У Х В А Л А

Іменем  України

4 квітня 2007 року                                                                     м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого          Григор'євої Л.І.,

суддів:
Барсукової В.М.,           Берднік І.С.,

Балюка М.І,         Косенка В.Й., -

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до житлово-будівельного
кооперативу (далі - ЖБК) “Битовик” про визнання права користування жилим
приміщенням та вселення, за касаційною скаргою ОСОБА_2на ухвалу Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 26 червня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2005 року ОСОБА_2звернулася до суду із заявою про поновлення
строку на апеляційне оскарження рішення Залізничного районного суду м.
Сімферополя від 30 травня 2005 року, яким задоволено позов ОСОБА_1до ЖБК
“Битовик” про визнання права користування АДРЕСА_1 та вселення його в цю
квартиру.

Посилаючись на те, що вона є власницею вказаної квартири, але суд її до
участі в справі не залучив, про рішення суду їй стало відомо від
ОСОБА_1. тільки 12 серпня 2005 року, заявниця просила визнати причини пропуску
нею строку на апеляційне оскарження рішення суду поважними та поновити його.
Одночасно нею була подана апеляційна скарга.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26 червня 2006
року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне
оскарження рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя від 30 травня
2005 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального
права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду з постановленням нової ухвали
про задоволення заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення
суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне
оскарження, суд виходив із того, що згідно з частиною першою статті 294 ЦПК
України заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. За правилами частини третьої статті 294 ЦПК України
заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення
строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо апеляційний
суд за заявою особи, яка її подає, не знайде підстав для поновлення строку, про
що постановляється ухвала.

Відповідно до положень статті 73 ЦПК України суд поновлює строк,
встановлений законом, за клопотанням сторони чи іншої особи у разі його
пропущення з поважних причин. Одночасно з клопотанням про поновлення строку
належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого
заявлено клопотання.

На обґрунтування зроблених висновків суд указав, що заява про поновлення
строку на апеляційне оскарження подана особою, яка не є стороною у справі та
права якої рішення суду першої інстанції не зачіпає, оскільки за матеріалами
справи ОСОБА_2. виключено з членів ЖБК 14 березня 2002 року згідно з її заявою
від 16 лютого 2002 року і їй було повернуто пайовий внесок у сумі 1 207 грн.
поштовим переказом 21 березня 2002 року. При цьому наявність нерозглянутої
цивільної справи в суді першої інстанції за позовом ОСОБА_2 щодо оскарження
виключення з членів ЖБК за висновком суду не свідчить про її право на АДРЕСА_1,
яку ЖБК передало в користування, а потім і у власність ОСОБА_1.

При цьому апеляційний суд послався на частини першу та третю статті 294 ЦПК
України 2004 року щодо строків подання заяви про апеляційне оскарження рішення
суду першої інстанції та апеляційної скарги. Однак, апеляційний суд не звернув
увагу на те, що рішення суду першої інстанції було ухвалено 30 травня 2005
року, а апеляційну скаргу з клопотання про поновлення строків на апеляційне
оскарження було подано заявницею 18 серпня 2005 року, коли чинним був ЦПК
України 1963 року.

Таки чином, суд апеляційної інстанції застосував процесуальний закон, який
не підлягав застосуванню до цих правовідносин.

Крім того, апеляційний суд дійшов помилкового висновку про відсутність у
ОСОБА_2 права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції з тих
підстав, що вона не  стороною у справі.

При цьому суд не врахував, що в Залізничному районі м. Сімферополя
знаходиться на розгляді справа за позовом ОСОБА_2 щодо неправомірного
виключення її з членів ЖБК “Битовик”. У цій справі ухвалою від 1 листопада 2002
року в порядку забезпечення позову на АДРЕСА_1 було накладено арешт, а 8 січня
2004 року за фактом підробки документів посадовими особами ЖБК було порушено
кримінальну справу.

Тому висновок суду апеляційної інстанції про непричетність ОСОБА_2 до
розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ЖБК “Битовик” про визнання права
користування АДРЕСА_1 та його вселення за наявності невирішеного спору щодо
членства у ЖБК ОСОБА_2 та нескасованої ухвали про накладення арешту на спірну
квартиру не відповідає фактичним обставинам справи.

Ураховуючи наведене, ухвала апеляційного суду, постановлена в справі
підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну каргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26 червня 2006 року
скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення
питання про прийняття апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     Л.І.
Григор'єва

Судді:                                                                 В.М.
Барсукова

М.І. Балюк

І.С. Берднік

В.Й. Косенко