Справа №
22-188-07                                                                Голов, в 1 інст.- Рожин Ю.М.
Категорія- Ц-23                                                                                 Доповідач-Василевич B.C.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 лютого 2007 року                                                                                         м.Рівне

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді-Василевича B.C. Суддів Демянчук С.В., Гордійчук С.О. при секретарі Колесовій Л.В. з участю позивача ОСОБА_1., його представника
ОСОБА_3., відповідачки ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Гощанського
районного суду від 7 грудня 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення 3093
грн.63 коп.,-

встановила:

Рішенням
Гощанського районного суду від 7
грудня 2006 року
задоволено частково позов ОСОБА_1. до ОСОБА_2. про стягнення 3093 грн.63 коп. шкоди, заподіяної при виконанні трудових обов'язків.

Стягнуто з відповідачки на користь позивача 760 грн.

В поданій на вказане рішення апеляційній скарзі позивач доводить про його
необгрунтованість через невідповідність висновків суду матеріалам справи.

Ухвалюючи
рішення, суд не врахував доведеність, виявленою ревізією, нестачі
товарно-матеріальних цінностей.

Акт ревізії
відповідачка хоча і не підписала, але це не виключає її вини в заподіянні йому
нестачею товарів шкоди.

По наведених підставах просить про скасування рішення з ухваленням нового
про задоволення позову.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін,дослідивши матеріали справи, перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, правильність
застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як видно з
матеріалів справи та як це встановлено судом першої інстанції, 3 квітня 2006 року між
сторонами було укладений трудовий договір, за яким позивачка була прийнята на
роботу продавцем магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1". Позивач являється власником
цього магазину.

З червня 2006 року в магазині була проведена
ревізія, за результатами якої виявлена нестача
матеріальних цінностей на суму 7776 грн.91 коп., а за відрахуванням 757 грн.визнаної відповідачкою суми нестачі -7009 грн.91 коп.

Двоє інших продавців погасили нестачу, що припадає в рівних частках на кожної з них, а відповідачка-відмовилась і
визнала позов лише на 760
грн.

За змістом
ч.2 ст. 130 КЗпП України матеріальна
відповідаль­ність     покладається  на
працівника  за умови,   коли
шкода заподіяна підприємству, установі,
організації винними проти­правними діями (бездіяльністю) працівника.

Проте переконливих та неспростовних доказів на ствердження вини відповідачки позивач не подав як і не довів розміру
шкоди у відповідності до вимог ч.1 ст. 135-3 КЗпП України, згідно з якими
він визначається за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського
обліку.

Долучений до
справи комісійний акт стверджує лише залишок товарів на суму 11.997 грн. 82 коп.(а.с-15), а
висновок ревізії щодо нестачі відсутній.

Виходячи з
наведеного та встановлених ст. 10
ЦПК України засад змагальності, суд першої інстанції дійшов цілком
правильного висновку про доведеність позову лише в межах його визнання
позивачкою.

Враховуючи, що рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та  процесуального  права
і  доводи  апеляційної
скарги  правильності висновків
суду першої інстанції підстав для скасування рішення немає. Керуючись п.1 ч.1 ст.307,ст.ст.313-315
ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Гощанського районного суду від 7
грудня 2006 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
чинності.