УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2007
року                                                            м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого:            Проскурніцького
П.І.,

суддів:                       Бідочко Н.П., Вакарук
В.М.,

секретаря:                 Шпилик В.В.,

з участю сторін:
відповідачів ОСОБА_1 та його представника
ОСОБА_2, ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4,

розглянувши   у
відкритому   судовому   засіданні
апеляційну   скаргу   ОСОБА_5 на рішення Косівського районного
суду від 03 жовтня 2006 року, -

встановила:

В березні 2006 року ОСОБА_5
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про визнання угоди дійсною та
визнання права власності на нерухоме майно. В процесі розгляду справи позивачка
доповнила свої позовні вимоги, пред'явивши позов до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_6
про визнання угоди купівлі-продажу недійсною.

Позов заявлено з тих підстав, що в
2002 році між нею та відповідачами фактично було укладено угоду купівлі-продажу
магазину „ІНФОРМАЦІЯ_1", проте належним чином її оформлено не було. Коли вона звернулась до відповідачів за оформленням
магазину, вони крім уже переданих 6 тисяч доларів США почали
вимагати в неї оплатити за приміщення магазину 20 тисяч доларів США. Оскільки
зазначену суму виплатити вона не може, то просила визнати укладеним договір
купівлі-продажу магазину за 6 тисяч доларів США дійсним та визнати за нею право власності на приміщення
магазину „ІНФОРМАЦІЯ_1" в м. Косові. Оскільки відповідачі по справі
продали спірне приміщення ОСОБА_3, то просила визнати угоду купівлі-продажу
недійсною.

Рішенням Косівського районного суду від 3 жовтня 2006 року в задоволенні
позовів ОСОБА_5 відмовлено.

На зазначене
рішення ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність
висновків суду обставинам справи. Вона стверджує, що оплатила за нежитлове
приміщення обумовлену з відповідачами суму, але вони відмовились від оформлення
договору, вимагаючи більшу ціну.

Пізніше вона дізналась, що приміщення магазину продано ОСОБА_3 за більшу суму.

Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, задовольнивши її
позовні вимоги в повному об'ємі.

Колегія суддів,
вислухавши доповідача, заперечення на апеляційну скаргу відповідачів і їхнього
представника та адвоката, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Справа №22-ц-95/2007р.                                       Головуючий у І інстанції Бельмега М.В.

Категорія 5                                                               Доповідач
Проскурніцький П.І.

2

Судом першої інстанції
на підставі зібраних доказів встановлено, що між позивачкою та відповідачами не
відбулось угоди купівлі-продажу, проект договору купівлі-продажу підписаний
позивачкою і належним чином в нотаріальній конторі не оформлений і він не може
підтверджувати наявність між сторонами угоди купівлі-продажу. Спірне приміщення
позивачка використовувала для зайняття підприємницькою діяльністю. Придбати його не змогла, оскільки не знайшла згоди з
відповідачами про ціну.

Суд першої
інстанції дав належну оцінку зібраним по справі доказам і прийшов до
правильного висновку, що угоди купівлі-продажу між позивачкою та відповідачами
не відбулося і вони, як власники, правомірно відчужили спірне приміщення
ОСОБА_3

Відповідно до
вимог ч1 ст. 638 ЦК України,
договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з
усіх істотних умов договору. Відповідачі заперечили наявність у них з
позивачкою домовленості про угоду купівлі-продажу, з проектом договору вони не
ознайомлювались і своїх підписів на ньому не вчиняли, розписку написала
відповідачка, не будучи повноправним власником приміщення.

Договір
купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню.

Позивачка не
довела свої позовні вимоги, а подані нею докази не спростовують заперечення
відповідачів.

Судом першої
інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи, з'ясовано права та
обов'язки сторін, правильно застосовані норми матеріального права і не допущено
порушення норм процесуального права, а тому підстав для скасування рішення,
колегія суддів не вбачає.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення Косівського районного суду від 03 жовтня
2006 року, залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:                     П.І.
Проскурніцький

Судді:                                                                                    Н.П.
Бідочко

В.М.
Вакарук