У Х В А Л А

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

10 січня 2007 року колегія суддів
Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в
складі:

головуючого

Сеніна Ю.Л.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Панталієнка П.В.,

Романюка Я.М.,

Шабуніна В.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним
позовом про визнання права власності на кошти, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 29 грудня 2003 року
та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 11 березня 2004 року,

в с т а н о в и л а:

У
грудні 2003 р. ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна, придбаного ними за час перебування у зареєстрованому шлюбі.

Заперечуючи
проти позову, відповідачка пред'явила зустрічний позов  про визнання права власності на кошти в сумі
4076 грн., що були нею вкладені в ремонт однокімнатної та двокімнатної квартир,
що були набуті ними під час шлюбу.

Ухвалою Краматорського міського
суду Донецької області від 29.12.2003 р. прийнято відмову ОСОБА_1. від частини
позовних вимог, затверджено мирову угоду сторін щодо решти вимог та закрито
провадження в справі.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 11.03.2004 р. ухвалу місцевого суду в частині прийняття відмови
ОСОБА_1. від позовних вимог про поділ спільного майна: будинку АДРЕСА_1, гаража
і садового будинку та закриття провадження в цій частині вимог скасовано з
направленням справи в цій частині на новий розгляд. В решті ухвала місцевого
суду залишена без змін.

В обґрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1. посилається на невідповідність висновків судів фактичним обставинам
справи та порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання
про скасування судових рішень і направлення справи на новий розгляд.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Затверджуючи мирову угоду, місцевий
суд виходив з того, що сторони досягли домовленості про поділ спільного майна
подружжя, зокрема, про передачу будинку АДРЕСА_1 на праві приватної власності
їх дочці - ОСОБА_3.

Також місцевим судом прийнято
відмову ОСОБА_1. від позову
до  ОСОБА_2 в частині поділу будинку АДРЕСА_1, гаража
розташованого по АДРЕСА_2 та садового будинку з будівлями в товаристві
“Вітерець”.

Залишаючи без змін ухвалу місцевого
суду в частині затвердження мирової угоди та закриття в цій частині провадження
в справі, апеляційний суд виходив з того, що мирову угоду сторін затверджено з
дотриманням вимог ст. 179 ЦПК України 1963 р., що діяв на час виникнення
спірних правовідносин.

Проте повністю погодитись з такими висновками
судів не можна, виходячи з наступного.

Згідно ч. 5 ст. 103 ЦПК
України 1963 року - суд  не  приймає
відмови   від   позову,
визнання   позову відповідачем і
не затверджує мирової угоди  сторін,  якщо
ці  дії суперечать законові або
порушують чиї-небудь права  і  охоронювані законом інтереси.

З матеріалів
справи вбачається, що однією з умов мирової угоди, укладеної сторонами, була
передача спірного будинку у власність їх дочки.

При вирішенні питання про
затвердження мирової угоди місцевий
суд належним чином не мотивував свій висновок про відповідність мирової угоди
вимогам закону та правам і інтересам сторін.

Апеляційний суд на це порушення
закону уваги не звернув, а також не перевірив доводів
позивача щодо відмови відповідачки
виконувати умови затвердження мирової угоди.

За таких обставин, судові рішення щодо затвердження мирової угоди і
закриття провадження в справі в цій частині
не можна визнати законними і обгрунтованими.

Висновок апеляційного суду щодо
безпідставності прийняття місцевим судом відмови позивача від частини позовних
вимог і закриття провадження у справі в частині позову про поділ будинку,
гаража і садового будинку відповідає вимогам процесуального закону, оскільки в
протоколі судового засідання відсутні дані про порушення ОСОБА_1 клопотання про
відмову від цих позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 336, 342  ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.

Ухвалу Краматорського міського суду
Донецької області від 29 грудня 2003 року і ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 11 березня 2004 року в частині затвердження  мирової угоди та закриття в цій частині
провадження в справі скасувати, і справу в цій частині направити на новий
розгляд до суду першої інстанції. В решті ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 11 березня 2004 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:

Головуючий

Ю.Л. Сенін

Судді:

Є.Ф. Левченко

П.В. Панталієнко

Я.М. Романюк

В.М. Шабунін