УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

„16" січня 2007р.                                                                                  м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючої                  Беркій О.Ю.,

суддів                          Ясеновенко Л.В., Пнівчук О.В.

секретаря                    Гаран Н.І.

адвокатів                     ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши
у   відкритому   судовому
засіданні   справу   за
позовом   ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в добудові житлових приміщень та знесення покрівлі, з
участю: апелянтки ОСОБА_1, позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 встановила:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 19 жовтня 2006 року зобов'язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_1, ОСОБА_2 перешкод
в проведенні добудови житлових приміщень до кв НОМЕР_1,
НОМЕР_2 будинку АДРЕСА_1 та зобов'язано її розібрати влаштовану покрівлю над
зведеною забудовою до кв. НОМЕР_3 по АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 по 17 грн. кожному сплаченого державного мита.

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилається на те,
що оскаржуване рішення протирічить фактичним
обставинам справи та винесене з порушенням норм матеріального та процесуального
права. Так, судом не взято до уваги те, КП "
Івано-Франківське управління капітального будівництва " повинно було здійснювати технічний нагляд за проведенням будівельних
робіт, а мешканці будинку зобов'язані були укласти договір про
спільну діяльність, як передбачено ст. 1130 ЦК України. В порушення зазначеної норми між сторонами не було укладено
письмового договору, натомість було досягнуто
усної домовленості, згідно якої будівельні роботи повинні були проводитися за кошти зацікавлених осіб. Судом не враховано, що
позивачі, не маючи коштів, ухиляються від
ведення спільного будівництва. Зважаючи на це, нею було одноособово проведено оплату за ведення технічного нагляду за будовою.
Маючи відповідні документи нею самостійно було проведено
будівництво. За допущені відхилення від проекту нею було
оплачено штраф і за власні кошти оплачено роботи по внесенню змін до проекту
будівництва і зазначені зміни стосувалися тільки добудови до її житлового
приміщення.

Долучений позивачами дозвіл з продовженням терміну дії будівництва не може вважатися чинним, оскільки первинний проект втратив свою
силу. Завершивши будівництво відповідно до внесених
змін вона з членами сім'ї одержала свідоцтво про право власності на квартиру. А тому видача свідоцтва свідчить про
завершення будівництва. Крім того позивачі не
зверталися до інших співвласників квартири за погодженням на проведення добудови. У зв'язку з цим судом порушено право
власності

Справа № 22-ц-11/2007р.                                 Головуючий у 1 інстанції Островський Л.Є.

Категорія 42                                                     Доповідач Беркій О.Ю.

2

інших співвласників квартири.
Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким в
позові відмовити.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 скаргу підтримала по вищенаведених мотивах.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечили посилаючись на її безпідставність.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що сторони проживають в будинку НОМЕР_3 АДРЕСА_1. ОСОБА_1 на праві приватної власності належить НОМЕР_1 , ОСОБА_2 кв. .НОМЕР_2, які
розташовані на другому поверсі. Відповідачці на праві
приватної власності належить кв. .НОМЕР_3, яка розташована на першому
поверсі даного будинку.

Судом першої
інстанції встановлено, що в 2002 році сторони звернулися в управління архітектури і містобудування
Івано-Франківського міськвиконкому з заявою про проведення добудови житлових приміщень до їхніх квартир. Рішенням
виконавчого комітету Івано-Франківської міської
ради НОМЕР_4 комунальному підприємству „Івано-Франківське
управління капітального будівництва" дозволено добудову житлових приміщень
до приватизованих квартир  НОМЕР_3,
НОМЕР_1, НОМЕР_2 по АДРЕСА_1. На підставі зазначеного рішення,
погодженої в установленому порядку проектної
документації, висновків комплексної державної експертизи 15 жовтня 2003 року інспекцією держархбудконтролю дано дозвіл на
виконання будівельних робіт, строк дії якого продовжено до 4 кварталу 2007
року. На виконання рішення міськвиконкому З липня 2003 року ініціативна група мешканців будинку в особі ОСОБА_1 та КП „
Івано-Франківське міське управління капітального
будівництва" уклали угоду на ведення технічного
нагляду за добудовою житлових приміщень.

Згідно робочого проекту добудова запроектована п'ятиповерховою і передбачає
розширення існуючих квартир на 1-3 поверхах. Об"ємно-промторове рішення в стилі існуючої
будівлі разом з добудовою має складати одне ціле.

Беручи до уваги те, що відповідачка провела добудову до рівня другого
поверху та накрила її покрівлею, що перешкоджає
позивачам проводити добудову над зведеною будівлею суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що
позивачі позбавлені можливості проводити добудову житлових приміщень до своїх
квартир та обгрунтовано зобов'язав відповідачку
розібрати влаштовану покрівлю над зведеною забудовою.

Доводи апелянтки про те, що судом першої інстанції не враховано, що
проведена добудова здійснена нею за новим
проектом, який не дозволяє проведення добудови і первинний проект у зв'язку з цим втратив свою силу, не заслуговують на
увагу, оскільки рішення міськвиконкому про надання
дозволу на добудову житлових приміщень у встановленому
порядку не скасовувалось. Згідно листа управління архітектури та містобудування від 11.01 2007 року проект добудови житлових
приміщень до квартир позивачів не скасовувався і на даний час є чинним.

Не заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_1 про порушення судом права власності інших співвласників її квартири, оскільки
зобов'язання знести покрівлю не є порушенням права власності на квартиру.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду
і не є підставою для скасування рішення
суду, яке постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування
колегія суддів не вбачає.

з

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення
Івано-Франківського міського суду від 19 жовтня 2006 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до Верховного
Суду України протягом двох місяців з часу набрання нею законної сили.

Головуюча                                                                                          О.Ю. Беркій

Судді:                                                                                                   О.В. Пнівчук

Л.В. Ясеновенко