У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема
А.Г., розглянувши                      3
травня 2007 року касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю
"Сільгоспенерго" на рішення Надвірнянського районного суду від 21
листопада  2006 року та ухвалу  Апеляційного суду Івано-Франківської області
від 20 лютого 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю "Сільгоспенерго" про стягнення заборгованості по
заробітній платі, компенсації втрати її частини
у зв'язку з порушенням строків виплати,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1
звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 13 червня 2006
року її звільнено з роботи за  п. 1 ст.
40 КЗпП України. При звільненні заборгованість по заробітній платі їй виплачена
не була. Просила її вимоги задовольнити.

У процесі
розгляду справи, у зв'язку з частковою виплатою відповідачем заборгованості по
заробітній платі, позивачка уточнила вимоги, просила стягнути з відповідача
заборгованість по заробітній платі й компенсацію за час затримки її виплати в
сумі 3 624 грн. 49 коп.

Рішенням
Надвірнянського районного суду від 21 листопада
2006 року, залишеним  без змін
ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2007 року,
позов задоволено: постановлено стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1
заборгованість по заробітній платі в розмірі 3 624 грн. 49 коп. та судові
витрати.

У обгрунтування касаційної скарги товариство з обмеженою відповідальністю
"Сільгоспенерго" посилається на невідповідність висновків судів
обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення
норм процесуального права та ставить питання про скасування судових рішень й
ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції та апеляційний суд, погоджуючись з ним, виходили з того, що згідно з
доводкою відповідача заборгованість по заробітній платі на час звільнення з
роботи позивачки становила 6 415 грн. 32 коп., з урахуванням виплаченої
відповідачем суми та  згідно з проведеним
товариством з обмеженою відповідальністю
"Інформаудит-95" розрахунком компенсація втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати становить 3 624
грн.                49 коп.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не
може  встановлювати або (та) вважати
доведеними  обставини,  що
не  були  встановлені
в  рішенні  судів першої та апеляційної інстанції чи
відкинуті   ними,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу
та  про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5 ч. 3
ст. 328   ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необгрунтованою і викладені
в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження
в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю
"Сільгоспенерго" про стягнення заборгованості по заробітній платі,
компенсації втрати її частини  у зв'язку
з порушенням строків виплати за касаційною скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю "Сільгоспенерго" на рішення Надвірнянського
районного суду від 21 листопада  2006
року та ухвалу  Апеляційного суду Івано-Франківської
області від 20 лютого 2007 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                      А.Г. Ярема