

Доводи позивача, про те, що суд
необгрунтовано відмовив в задоволенні його позову у частині відшкодування моральної шкоди зі страхової компанії,
висновків суду неспростовують і не можуть буди прийняті колегією до
уваги.

Доводи позивача про відшкодування йому витрат на
отримання довідки банку, колегія також вважає
необгрунтованими, тому що згідно зі ст. 79 ЦПК України, ці витрати не відносяться
до судових витрат і не підлягають відшкодуванню.

Враховуючи висловлене, рішення суду підлягає зміні
у частині стягнення суми страхового відшкодування і суми
пені. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303-315 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА   :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення місцевого суду Ленінського
району міста Севастополя від 26 жовтня 2006 року
змінити.

Достягнути з Закритого Акціонерного товариства „Страхова
компанія „Інкомстрах" на користь ОСОБА_3 61 гривню в рахунок відшкодування матеріального збитку, а
усього в рахунок відшкодування матеріального збитку
стягнути 7 582 гривні; достягнути 1617 гривень 59 копійок в рахунок відшкодування пені у зв'язку з невчасною виплатою страхового
відшкодування, а усього стягнути пеню у сумі 2017 гривень 21
копійку.

У іншій частині рішення місцевого суду Ленінського
району міста Севастополя від 26
жовтня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної чинності з
моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців із дня набрання
законної сили.

Головуючий:
/підпис/                               В.О. Єфімова

Судді:                    /підписи/                              Л.В. Володіна

В.І. Птіціна Копія вірна

Суддя Апеляційного
суду

Міста Севастополя                           Л.В. Володіна