Справа № 22ц-
55                                           Головуючий
у 1 інст. - Зарічна Л.А.
Доповідач - Хромець Н.С.
РІШЕННЯ              ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05
січня 2007 року
апеляційний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого -
судді Хромець Н.С,

Суддів -
Коренькової З.Д., Смаглюк Р.І.

При секретарі -
Мехед Т.О.

З участю позивача ОСОБА_1, представників відповідача

ОСОБА_2, ОСОБА_3
Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду від 18 вересня 2006 р. у справі за
позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства закритого типу А/Т Тютюнова
компанія, В.А.Т. Прилуки" про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,

встановив:

У червні 2006 р. ОСОБА_1
заявив позов про стягнення з AT Тютюнова компанія "B.A.T. - Прилуки" 9121
грн. 70 коп. на
відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 72 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування
заявлених вимог позивач посилався на заподіяння йому такої шкоди внаслідок
зволікання відповідача з розслідуванням хронічного професійного захворювання та
відмовою видати направлення на огляд його у МСЕК. Позивач вказував, що він не
отримав 9121,70 грн. відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю за період
з дати встановлення професійного захворювання і до дати огляду його МСЕК, а
також переживав моральні страждання у зв'язку із зволіканням розслідування
хронічного, професійного захворювання та огляду у МСЕК. Крім того, в
обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди, позивач посилався
на тяжкість його стану, а також на висловлення членами комісії з розслідування
окремої думки про відсутність професійного захворювання.

1

У судовому засіданні суду
першої інстанції позивач свої вимоги підтримав.
Представники-відповідача позовні вимоги не визнали, посилаючись на відсутність вини відповідача і проведення
розслідування хронічного професійного захворювання відповідно до вимог
чинного законодавства.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 18 вересня 2006 р, в позові
відмовлено за його безпідставністю,

В апеляційній скарзі позивач просить рішення місцевого суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні
вимоги. Апелянт вважає, що рішення • суду не відповідає
вимогам ст. 30 Закону України „ Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", ст, 22 Закону України „Про охорону праці", а
також звертає увагу на те, що відмова
видати направлення на огляд у МСЕК, зволікання із розслідуванням випадку
хронічного професійного захворювання і несвоєчасна видача йому, як потерпілому, копії акта
розслідування сталися саме з вини відповідача і спричинили матеріальну
та моральну шкоду.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши, доводи .
апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду
скасуванню в частині відмови в позові про відшкодування моральної шкоди з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у зв'язку з
неповним з'ясуванням судом обставин,
що мають значення для справи та невідповідністю висновків суду
обставинам справи.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в повному обсязі, суд послався на законність
відмови у наданні позивачеві направлення на огляд у МСЕК та
правомірність окремої думки членів комісії з. розслідування хронічного
професійного захворювання, приєднаної до акта розслідування.
Проте, суд не врахував того, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 обґрунтовував і посиланням на
зволікання з боку відповідача з розслідуванням хронічного професійного захворювання. Доводи позивача в цій частині
підтверджуються матеріалами справи.

Так, по справі встановлено, що позивач 17 вересня 2004 р. звернувся до відповідача
з вимогою видати направлення для огляду у МСЕК і надав відповідачеві копію повідомлення про професійне захворювання. Відповідно
до вимог п. 76 Порядку розслідування
та ведення обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1112 від 25 серпня 2004 p., розслідування випадку

2

професійного
захворювання проводиться роботодавцем протягом десяти робочих днів після надходження повідомлення за формою П-3 (
повідомлення про професійне захворювання).
Відповідачем, в порушення даної норми, комісію з розслідування випадку професійного захворювання призначено 28 вересня 2004 p., що підтверджується листом на
адресу позивача від 08.10.04 р. вих. НОМЕР_1 (а.с. 18), а сам акт складено 25 жовтня 2004 р., а підписано тільки 12 листопада 2004 р. та затверджено головним державним
санітарним лікарем Чернігівської області 18 листопада 2004 р.(а.с. 11-14). Строк розслідування може бути
продовжений у разі потреби, але не більше ніж на
один місяць. Таким чином, розслідування випадку
професійного захворювання тривало майже два місяці, що є порушенням передбачених
нормативним актом строків.

Таким  чином,   посилання
позивача  на  зволікання
з  розслідуванням

випадку професійного захворювання підтверджені наведеними
вище обставинами.

Згідно з нормами
ст. 35 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від  нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", для розгляду справ
про страхові виплати до Фонду соціального страхування обов'язково подається акт розслідування професійного
захворювання та висновок МСЕК. Відсутність такого акта позбавляла позивача
можливості звернутись до Фонду соціального страхування, тобто має місце
порушення прав потерпілого і, відповідно, заподіяння йому моральної шкоди.

Вирішуючи питання про розмір морального відшкодування апеляційний суд бере до уваги тривалість порушення прав позивача у
зв'язку з порушенням строку розслідування професійного
захворювання, відсутність тяжких наслідків, пов'язаних з цим порушенням і, виходячи із засад розумності та
справедливості, вважає що адекватним відшкодуванням буде 500 грн.

В іншій частині рішення місцевого суду відповідає вимогам чинного законодавства, а доводи апеляційної скарги не дають
підстав для його скасування. Відповідно до положень п. 81 Порядку розслідування
та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві
потерпілий направляється на медико-соціальну експертну комісію лікувально-профілактичним закладом, що обслуговує
підприємство. Те ж саме передбачене і п.3 Порядку організації та проведення
медико-соціальної експертизи втрати працездатності,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 квітня 1994
р. № 221. Зважаючи на наведені вище вимоги нормативних документів, суд не мав підстав вважати відмову
роботодавця видати направлення на МСЕК неправомірною.

Відсутні підстави І для задоволення вимог про стягнення з відповідача не отриманих на відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю,
виплат за період до

3

огляду його МСЕК. Законом України
„Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності
обов'язок здійснювати такі виплати у строки, визначені ст. 40 названого
Закону, покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, а
тому відсутні підстави покладати такий обов'язок на відповідача.

Керуючись ст. ст. 303, 307- 309,.
313, 314, 316 ЦПК України, ст.ст. 21, 28,

30.Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили, втрату працездатності", ст. 2371
КзпП України, апеляційний суд

вирішив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду від 18 вересня 2006 р. в частині відмови у задоволенні
позову про відшкодування моральної шкоди скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з акціонерного товариства закритого типу АТ тютюнова
компанія "В.A.T, -Прилуки" на користь ОСОБА_1 500 (п'ятсот) грн., на відшкодування моральної шкоди,
заподіяної зволіканням розслідування випадку професійного захворювання.

В іншій частині апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Прилуцького міськрайонного суду залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили негайно і може бути оскаржене до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом
двох місяців.

4