РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

26 березня 2007 року                         Індустріальний
районний суд м.

Дніпропетровська

у складі:
головуючого судді

Слюсар Л.П.,

при

секретарі
Олексенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні  в м. Дніпропетровську цивільну

справу по позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої

служби в Індустріальному районі м.
Дніпропетровська,  третя особа ОСОБА_2
про виключення майна із акту опису та зняття арешту,  суд  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в жовтні 2006 року звернувся  до суду з позовною заявою  до

Державної виконавчої служби в Індустріальному районі м.
Дніпропетровська про

виключення майна із акту опису та зняття арешту.

В обґрунтування своїх
вимог позивач в позовній заяві і в ході судового

засідання
посилався на те, що 20 липня 2006 року
державним виконавцем,  на

виконання виконавчого листа НОМЕР_1 виданого 24 березня
2003 року

Індустріальним районним судом про  стягнення з ОСОБА_3 на користь

ОСОБА_2 боргу у сумі 43807 грн. 60 коп.,   був складений акт опису та

арешту майна
двохкімнатної квартири
АДРЕСА_1.  Згідно до акту він
прийняв майно на відповідальне

зберігання. Вказана квартира була придбана ним і ОСОБА_3
з якою він

перебував у
зареєстрованому шлюбі, за договором купівлі-продажу від 20 грудня

2000 року вартістю 17242 грн. та зареєстрована на ім'я
ОСОБА_3. Шлюб з

ОСОБА_3  розірвано
21 травня 2004 року.  Ухвалою
Індустріального

районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2006
року затверджена мирова

угода між ним і ОСОБА_3, згідно до якої  розділено сумісне майно

подружжя та
позивачу виділено у користування спірну квартиру. Цією же ухвалою

визнано за позивачем право власності на квартиру
АДРЕСА_1. Інше майно виділено у користування ОСОБА_3

Просив зупинити виконавче провадження щодо стягнення з
ОСОБА_3 43807

грн. 60 коп. до розгляду справи по суті та виключити з
акту опису та звільнити

з-під арешту квартиру АДРЕСА_1.

Представник відповідача , що діяв на підставі доручення,
позовні вимоги не

визнав, просив суд в задоволені позову відмовити,
оскільки Державною виконавчою

службою
Індустріального району вжиті всі заходи для виконання  рішення

Індустріального районного суду, щодо стягнення з ОСОБА_3
на користь

ОСОБА_2 боргу в сумі 43807 грн. 60 коп. До даного часу
до Державної

виконавчої служби не надано  свідоцтво щодо розірвання шлюбу між ОСОБА_1

і ОСОБА_3
Відповідно до відповіді МБТІ
квартира АДРЕСА_1  належить на
праві власності ОСОБА_3.

Третя особа
ОСОБА_2 в судове засідання з'явилася.
Просила в задоволені

позову відмовити.  Суду пояснила, що  Рішенням Індустріального районного суду

від 05 грудня 2002 року було стягнено із ОСОБА_3 на її
користь борг в

сумі 43807 грн. 60 коп.
Виконавчий лист  вона подала на
виконання до

Державної виконавчої служби в Індустріальному районі м.
Дніпропетровська. На

виконання рішення суду було накладено арешт на квартиру
АДРЕСА_1.   З метою утаювання майна  ОСОБА_1 і

ОСОБА_3 поділили майно
і описана квартира  перейшла до
ОСОБА_1,

однак вважає що це не є підставою для зняття арешту.

Суд, вислухавши  сторони, вивчивши матеріали справи,  матеріали

справи
№2-1423/02,  матеріали справи
2-1962/06, вважає, що позовні вимоги

позивача
задоволенню  не підлягають з
наступних підстав.

Судом установлено, що 20.07.2006 року  державним виконавцем  Державної

виконавчої служби в Індустріальному районі   Тарасенко В.Г.    на виконання

виконавчого листа
Індустріального районного суду НОМЕР_1 виданого 24 березня

2003 року  про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
боргу в

сумі 43807 грн. 60 коп.
була описана і накладено арешт на двохкімнатну

квартиру за адресою кв. АДРЕСА_1, яку

прийняв  на
відповідальне зберігання   ОСОБА_1 ( а.с.
6-7).

Ухвалою Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 10.08.2006

року   затверджено
мирову угоду  про розділ сумісного майна
подружжя між

ОСОБА_1 і
ОСОБА_3  відповідно до

якої   розділено
сумісне майно подружжя та  позивачу
виділено у користування

спірну квартиру. Цією же ухвалою визнано за позивачем
право власності на

квартиру АДРЕСА_1. Інше майно

виділено у користування ОСОБА_3  ( а.с.8).

Згідно до ст. п.4
ст. 334 ЦК України,    якщо
договір про відчуження майна

підлягає державній реєстрації, право власності у
набувача виникає з моменту

реєстрації.

На момент
складання акту опису та арешту майна, тобто на 20.07.2006 року  за

ОСОБА_1 не було зареєстроване право власності на

спірну квартиру в установленому законом порядку, тобто
ця квартира належала на

праві власності саме ОСОБА_3.

Таким чином, оцінивши всі докази в їх сукупності  суд приходить до висновку що

вимоги позивача  в
частині  зупинення виконавчого
провадження щодо стягнення з

ОСОБА_3 43807 грн. 60 коп.  та виключення
з акта опису Державної

виконавчої служби
в Індустріальному районі м. Дніпропетровська  за НОМЕР_2 від 20 липня 2006 року  квартири АДРЕСА_1 та звільнення її з під  арешту задоволенню не підлягають.

На
підставі вищевикладеного і керуючись  п.5
Постанови Пленуму

Верховного суду України від 27.06.1976 року № 6 зі
змінами і доповненнями «Про

судову практику в справах про виключення майна з
опису»,  ст. 59 Закону України

“ Про виконавче провадження” ,   п.4 ст. 334 ЦК України, ст.ст. 10,
11,31,57,

212-215  ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може  бути
оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області

через Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти
денний строк, з дня

проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього

протягом 20-ти днів апеляційної скарги,  або без подання заяви про апеляційне

оскарження, шляхом подачі апеляційної скарги на протязі
10-ти днів з  дня

проголошення рішення.

Суддя:

Л.П. Слюсар