АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ РІШЕННЯ
«16» лютого 2007 р.                                                                                         м. Чернівці
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:
Перепелюк Л.М., суддів: Половінкіної Н.Ю.,
Сулятицької М.М. секретар: Орлецька Я.І.
за участю: позивача ОСОБА_1, представників відповідача
ІванковаІ.В., Мельничука В.І.
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Чернівецької комунальної міської медичної установи «Міська поліклініка №2» про поновлення
на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду
м.Чернівці від 1 грудня
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернівецької
комунальної медичної установи «Міська поліклініка №2» про поновлення
на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Зазначачав, що працював на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 поліклініки №2 Чернівецької
клінічної лікарні №3 в порядку
переводу з 21.09.1979р.
У зв'язку з реорганізацією медичної установи наказом від 1.03.2000р. №2 АК був прийнятий на посаду лікаря отоларинголога в
порядку переводу в міській поліклініці №2.
Справа №22ц-98 2007 р.                                                       Головуючий
Категорія: 13/23                                                                        Волошин
Доповідач: Сулятицька М.М.
Згідно наказу НОМЕР_1 був переведений на 0,5 ставки ІНФОРМАЦІЯ_1. Наказом
НОМЕР_2 звільнений із займаної посади за п.1 ст.40 КЗпП України.
звільнення незаконним з наступних підстав.
Зміни в організації виробництва і праці згідно наказу
проведені «штучно», оскільки біохімічні обстеження проводилися і раніше.
ІНФОРМАЦІЯ_1 було 4,5 ставки.
При рівних умовах кваліфікації і продуктивності праці
лікарів отоларингологів та наявності у нього переважного права залишення на роботі, його безпідставно звільнено за п. 1 ст.40 КЗпП України.
Йому не було запропоновано іншу роботу при наявності вакантних посад.
задовольнити позовні вимоги.
Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 1 грудня 2006р. в
позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду
скасувати, постановити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги, з підстав порушення норм матеріального
і процесуального права.

Вважає, що висновки суду про те, що у нього нижча кваліфікація і
продуктивність праці є безпідставними. Маючи найбільший досвід роботи та таку ж
кваліфікацію як інші ІНФОРМАЦІЯ_1, трудові обов'язки виконував на належному рівні. Причина звільнення із-за його поважного
віку та фізичного стану є надуманою.

Судом не враховано його переважне право залишення на роботі. При проведенні
скорочення йому не було запропоновано іншу роботу при наявності вільних місць.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про зміст
оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення
позивача, представників відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у
позивача була більш нижча кваліфікація і продуктивність праці чим в інших
ІНФОРМАЦІЯ_1. Внаслідок поважного віку, фізичного стану він не здатний
виконувати в повному обсязі функції ІНФОРМАЦІЯ_1.

Висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи.

За матеріалами справи встановлено, що позивач працював в медичній установі
з вересня 1979 р.

Згідно характеристики, виданої відповідачем, ОСОБА_1
надавав повноцінну, кваліфіковану медичну допомогу, пройшов передатестаційний
цикл навчання ІНФОРМАЦІЯ_1 у 2003
p., має першу
кваліфікаційну категорію, таку ж як інші ІНФОРМАЦІЯ_1 окрім ОСОБА_2. Цих
обставин не заперечували представники відповідача в судовому засіданні.

Висновку суду про те, що внаслідок
поважного віку, фізичного стану

позивач
не здатний виконувати обов'язки ІНФОРМАЦІЯ_1 не підтверджені належними
доказами.

Крім того, відповідач не вирішував
питання про звільнення ОСОБА_1 у зв'язку з невідповідністю займаній посаді або
виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які
перешкоджають продовженню роботі.

Згідно статистичних даних ОСОБА_1 проводив
оперативні втручання 2005, 2006 p.p. (а.с.50). Проведення їх в невеликій
кількості обґрунтував тим, що застосовував більш ефективні методи лікування.

Проведення оперативних втручань в поліклінічних
умовах залежить від потреби та бажання хворих. Відповідачем не надано доказів
того, що на роботу ОСОБА_1 поступали скарги
про некваліфіковану медичну допомогу або відмову у проведенні
оперативних втручань. З цих міркувань є безпідставними висновки суду про
неспроможність позивача виконувати функції ІНФОРМАЦІЯ_1.

Окрім того, не можна ототожнювати невиконання працівником певної роботи з
недостатньою кваліфікацією.

Необгрунтованими є висновки суду, що у позивача нижча продуктивність праці,
чим в інших лікарів такого ж профілю.

Оцінюючи виконання позивачем трудових обов'язків, суд не
врахував, що він працював без медсестри. Тому не був у рівних умовах з іншими лікарями-отоларингологами.

Судом взято до уваги неналежне ведення ОСОБА_1
обліку хворих за статистичними талонами. Проте такі недоліки в його роботі
викладені в доповідних записках ОСОБА_3. та ОСОБА_4. які складені 13.10.2006 p., тобто
після звільнення позивача та під час знаходження даної справи у провадженні
суду. За такі недоліки в роботі ОСОБА_1 не притягувався до дисциплінарної
відповідальності.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що ОСОБА_1
має найбільший досвід практичної роботи,
суд дійшов помилкового висновку, що у нього нижча кваліфікація та
продуктивність праці чим в інших ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.42 КЗпП України та ст.5 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» позивач має переважне право залишення на роботі,
оскільки у нього найбільш тривалий безперервний стаж роботи в медичній
установі. Крім того, він є дитиною війни. Із наявних у справі доказів видно, що
таким правом не користується ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5.

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що позивачеві обґрунтовано не
було запропоновано іншу роботу, так як наявні вакантні посади не відповідали
його професії.

За змістом ст.49-2 КЗпП України
працівникові, який вивільнюється в зв'язку зі змінами в організації виробництва
і праці, має бути запропоновано роботу за професією або спеціальністю, а при її
відсутності - іншу
наявну роботу.

З матеріалів справи видно, що на час проведення змін в
організації виробництва і праці та
проведення вивільнення позивача у медичній установі були вільні посади
нижчої кваліфікації чим займав позивач, зокрема сестри неврологічного
відділення, сестри медичної дільничної, а також реєстратора медичного,
завгоспа. Позивачеві така робота не пропонувалась.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що при
проведенні звільнення позивача за п.1 ст.40 КЗпП України відповідачем були
допущені порушення вимог ст.42 та ст.49-2 КЗпП України. Суд першої інстанції
вказаного не врахував та безпідставно відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову.
Тому рішення суду як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права підлягає
скасуванню з постановлениям нового
рішення про поновлення ОСОБА_1 на роботі з виплатою середнього заробітку
за час вимушеного прогулу з 20
червня 2006 р. по 16 лютого 2007р. в
сумі 2620 (дві
тисячі шістсот двадцять) грн. 66
коп.

Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з Чернівецької комунальної медичної установи
«Міська поліклініка №2» слід
стягнути судовий збір (державне мито) в сумі 76 (сімдесят шість) грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в
сумі 30 (тридцять)
грн.

На підставі п.4 ч.1 ст.367
ЦПК України рішення суду в частині поновлення
ОСОБА_1 на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 поліклінічного відділення Чернівецької
комунальної медичної установи «Міська поліклініка №2» звернути до
негайного виконання.

Керуючись п.1 ст.40, ч.2 ст.49-2, ст.ст. 233, 235, 237 КЗпП України, ст.ст. 81, 88, п.2 ч.1 ст.307, п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 1 грудня
2006р.скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити    ОСОБА_1
на    посаді    ІНФОРМАЦІЯ_1 поліклінічного відділення
Чернівецької комунальної медичної установи «Міська поліклініка №2» з 20 червня 2006р.

Стягнути з Чернівецької комунальної медичної установи
«Міська поліклініка №2» на
користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 20 червня 2006р. по
16 лютого 2007р. в
сумі 2620 (дві
тисячі шістсот двадцять) грн. 66
коп.

Стягнути з Чернівецької комунальної
медичної установи «Міська поліклініка №2»
судовий збір в сумі 76
(сімдесят шість) грн. 50
коп. в місцевий бюджет Шевченківського району м. Чернівці, р/р 0003, банк одержувач УДК у Чернівецькій
області МФО 856135 та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 (тридцяти) грн.
на розрахунковий     рахунок     Апеляційного     суду
Чернівецької     області

0095
банк ГУДКУ у Чернівецькій області МФО банку 856135.

Рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 привести до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : /підпис/ Судді: /підписи/ З оригіналом згідно: