АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2007 року
м. Вінниця

Колегія
суддів   судової   палати
з   цивільних   справ
Апеляційного   суду Вінницької
області у складі: головуючого : Іващука В А., суддів : Ковальчука О.В., Колоса
С.С., при секретарі: Цехмістер О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
за її апеляційною скаргою на рішення Липовецького районного суду Вінницької
області від 05 грудня 2006 року,

установила:

В лютому 2006
року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Посилаючись, ,
що їй відповідачкою завдано матеріальної та моральної шкоди, внаслідок
вчинення злочину, просила стягнути з останньої матеріальну шкоду 5000 грн., моральну
шкоду в розмірі 10000 грн. та
стягнути судові і витрати пов'язані із наданням їй юридичної допомоги.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області
від 05 грудня 2006 року позов
частково задоволено.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 1000 грн. моральної
шкоди. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати,
справу направити на новий судовий розгляд в той же суд, посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального
та процесуального права.

Справа №22
-339   2007 р.

Категорія: 20

Головуючий у першій інстанції Жук С.І.

Суддя-доповідач апеляційної інстанції Іващук В.А.

У
доводах апеляційної скарги посилається на порушення судом
процесуального права щодо розгляду та оголошення судом резолютивної частини
рішення, порушення строку розгляду справи.

Зазначає, що судом неправомірно не взято до уваги доказ,
а саме довідку з аптеки ПП "Бойчук" про придбання нею ліків, а також
не дана цьому доказу правової оцінки. Також посилається на упередженість суду
до неї і зацікавленість на користь відповідача.

Судом першої інстанції встановлено, що внаслідок
заподіяння тілесних ушкоджень відповідачкою ОСОБА_2 позивачці ОСОБА_1 04 липня 2004 року, останній
заподіяно матеріальної та моральної шкоди. ОСОБА_2 визнана винною у скоєнні
злочину передбаченого ст. 125
ч.І КК України.

У підтвердження завданої матеріальної шкоди позивачкою не
надано суду належних та допустимих доказів, вона не довела суду завдану їй
матеріальну шкоду в розмірі 5000
грн.

Встановивши такі обставини та оцінивши надані суду докази
у їх сукупності, суд відмовив у задоволенні вимог позивачки про стягнення
матеріальної шкоди. Вимоги про відшкодування моральної шкоди суд задовольнив
частково, виходячи із принципу доведеності вимог та розумності відшкодування.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення у межах
заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав
для задоволення останньої.

Відповідно ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального І процесуального
права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Відповідно ч.З ст.309 ЦПК України порушення норм
процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення,
якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Переконливих доводів у обґрунтування своїх вимог щодо
стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди у заявленому в позові розмірі у
суді першої інстанції позивачка не навела.

Доводи апеляційної скарги не можна визнати
обґрунтованими. Такі доводи не спростовують висновків суду.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції вірно
виходив із того, що позивачка не надала належних та допустимих доказів у
підтвердження розміру завданої їй матеріальної шкоди, а також із того, що
позивачка не навела переконливих доводів та доказів про завдання їй моральної
шкоди відповідачкою, яку слід відшкодувати грішми в розмірі 10000 грн.

Розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі
наданих доказів, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи,
правильно визначив правовідносини, дійшов вірних висновків та правильно
застосував правові норми до встановлених правовідносин.

Обставини,
на   які
посилається   апелянт,   щодо
відсутності   у   справі

резолютивної частини рішення, спростовуються наявністю
такого в матеріалах справи (
а.с.54).

Не є підставою для скасування судового рішення та не
спростовує висновки суду наданий апеляційному суду список справ в Липовецькому
районному суді з 01 по 15 грудня 2006 року.

З пояснень представника позивачки вказаний список
підтверджує порушення процесуального права щодо порядку ухвалення судового
рішення. Зі слів останнього цей список є оригіналом, який він взяв з дошки
оголошень.

Також колегія суддів вважає, що даний доказ не можна
вважати допустимим, оскільки його походження є сумнівним.

Порушення судом процесуальних строків розгляду справи не
є підставою для скасування судового рішення, тому доводи апеляційної скарги
щодо цих обставин не можна визнати достатніми для скасування судового рішення.
Також не можна визнати обгрунтованими доводи апеляційної скарги щодо неналежної
оцінки наданих доказів.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків
суду. Рішення     постановлено     з
додержанням     вимог     матеріального    та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.І п.1, 308, 313, 314ч.1п.1,315   ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області
від 05 грудня 2006 року у цій
справі - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвала
може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України.

Суддя