АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 9кв - 193 / 2007р.                                                      Головуючий
Категорія : 52                                                                                Ярошенко
Доповідач в апеляційній Інстанції
Рибалка В.Г. Доповідач в касаційній інстанції Адаменко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06червня 2007р.                                                                               м.Черкаси

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Черкаської області у складі суддів

Вініченко Б.Б. Адаменко Л.В.
Бородійчук В.Г. Магда Л.Ф. Качан О.В. розглянувши у   судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2
на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 жовтня 2004 року і ухвалу
апеляційного суду  Сумської області 17 січня 2005 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди ,

встановила:

В жовтні 2002 року ОСОБА_1
звернувся до суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 21 вересня 2002 року з вини
ОСОБА_2, який керував трактором МТЗ -
80, що належить ОСОБА_3 сталась дорожно -
транспортна пригода, внаслідок чого був пошкоджений належний йому
автомобіль «Форд - Консул».
У відшкодування матеріальної шкоди просив стягнути 6907,77 грн., та 5000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 15 жовтня 2004 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 17 січня 2005 року, позов
ОСОБА_1 задоволений частково.

Ухвалено стягнути на його користь у відшкодування матеріальної шкоди із
ОСОБА_2 4973,6 грн., з
ОСОБА_3 - 1657,87 грн., у
відшкодування моральної шкоди відповідно 832,5
грн. та 92,5 грн. та судові
витрати по 83,8 грн. з
кожного. В решті позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення, посилаючись на неповне з'ясування судами обставин справи, невірну
оцінку зібраних доказів, неправильне застосування норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає до задоволення, а судові рішення до скасування із слідуючих підстав.

Вирішуючи спір по суті, суди
виходили з того, що допущені відповідачами

ОСОБА_2
та ОСОБА_3 порушення Правил дорожнього руху стали безпосередньою причиною
дорожньо-транспортної пригоди .
Судами встановлено і це вбачається із матеріалів справи, і зокрема із
висновку повторної комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної
експертизи №НОМЕР_1 (а. с. 169-181), що місце
зіткнення було розташоване на смузі руху трактора МТЗ-80 під керуванням
ОСОБА_2.В момент зіткнення трактора МТЗ-80
з агрегатованим культиватором знаходилися на правій смузі руху і на правому
узбіччі, а автомобіль Форд-Консул рухався із виїздом на зустрічну смугу руху не
менш як на 90 см.. Дії
водія ОСОБА_1, який рухався із виїздом на ліву смугу, де відбулось зіткнення,
не відповідали вимогам п. п. 1.2,
11,2 Правил дорожнього руху, створювали аварійну обстановку, що знаходилось у
причинному зв'язку з виникненням ДТП,
і виконуючи вимоги котрих водій ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути
зіткнення. П. 10.1 ПДР
зобов'язував його перед перестроюванням та будь-якою зміною руху переконатись,
що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до п. 11.2 цих
Правил ОСОБА_1 повинен був рухатись як найближче до правого краю проїзної
частини.

В ситуації, що мала місце до ДТП
та в разі дотримання зазначених вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1, при
одночасному порушенні вищевказаних вимог цих Правил відповідачами, зіткнення
транспортних засобів не сталося б.

Виходячи з наведеного, висновок судів про те, що дії ОСОБА_2 та ОСОБА_3
знаходились в причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди є
помилковим, а тому немає підстав для покладання на них відповідальності по
відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди.

Таким чином суд першої інстанції при розгляді справи невірно з'ясував обставини,
що мають значення для її правильного вирішення; дав неправильну оцінку зібраним
доказам, а апеляційний суд зазначені порушення залишив поза увагою.

За таких обставин касаційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду
першої інстанції та ухвала апеляційного суду-скасуванню з ухваленням нового
рішенням про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 336,
341 ЦПК України, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про
судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду цивільної справ № 697-V від 22 лютого 2007 року, колегія
судді

вирішила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2
задоволити.

Рішення
Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 жовтня 2004 року і ухвалу
апеляційного суду Сумської області від 17
січня 2005 року
скасувати.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні
позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.