Справа  № 2- 197/2007р.
РІШЕННЯ Ім"ям України

13 лютого 2007 року Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Ільченка О.І. при секретарі Волошиній
А.В. розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки справу
за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності
на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в своїй
позовній заяві вказує, що перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкоюОСОБА_2 з 27 серпня 1986року по 03
серпня 1994року, відповідним рішенням суду. Після розірвання шлюбу
позивач переїхав проживати до помешкання своїх батьків АДРЕСА_1. В 1996 році
дану квартиру продали в результаті чого позивач придбав однокімнатну квартиру
АДРЕСА_2. У зв'язку із виниклою необхідністю у 1997році позивач звернувся до
відділу реєстрації актів громадянського стану за видачею свідоцтва про
розлучення. На даний час позивач має намір відчужити квартиру АДРЕСА_2, однак
отримав відмову нотаріальної контори у посвідченні договору купівлі-продажу
даної квартири, так як не встановлено право особистої приватної власності
позивача на дану квартиру у зв'язку з тим, що дата розірвання шлюбу, зазначена
у паспорті позивача (03.07.1997р.) є пізнішою дати купівлі спірної квартири
(12.01.1996р.), відповідно до чого квартира належить на праві спільної сумісної
власності подружжя позивача таОСОБА_2.

Так як позивач вважає себе єдиним власником квартири, розташованої АДРЕСА_2, тому
звернувся до суду для встановлення його права приватної особистої власності на
дану квартиру.

У судовому
засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просить суд визнати за ним право
особистої приватної власності на квартируАДРЕСА_2, відповідачка в судове
засіданні не з'явилася з невідомих для суду причин, хоча про час і місце
судового засідання була повідомлена належним чином, а також не надала суду заперечень щодо суті позову і не
повідомила про поважність причин неявки в судове засідання.

Заслухавши
пояснення позивача, проаналізувавши інші докази по справі, суд прийшов до
переконання про необхідність задоволення позовних вимог зі слідуючих підстав.

Судом
встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 12 січня 1996року
ОСОБА_1 придбав квартируАДРЕСА_2 (а.с.9-12).

Відповідно до
рішення Прилуцького міського суду Чернігівської області від 30 вересня 1994року
шлюб між позивачем таОСОБА_2 було розірвано (а.с.5).

Відповідно до
ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності
рішення суду про розірвання шлюбу. Так як рішення суду про розірвання
шлюбу між сторонами вступило в законну силу 11 жовтня 1994року(а.с.5), то
відповідно шлюб між ними припинився саме 11.10.1994р.

Тобто в судовому
засіданні встановлено, що відповідачка не має права спільної сумісної власності
подружжя на спірну квартиру, так як на момент придбання такої шлюб

1

між нею та
позивачем було припинено.

На підставі наведеного та ст.ст. 57 ч.б, 114 СК України, керуючись ст.ст.
15, 212, 215, 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 доОСОБА_2 про визнання права особистої приватної
власності на квартиру - задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі протягом десяти днів з дня
його проголошення заяви про апеляційне оскарження із
наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів до
апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий :