РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2007 року                                              м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської
області у складі:

головуючого судді                                           Фастовця В.М.,

при секретарі                                                   Бандуровій В.І.,

з участю адвоката                                           ОСОБА_1,

представників

відповідача                                                      Череватої Т.А..

3-ї особи                                                          ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 до спеціалізованого
підприємства "Лисичанськтепломережа" про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому після уточнення вимог
(а.с.50) просили стягнути з відповідача матеріальну
шкоду у розмірі 6228, 08 грн. і 1542, 74 грн. та моральну шкоду у розмірі
3000 грн. і 2000 грн. відповідно на користь ОСОБА_3 і ОСОБА_4.
Свій позов обґрунтували тим, що 07 грудня 2005 року
відбувся порив шва на трубі з гарячою водою,
внаслідок чого в квартирі АДРЕСА_1 були пошкоджені стіни, стеля і т.д. та
речі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позов підтримав, суду пояснив, що
він зареєстрований у вказаній квартирі, але не мешкає в ній. В квартирі живе
його син зі своєю родиною. Залиття сталося
внаслідок прориву шву на трубі з гарячою водою, зробленого працівниками
відповідача під час зварювальних робіт. Гаряча вода пошкодила шпалери,
лінолеум, тому квартира потребує ремонту. Він дуже переживав це. Тому йому
нанесена моральна шкода. Речам його сина також була завдана шкода.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_4 позов підтримав, суду пояснив, що він
не зареєстрований у вказаній квартирі, але мешкає в ній зі своєю родиною.
Залиття сталося внаслідок прориву шву на трубі з гарячою водою. Цей шов був
зварений робітниками відповідача, коли він попросив головного інженера
відповідача прислати працівників для ремонту. Гаряча вода пошкодила комп'ютер,
меблі, що належать йому. Він дуже переживав це, бо у квартирі було вогко, його
діти не мали можливості вивчати уроки, цим йому була нанесена моральна шкода.
Також були пошкоджені шпалери, лінолеум, що нанесло шкоду його батькові, який
клеїв ці шпалери, та клав лінолеум.

Представник
відповідача позов не визнав, суду пояснив, що вини відповідача у шкоді немає,
бо шов варили не працівники відповідача.

Представник ЖЕК №4 у судовому засіданні пояснив, що будинок, в якому
мешкають сторони, знаходиться на
обслуговувані ЖЕКу №4, внутрішньо домові системи були передані відповідним
організаціям на баланс у 2003 році.

У судовому
засіданні досліджені наступні докази: довідка про тимчасову непрацездатність;
квитанція про прийняття на ремонт; товарні чеки; акт технічного стану;
квитанція прибуткового касового ордеру; акти про пошкодження під час залиття;
свідоцтва про народження; розписка від 09 грудня 2005 року; звіт про оцінку;
довідка про зареєстрованих осіб; довідка про проживання; довідки відповідача;
акт прийому-передання внутрішньо домових систем; графік фізичного зносу системи
центрального опалення та внутрішнього
водопроводу; ознаки зносу системи центрального опалення.

Вислухавши
пояснення позивачів, представників відповідача та 3-ї особи; показання свідків,
дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що не підлягає
задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 07 грудня 2005 року у квартирі
АДРЕСА_1 внаслідок пориву шву на трубі центрального опалення
сталося її залиття. Залиттям позивачам була
нанесена матеріальна і моральна шкода стягнути яку з відповідача неможливо,
оскільки не доведено, що шкода була нанесена внаслідок дій працівників
відповідача та з його вини.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд виходить з наступного.

Згідно із ст.60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до
ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними діями майну
фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до
ст.ст.23, 1167 ГК України особа має право на відшкодування моральної шкоди,
заподіяного в результаті порушення її прав, у тому числі за наявності душевних страждань, які фізична особа відчуває у зв'язку з
пошкодженням її майна.

При цьому шкода
відшкодовується за наявності протиправної поведінки та вини відповідача.

Пошкодження майна позивачів у результаті залиття квартири знайшло
підтвердження у судовому засіданні та не заперечується представником
відповідача.

Разом з тим, у
позовній заяві позивачами у якості підстави позову, тобто життєвих обставин,
які покладені в обґрунтування вимог, вказане те, що залиття було наслідком
прориву зварного шву. Підставу позову позивачі у судовому засіданні не міняли,
іншу причину пориву не називали.

У судовому
засіданні позивач ОСОБА_4 пояснив, що він попросив головного інженера відповідача ОСОБА_5 надіслати йому на
квартиру робітників для ремонтних робіт. При цьому час проведення цих
робіт вказаний позивач конкретно назвати не зміг - спочатку це був листопад 2004 року, потім літо 2005 року,
потім літо 2004 року. Також позивач не зміг назвати прізвища працівників
відповідача, які, нібито, проводили роботи в квартирі.

Допитаний у
якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що не пам'ятає, щоб надсилав до позивача
працівників для виконання якихось робіт.

Свідок
ОСОБА_6  в судовому засіданні пояснив, що
у квартирі позивача ОСОБА_4
у грудні 2005 року внаслідок прориву шву сталося залиття. Чи то влітку 2004
року, чи то наприкінці 2004 року у квартирі
виконувалися роботи з розводки. Посвідчення тих, хто це робив, він не
бачив, висновок, що це працівники відповідача, зробив тільки тому, що бачив цих
людей і раніше, вони щось варили у різних місцях. Сказати, чи були серед
запрошених до суду свідків ті, хто тоді
працював у позивача, не може. Також свідок не зміг пояснити, які саме
роботи виконували люди, яких він бачив у квартирі позивача.

Допитані свідки
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
пояснили, що роботи в квартирі позивача не
виконували, Алексеева взагалі не обслуговує вказаний
будинок.

З наданих відповідачем документів та довідок вбачається, що у вказаний
позивачем ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_6 період
зварювальні роботи у позивача працівниками відповідача не
виконувалися.

Суд також
вважає, що відсутність дозволів на проведення вогневих робіт та не видача актів
про виконання робіт, що пояснили свідки, не може бути доказом виконання робіт в
квартирі позивача працівниками відповідача та їх вини у залитті.

Що стосується
інших, на думку позивачів, порушень законодавства - відсутність регулярних
перевірок стану внутрішньо домових систем, не складання актів про ці перевірки,
ненадання актів про виконання робіт і т.д., то вони не мають жодного зв'язку з
підставою позову - проривом зварного шву, а тому не можуть бути покладені в
обґрунтування задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до

спеціалізованого підприємства
"Лисичанськтепломережа" про відшкодування матеріальної

та моральної шкоди відмовити.                           .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд в 10-денний строк з дня
винесення рішення шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання такої заяви.

Суддя: