РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 лютого
2007року
м. Ужгород

Судова колегія палати в цивільних справах апеляційного
суду Закарпатської області в складі:

Головуючого -
Панька В.Ф.,

суддів: Мацунича М.В., Готри Т.Ю.,

при секретарі Боклах Г.І.,

з участю сторін, розглянувши у відкритому засіданні
м.Ужгороді    апеляційну скаргу    ТОВ "Веттштайн-Технік Україна" на
рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17 листопада 2006року, -

встановила:

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17 листопада
2006року позовні вимоги задоволено, змінено в трудовій книжці ОСОБА_1
формулювання причин звільнення з товариства з обмеженою відповідальністю
"Веттштайн-Технік Україна" зі ст.38 КЗпП України на звільнення на
підставі ч.З ст.38 КЗпП України.

Стягнуто з ТОВ "Веттштайн-Технік Україна " на користь
ОСОБА_1: компенсацію
за невикористану відпустку у 2005році в розмірі 2 500 гривень, винагороду за підсумками року в розмірі 1600 гривень,
компенсацію витрат при службовому відрядженні в розмірі 15 400 гривень та
вихідну допомогу в розмірі 8
046 гривень.

В апеляційній скарзі ТОВ "Веттштайн-Технік
Україна", надалі ТОВ, просить рішення суду скасувати як незаконне та
необгрунтоване, а по' справі ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Межі оскарження: апелянт вважає, що суд першої інстанції
помилково застосував норми трудового законодавства, а саме, помилково
застосував винагороду за підсумками року, яка не була оплачена нікому з
робітників, витрати при службовому відрядженні, які були сплачені по місцю
відрядження, та компенсацію за невикористану відпустку.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів
прийшла до висновку, що вона підлягає до часткового задоволення з таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебував в
трудових відносинах з ТОВ.

20.07.2006
року ОСОБА_1 подав письмову заву президенту ТОВ про звільнення з роботи за
ч.З ст.38 КЗпП України.

26.07.2006р. президент ТОВ видав наказ НОМЕР_1 про
звільнення ОСОБА_1 за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України.

Задоволивши вимоги в частині винагороди за підсумками
року та компенсацію витрат при службовому відрядженні, суд першої інстанції не
зазначив в мотивувальній частині рішення докази, на яких задоволено вимоги.

Справа №22ц-132/07

Суддя-доповідач: Панько В.Ф.

В матеріалах справи відсутні відомості, а саме - наказ про
відрядження ОСОБА_1 за кордон, відсутнє посвідчення про відрядження з
відомостями про кількість днів у відрядженні та фінансовий звіт про витрати
понесені у відрядженні.

Крім цього, в матеріалах справи відсутній наказ про
винагороду за підсумками року для робітників ТОВ.                                                                                                   '

За таких обставин зазначені позовні вимоги недоведені
позивачем і в цій частині вимог рішення суду підлягає до скасування з відмовою
в задоволенні позовних вимог з підстав, передбачених п.2 ст.309 ЦПК України.

Вимоги в частині зміни причин звільнення, компенсації за
невикористану відпустку та вихідну допомогу підлягають залишенню без змін,
оскільки відповідач погодився на звільнення з причин зазначених робітником,
ОСОБА_1 ствердив, що в 2005році під час відпустки працював в зв'язку з
виробничою необхідністю, але не отримав ні зарплати, ні грошової компенсації.

Представник апелянта в судовому засіданні визнав, що
ОСОБА_1 не отримав взагалі вихідну допомогу передбачену ст. 44 КЗпП України.

Судові витрати сторонами не заявлено.

Керуючись ст.ст. 307,
309,315 ЦПК України, колегія суддів, -

рішила:

Апеляційну скаргу ТОВ "Веттштайн-Технік
Україна"  - задовольнити
частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17 листопада
2006року скасувати в частині стягнення на користь ОСОБА_1 винагороду за
підсумками року в розмірі 1600
гривень та компенсацію за витрати при службовому відрядженні в розмірі 15 400 гривень.

Відмовити в задоволенні вимог ОСОБА_1 про стягнення
винагороди за підсумками року та компенсацію витрат при службовому відрядженні.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржено до Верховного Суду України протягом двох місяців шляхом
подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: