Справа № 22-ц-181/2007р.                                                            Головуючий 1-ї інст: Садовський К.С.
Категорія: про захист честі, гідності і ділової
репутації, відшкодування моральної шкоди                                         Доповідач: Яцнна В.Б.
УХВАЛА іменем
України

17 січня 2007 р.                                                                                           м. Харків.

Судова
колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області
у складі:

-    головуючого - судді Луспеника Д.Д.,

суддів: Яцини В.Б., Швецової Л.А.,
при секретарі Шевченко О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського
районного суду м. Харкова від 14
листопада 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Державна виконавча служба у
Київському районі міста Харкова про захист честі, гідності і ділової репутації
та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

23 жовтня 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому
просить:

1. визнати
позовну заяву ОСОБА_2
по справі № 2-11325/
12-2003пр. навмисно сфальсифікованою з метою обмеження її у
захисті своїх прав та інтересів, а судове рішення від 12 червня 2003р. - скасувати;

2.
Постановити нове рішення про розірвання шлюбу за
фактичними обставинами і письмовими доказами, які є у провадженні суду;

3.
Зобов'язати ОСОБА_2 письмово спростувати недостовірні
відомості, зазначені в його позові стосовно її честі, гідності і ділової
репутації і приватної власності на нерухоме і рухоме майно, визнати його
прописку в її квартирі АДРЕСА_1
недійсною;

4.
Стягнути з відповідача на її
користь 3000 грн. моральної шкоди;

5.    Визнати
протизаконними дії ОСОБА_2, які здійснюються з метою

перешкоджання
створення нею нової сім'ї;

6.  Визнати протизаконними використання ОСОБА_2 і працівника
ДВС Київського

району м.
Харкова Олейніковою Т.В. її приватної власності на нерухоме майно з метою

злісного ухилення
від виконання судових рішень і саботажі своїх обов'язків;

При цьому вона просила витребувати матеріали її раніше поданої до суду
заяви для використання їх у якості доказів в цій справі.

Ухвалою
Київського районного суду м. Харкова від 14
листопада 2006 року
позов ОСОБА_1 визнано неподаним і повернуто позивачеві без розгляду, оскільки
позивач не виправила вказані судом недоліки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Київського районного суду м. Харкова
від 14 листопада
2006 року
скасувати і зобов'язати суд розглянути її позовну заяву від 23 жовтня 2006 року по суті,
вимоги закону про сплату державного мита, уточнення позову і подачу додаткових
документів вирішити в процесі розгляду справи по суті.

Апеляційна скарга обгрунтована тим,
що її позов відповідає вимогам закону і

підлягає розгляду судом по суті.

Судова колегія,
заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши
законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що її необхідно відхилити.

Ухвала районного
суду від 14 листопада
2006 року
мотивована тим, що всупереч приписів, які викладені в ухвалі судді Київського
районного суду м. Харкова від 26
жовтня 2006 року,
позивач у встановлений строк не усунула недоліки зазначеної позовної заяви:
позивачу було запропоновано протягом 5-ти днів з моменту отримання ухвали
вказати в позові місцезнаходження 3-ї
особи і номери засобів зв'язку, якщо вони є; зазначити в чому саме полягає
моральна шкода, якими неправомірними діями її заподіяно і з яких міркувань
виходів позивач, визначаючи її розмір. Також позивач не надав додатки до позову
для вручення відповідачу і третій особі, та не оплатив витрати на
інформаційно-технічний розгляд цивільної справи. Але позивач ці вимоги не
виконав.

Апеляційним
розглядом встановлено, що вказані судом першої інстанції в ухвалі від 26 жовтня 2006 року недоліки
позовної заяви дійсно мають місце (ас. 4-5).
Згідно поштового повідомлення ОСОБА_1 отримала вказану ухвалу суду про
усунення недоліків 4 листопада
2006 року
(ас. 13), допустимих
доказів того, що вона мала перешкоди вчасно виправити зазначені недоліки
позивач суду не надала.

Відповідно до п.
4 постанови
Пленуму Верховного суду України від 31
березня 1995р. № 4, з
наступними змінами, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової
шкоди) має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями
чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив,
визнаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Вимоги про
усунення недоліків, які викладені в ухвалі судді від 26 жовтня 2006 року,
відповідають приписам ст.ст. ст. 119-121
ЦПК України, згідно яким позовна заява повинна містити виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину. До позовної заяви додаються
документи, що підтверджують сплату судового збору та оплату витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи. Позивач повинний додати до позовної заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх
осіб. При встановленні суддею, що позовну заяву подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119
і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, він постановляє ухвалу, в
якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача
і надає йому строк для усунення недоліків.

Посилання
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що недодані до позову матеріали раніше вже
направлялися до суду по іншій справі, витрати на інформаційне-технічне
забезпечення вона не змогла сплатити, оскільки суд не повідомив їй відповідні
банківські реквізити, неповне обґрунтування позову вона має право уточнити в
процесі слухання справи по суті, не спростовує висновки суду про наявність цих
недоліків, і не свідчить про неможливість вчасно їх виправити.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач
відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вказані приписи, позовна
заява вважається неподаною повертається позивачеві, про що суддя постановляє
ухвалу.

Наведене
свідчить про відповідність закону ухвали суду від 14 листопада 2006 року, що згідно
п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційним судом скарги і залишення ухвали без змін.

Окрім того, позовні вимоги ОСОБА_1, яка не згодна з рішенням суду від 12 червня 2003 року, фактично
направлені на його скасування, що можливо лише в порядку його оскарження.

Керуючись ст.ст.
303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 313, 315, 317, 319, п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України,
судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити і залишити ухвалу Київського районного суду м. Харкова
від 14 листопада
2006 року без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути

оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до
Верховного

Суду України.