У Х В А Л А

Іменем України

24 січня  2007 року                                                    м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Лященко Н.П.,

Прокопчука Ю.В.,

Панталієнка П.В.,

Пшонки М.П.,

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення  боргу та зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про захист честі, гідності й відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2003 року ОСОБА_1 пред'явив у
суді позов до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Зазначав, що в лютому 1998 року під час
перебування ОСОБА_3 в Німеччині він позичив відповідачу 19 750 німецьких
марок  для придбання  автомобілів, гроші ОСОБА_3 зобов'язався
повернути після продажу автомобілів.

Незважаючи на те, що відповідач продав
автомобілі, гроші він не повернув та ухиляється від повернення боргу.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_3 борг
у сумі еквівалентній 19 750 німецьких марок, що становить у зв'язку з введенням
європейської валюти 10 098,01 євро та за курсом Нацбанку України 63 462 грн. 99
коп.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_3
пред'явив зустрічний позов про захист честі, гідності, ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди.

Зазначав, що борг за договором позики
він повернув ще 1998 році  відразу після
продажу ввезених ним із Німеччини за допомогою ОСОБА_1 автомобілів, коли
позивач приїжджав до нього в гості.

Незважаючи на це, останній пред'явив до
нього безпідставні вимоги, чим принизив його честь, гідність, завдав моральну
шкоду, на відшкодування якої просив стягнути 6 346 гривень.

Рішенням Хустського районного суду
Закарпатської області від 12 лютого 2004 року в задоволенні позову ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської
області від 18 травня 2004 року рішення районного суду змінено - зустрічний
позов ОСОБА_3 задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2000
грн. моральної шкоди.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постановлені судові рішення,
посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а справу
направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як установлено судом і вбачається з матеріалів справи, 8 лютого 1998 року
між сторонами був укладений договір позики, згідно з яким ОСОБА_1 надав
відповідачу позику в сумі 19 750 німецьких марок, які останній зобов'язався
повернути після реалізації автомобілів.

Ввезені з Німеччини ОСОБА_3 автомобілі реалізовані ним у 1998 році.

З урахуванням установлених при розгляді справи обставин суд дійшов
обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 у 1998 році було відомо про продаж
автомобілів.

Відповідно до ст. 71 ЦК УРСР (1963 року) загальний строк для захисту права
за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), - три роки.

Закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для
відмови в позові.

Встановивши, що позивачем пропущено строк позовної давності та відсутні
поважні причини його пропуску, суд підставно відмовив йому в задоволенні
позовних вимог саме із цих підстав.

Обґрунтовано погодився з висновками суду в цій частині й суд апеляційної
інстанції.

Рішення суду в цій частині відповідає матеріалам справи та вимогам закону,
а тому підстав для його скасування не вбачається.

Доводи скарги висновків суду не
спростовують.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні його позову про захист честі, гідності та
відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про безпідставність заявлених вимог.

Відповідно до ст. 7 ЦК України (1963 року), на підставі якої заявлено
позов, звернення особи до правоохоронних чи судових органів за захистом своїх
прав, порушених іншою особою, не можуть розглядатись як поширення неправдивих
відомостей.

Безпідставно змінивши в цій частині законне й обґрунтоване рішення суду
першої інстанції, апеляційний суд припустився помилки в застосуванні
процесуального та матеріального закону.

Ураховуючи наведене, ухвала апеляційного суду в цій частині підлягає
скасуванню із залишенням рішення суду першої інстанції в силі.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 339 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18 травня 2004 року в
частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2000 грн. моральної шкоди та 8
грн. 50 коп. в доход держави скасувати, а рішення Хустського районного суду Закарпатської
області  від 12 лютого 2004 року в
частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 залишити без зміни.

У решті - судові рішення залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                       М.В. Патрюк

Судді:                                                                 Н.П.
Лященко

П.В.
Панталієнко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка