У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

30 травня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України у складі:

Головуючого:
Яреми А.Г.

Суддів: Левченка Є.Ф., Лихути Л.М., Охрімчук Л.І., Сеніна
Ю.Л.,

розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1до
відділу Державної виконавчої служби Новогродівського міського управління
юстиції про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У червні 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби Новогродівського
міського управління юстиції про відшкодування моральної шкоди, заподіяної
неналежним виконанням рішення суду та ненаданням відповіді на звернення,
посилаючись на те, що рішенням Новогродівського міського суду від 12 травня
2003 року дії ВДВС Новогродівського МУЮ вже визнані неправомірними. А тому
просив стягнути з відповідача на його користь 1699 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням Новогродівського міського суду від 28 листопада 2003 року
позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з відділу Державної
виконавчої служби Новогродівського міського управління юстиції на користь
позивача 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

8 грудня 2003 року
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою
про постановлення додаткового рішення, в якій просив застосувати до
відділу Державної виконавчої служби Новогродівського міського управління
юстиції ст. 235 ЦПК України, постановивши окрему ухвалу, та визначити розрахунковий рахунок, з якого повинна бути
стягнута сума на відшкодування моральної шкоди на його користь.

Додатковим рішенням
Новогродівського міського суду від 10 грудня 2003 року рішення суду від 28
листопада 2003 року доповнено зазначенням розрахункового рахунку ВДВС
Новогродівського МУЮ, в задоволенні інших вимог ОСОБА_1 відмовлено.

На судові рішення обидві сторони
подали апеляційні скарги.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 4 березня
2004 року рішення Новогродівського міського суду від 28 листопада 2003 року та
додаткове рішення Новогродівського міського суду від 10 грудня 2003 року
скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 4 березня 2004 року та додаткове рішення Новогродівського міського суду від 10 грудня 2003 року в частині відмови в задоволенні
його вимог і залишити в силі рішення Новогродівського міського суду від 28 листопада 2003
року, ухваливши
окрему ухвалу відносно ВДВС Новогродівського міського управління юстиції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у
скарзі доводи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Так, скасовуючи рішення суду
першої інстанції та направляючи справу на новий судовий розгляд, апеляційний
суд виходив із того, що з матеріалів справи не вбачається, що позивач був
повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, а тому рішення суду підлягає
обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Проте з таким висновком
апеляційного суду погодитись не можна.

Згідно зі ст.301 ЦПК
України 1963 року, який діяв на час розгляду справи, при розгляді справи в
апеляційній інстанції суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

ОСОБА_1, який не був
присутнім в судовому засіданні при розгляді справи  28 листопада 2003 року, судове рішення від 28
листопада 2003 року не оскаржував, а оскаржував лише додаткове рішення Новогродівського міського суду від 10 грудня 2003 року з підстав не задоволення в повному
об'ємі його вимог, а не з підстав порушення його процесуальних прав через
неповідомлення про час і місце розгляду справи. Крім того, у справі на а.с.75
та  82 є заяви ОСОБА_1, в яких він просив
розглядати справу у його відсутність.

Відповідач - ВДВС  Новогродівського
міського управління юстиції, який оскаржував рішення суду від 28 листопада 2003
року, також оскаржував судове рішення по суті вимог позивача, а не з підстав
неповідомлення когось із  сторін про час
та місце розгляду справи.

За таких обставин у
апеляційного суду не було підстав для скасування судових рішень за п.3 ст.307
ЦПК України 1963 року.

А тому ухвала
апеляційного суду Донецької області від 4
березня 2004 року підлягає
скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Ухвалу
апеляційного суду Донецької області від 4 березня 2004 року скасувати, а справу направити на
новий апеляційний розгляд до апеляційного
суду Донецької області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Ярема А.Г.

Судді:                                                                                    Левченко
Є.Ф.

Лихута Л.М.

Охрімчук
Л.І.

Сенін Ю.Л.