Справа № 22-Ц-146/07                      Головуючий у 1-й інстанції Ляшенко В.М.
Категорія 19                                               Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРЇНИ

27 лютого 2007 року                                                               м.
Луцьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду   .

Волинської області в складі:

головуючого судді                                Стрільчука В.А.

суддів                                                      Карпук А.К., Здрилюк О.І.

при секретарі                                         Матюхіній О.Г.

участю

позивача                                                 ОСОБА_1

відповідача                                              ОСОБА_2

представника відповідача                      ОСОБА_3

третьої особи на стороні

позивача без самостійних вимог          ОСОБА_4

представника третьої особи

на стороні позивача без самостійних

вимог                                                      ОСОБА_5

третьої особи на стороні

відповідача без самостійних вимог     ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди

За апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на рішення Володимир-Волинського міського суду від 7 грудня 2006 року

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2006
року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної дорожньо-транспортною пригодою покликаючись на такі обставини.

31 січня 2006 року, водій
ОСОБА_6, що працює за трудовим договором у підприємця ОСОБА_2, керуючи
автобусом ПАЗ -3205, що
належить відповідачу, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої
автомобіль "Мерседе-Бенц" 310D, 1995 року випуску,
д.н. НОМЕР_1 зазнав
механічних ушкоджень. Вина ОСОБА_6 у скоєнні дорожньо-транспортної

2

пригоди стверджується вироком Володимир-Волинського міського суду від 19 травня 2006 року . В зв"язку з частковим
відшкодуванням заподіяної шкоди в розмірі 24 990 грн. страховою компанією "ТАС" позивач просив стягнути з відповідача в його користь 53 509 грн 02 коп заподіяної шкоди.

Покликаючись на те, що автомобіль "Мерседес-Бенц" напередодні
аварії було передано в оренду строком на 1 рік підприємству " Уліс" на підставі договору оренди, просив стягнути в його користь упущену
вигоду в сумі 3 077 грн. 42
грн.

Пошкодженням
майна йому заподіяно моральної шкоди, на відшкодування якої просив стягнути 17 000 грн.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 7 грудня 2006 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2  53 509 грн. 02
коп. вартості відновлювального ремонту, 3 077 грн. 42 коп. упущеної вигоди, 1 500 грн. моральної шкоди, 574 грн. 49
коп. судового збору та 37 грн. 50 копійок витрат на
інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове рішення про часткове
задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди на
суму 22 945 грн.21 копійок, в решті позовних вимог відмовити.

Апелянт вважає, що судом порушено норми матеріального права, неповно з"ясовано обставини, що мають значення для
справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.
Зокрема, апелянт зазначає про недоведеність позивачем факту заподіяння моральної шкоди, безпідставне стягнення упущеної
вигоди за договором оренди транспортного засобу, залишення поза увагою суду висновку судової автотоварознавчої експертизи від 17
лютого 2006 року та вироку суду у кримінальній справі,
якими встановлено розмір збитків, заподіяних позивачу ОСОБА_1.

Апеляційна скарга підлягає до частково задоволення, а рішення суду в частині задоволення вимог про відшкодування матеріальної
шкоди та стягнення судових витрат до скасування з
ухвалення нового рішення у зазначеній частині позовних вимог.

Судом першої інстанцій встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 31 січня 2006 року з
вини водія ОСОБА_6, що працював на підставі трудового
договору у підприємця ОСОБА_2, було пошкоджено автомобіль "Мерседес-Бенц" 1995
року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Вина водія ОСОБА_6 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди встановлена вироком Володимир-Волинського міського суду
від 19
травня 2006 року/а.с. 10/

Висновком  НОМЕР_2 судової автотоварознавчої експертизи від 17 лютого 2006 року встановлено, що сума заподіяних
власнику автомобіля " Мерседес-Бенц" збитків дорівнює ринковій вартості цього автомобіля і становить 47 935.21 грн./ а.с. 48-49/

З пояснень позивача вбачається про часткове відшкодування заподіяних збитків у сумі 24 990 грн. страховою компанією "ТАС"
за рахунок коштів страхувальника ОСОБА_2 / а.с. 36/

З

З наявного у
матеріалах справи договору оренди транспортного засобу від 4 січня 2006 року, укладеного в простій письмовій формі, вбачається
про передачу
ОСОБА_1     автомобіля  "
Мерседес-Бенц"  в  оренду
ПБП "Уліс"/а.с.8/

Відповідно до
ч.2 ст. 799 ЦК України, договір транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Пунктом 15 "Правил державної реєстрації та
обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх моделей, причепів,
напівпричепів та мотокалясок", затверджених
постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1338, якщо власник транспортного засобу передав
в установленому порядку право користування і /або/ розпорядження ним іншій
фізичній або юридичній особі, їм
видається підрозділами ДАІ тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право
користування.

З матеріалів справи вбачається, що договір оренди автомобіля "Мерседес-Бенц" укладено у простій письмові
формі, в порушення вищезазначеного Порядку договір не зареєстрований в
органах ДАІ, підрозділом ДАІ тимчасовий
реєстраційний талон на ім"я орендаря автомобіля не видавався.

Отже, відповідно до частини І ст. 220 ЦК України, у зв"язку з недодержанням сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення
договору оренди транспортного засобу, укладеного між
ОСОБА_1 та ПБП " Уліс", такий договір є
нікчемним і не тягне за собою будь-яких правових наслідків. Тому вимоги позивач ОСОБА_1 про стягнення упущеної вигоди за
договором оренди до задоволення не підлягають.

Відповідно до змісту ст. 1192 ЦК України, вибір способу
відшкодування робиться судом з урахуванням думки потерпілого та обставин
справи. Задовольняючи позов про відшкодування шкоди у повному обсязі виходячи
із вартості відновлювального ремонту, судом залишено
поза увагою вимоги указаної норми закону, та взято до уваги лише думку
потерпілого та його прохання одержати максимальну суму
відшкодування. Однак, до такого висновку суд дійшов без урахування
обставин справи. Як вбачається із висновку № 51 судової автотоварознавчої експертизи від 17 лютого 2006 року /а.с. 44-51/, вартість відновлювального ремонту/
становить 78 499.02 грн/ а.с. 50-51/. Сума спричинених ОСОБА_1 матеріальних збитків у зв"язку з механічними пошкодженнями автомобіля
"Мерседес-Бенц" 310D, 1995 року випуску, д.н.НОМЕР_1дорівнює його ринковій вартості і становить 47 935.21 грн./ а.с. 44-49/.

Враховуючи ту
обставину справи, що вартість виправлення пошкодженого
автомобіля перевищує його ринкову вартість, колегія суддів приходить до
висновку, що відновлювальний ремонт належного ОСОБА_1 пошкодженого автомобіля є економічно
необгрунтований та недоцільний, тому відповідно
до вимог ст. 1192 ЦК України відповідач зобов"язаний
повністю відшкодувати позивачу збитки, завдані фактичною втратою пошкодженої
речі. Оскільки такі збитки частково відшкодовані
страховою компанією на суму 24 990 грн, підлягають до
відшкодування відповідачем збитки у розмірі 22 945.21 грн.

4

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про
практику розгляду цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від
27
березня 1992 року, після відшкодування позивачу
заподіяних збитків, автомобіль "Мерседес-Бенц"
310D, 1995 року випуску, д.н.НОМЕР_1підлягає передачі
ОСОБА_2 як особі, відповідальній за шкоду.

При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд, враховуючи обставини справи дійшов вірного висновку
про заподіяння позивачу моральних страждань у зв"язку з пошкодженням
належного йому автомобіля та вірно визначив розмір
відшкодування у сумі 1500 грн.

Доводи апелянта про недоведеність позивачем факту заподіяння моральної шкоди не заслуговують на увагу, оскільки сам
факт пошкодження належного йому автомобіля, а отже, порушення гарантованих
законом прав власника є доказом заподіяння йому моральної шкоди.

На підставі
наведеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід задоволити частково. Рішення Володимир-Волинського міського суду від 7 грудня 2007 року в
частині вирішення вимог про відшкодування матеріальної
шкоди та стягнення судових витрат скасувати з ухваленням нового рішення у цій частині позовних вимог.

Позов ОСОБА_1 задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 22 945 грн. 21 коп.

У зв"язку з подачею у даному судовому засіданні фіскального чеку на суму 20. 488 грн. 11 коп. та
квитанції на суму 2 819 грн. 72 копійки,
всього на суму 22 945 грн. 21 коп., які перераховані ОСОБА_1 на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП та свідчать про повне відшкодування збитків, рішення
суду у цій частині не підлягає виконанню.

З урахуванням наведеного, слід зобов"язати ОСОБА_1 передати ОСОБА_2 автомобіль "Мерседес -Бенц" 310D 1995 року випуску, д.н. НОМЕР_1 з свідоцтвом про реєстрацію указаного транспортного
засобу. Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
237
грн. 95 коп судового збору та ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи. В решті рішення суду залишити без змін.

На підставі ч.І ст. 220, ст. ст. 799, 1192 ЦК України, п. 15 "Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а
також самохідних машин, сконструйованих на шасі
автомобілів, мотоциклів усіх моделей, причепів,
напівпричепів та мотокалясок", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1338, п.9
Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про
практику розгляду цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року, керуючись ст. 303,
307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.
Рішення Володимир-Волинського міського суду від 7 грудня 2007 року в частині вирішення вимог про відшкодування
матеріальної шкоди та стягнення судових витрат скасувати
та ухвалити нове, рішення у цій частині позовних вимог.

5

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної
шкоди 22 945 грн. 21 коп. Рішення суду в частині стягнення 22 945 грн. 21 коп. не виконувати.

Зобов"язати ОСОБА_1 передати ОСОБА_2 автомобіль "Мерседес -Бенц" 310D 1995 року випуску, д.н. НОМЕР_1. з
свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Стягнути з
ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 237 грн. 95 коп судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

В решті рішення суду залишити без змін. Рішення набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене до
Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання рішенням

законної сили.