Справа №
22ц-116/07                                              Головуючий у 1 інстанції Покидюк М. В.
Категорія - 4                                                                                              Доповідач Свистун О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2007 p. січня 31                                                                                                                  місто Луцьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого Шевчук Л. Я.

суддів Свистун О. В., Подолюка В. А.

при секретарі
Матюхіній О. Г.

з участю
позивача ОСОБА_1

представників відповідача Гаврилюка В. П., Бенещука В. Г. розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до відділу освіти і науки Маневицької райдержадміністрації про часткове
визнання трудового контракту нечинним, визнання трудового контракту таким, що
укладений на невизначений строк, визнання нечинним наказу про припинення
трудового контракту, поновлення на посаді і стягнення моральної шкоди, за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Маневицького районного суду від
20 листопада 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі на рішення суду позивач ОСОБА_1 вказує на незаконність
рішення із-за порушення норм матеріального права, неповного з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, задовольнивши позовні вимоги повністю.

Рішенням Маневицького районного суду від 20 листопада 2006
року в позові ОСОБА_1 до відділу освіти і науки Маневицької
райдержадміністрації про часткове визнання трудового контракту нечинним,
визнання трудового контракту таким, що укладений на невизначений строк,
визнання нечинним наказу про припинення трудового контракту, поновлення на
посаді і стягнення моральної шкоди -
відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі позивач вказує, що судом не з'ясовано питання чи
передбачено укладення трудового контракту з керівником навчального закладу, що є у комунальній власності. Вважає, що суд
прийшов до помилкового висновку, що контракт /трудовий договір/НОМЕР_1
укладений з дотриманням усіх вимог
трудового законодавства, оскільки він повинен був бути укладеним на
невизначений термін, а не із зазначенням строку дії.

Крім того, суд неправильно застосував норми матеріального
права, зокрема ст. ст. 23,
36, 39 КЗпП України, оскільки продовження трудового контракту
після закінчення строку його дії у зв'язку з тим, що жодна із сторін не вимагає
його припинення і трудові відносини фактично тривають, та визнання контракту
таким, що  укладений  на
безстроковий  термін  у
зв'язку з тим, що контракт неодноразово переукладався,             є різними підставами припинення
трудових

відносин.
Позивач вважає, що сторона не може вимагати розірвання договору після
закінчення строку його дії, так як договір повинен бути укладеним безстроково.

Позивач ОСОБА_1 просить визнати незаконним наказ НОМЕР_2,
оскільки вважає, що укладення контракту з нею було на невизначений строк, а тому
її звільнення у зв'язку із закінченням строку трудового договору є
неправомірним.

Також, в апеляційній скарзі позивач зазначає, що їй спричинені моральні
страждання, і розмір шкоди становить 2000
грн.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем
ОСОБА_1, яка працювала ІНФОРМАЦІЯ_1Годомичівської ЗОШ, та відділом освіти і
науки Маневицької райдержадміністрації було укладено контракт НОМЕР_1, що є
особливою формою трудового договору, де обумовлені права і обов'язки сторін та
встановлений строк його дії. В зв'язку із закінченням строку дії контракту,
ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади на законних підставах, а тому в
позові відмовлено.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представників відповідача Бенещука
В. Г., Гаврилюка В. П., перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була призначена на посаду
ІНФОРМАЦІЯ_2 Годомичівської середньої школи Маневицького району з 1 вересня 1990 року наказом
відділу освіти Маневицької райдержадміністрації від 20 серпня 1990 року. В 1992 році переведена
на посаду ІНФОРМАЦІЯ_3, а в 1999
році переведена на посаду ІНФОРМАЦІЯ_4. 4 вересня 2000
року ОСОБА_1, згідно наказу НОМЕР_3
Маневицького відділу освіти районної державної адміністрації від 1 вересня 2000 року, переведено
на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1Годомичівської середньої школи по контракту.

Судом першої інстанції встановлено, що між заступником
ІНФОРМАЦІЯ_1Годомичівської ЗОШ, ОСОБА_1 та відділом освіти Маневицької
райдержадміністрації укладено контракт про переведення її на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1школи
з 4 вересня 2000 року по 31 серпня 2001 року. 1 вересня 2001 року дія контракту продовжена по 31 серпня 2003 року і 1 вересня 2003 року дія контракту продовжена
по 23 серпня 2006 року.

23 серпня 2006 року наказом по
відділу освіти і науки Маневицької райдержадміністрації ОСОБА_1 звільнено з
посади ІНФОРМАЦІЯ_1школи в зв'язку із закінченням контракту НОМЕР_1 та переведено
на посаду вчителя ІНФОРМАЦІЯ_3 цієї ж школи.

Відповідно до ст. 21 ч. З КЗпП України особливою формою
трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і
відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці
працівника, умови

розірвання   договору, в
тому   числі достроково,
можуть   встановлюватися угодою сторін.
Сфера застосування контракту визначається законом.

Правовою підставою для укладання контракту з педагогічними працівниками
являється ст. 54 Закону
України "Про освіту". Ст. 20 цього ж Закону спеціально передбачає
можливість укладення контрактів з керівниками закладів освіти загальнодержавної
власності. Про укладення контрактів з керівниками установ освіти комунальної
власності в Законі України "Про освіту" ст. 20 ч. не йдеться.
Однак, вони належать до категорії педагогічних працівників і в Законі "Про
освіту" не встановлено обмежень, то і з керівниками установ освіти
комунальної власності можуть укладатись контракти.

Оскільки із ОСОБА_1 був укладений контракт на зайняття посади
ІНФОРМАЦІЯ_1школи і вона підписала контракт на передбачених умовах, зокрема
погодилась із строком дії контракту, то суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що контракт НОМЕР_1
укладений між ІНФОРМАЦІЯ_1Годомичівської ЗОШ та відділом освіти і науки
Маневицької райдержадміністрації відповідає вимогам чинного законодавства.

Покликання позивача, що контракт із ОСОБА_1
повинен бути укладений на невизначений час, так як неодноразово переукладався
безпідставні, оскільки контракт є особливою
формою трудового договору де зазначається строк його дії. Крім того,
припинені трудові відносини із ОСОБА_1 по виконанню обов'язків ІНФОРМАЦІЯ_1
школи, а згідно з наказом НОМЕР_4 її
залишено на посаді вчителя ІНФОРМАЦІЯ_3, а не звільнено взагалі.

Отже, дія ст. ст. 36
ч. 2, 39-1 КЗпП
України на дані правовідносини не поширюється.

Таким чином, підстав для скасування наказу НОМЕР_4 судом не
встановлено.

Встановивши обставини справи та повно і всебічно дослідивши їх, суд першої
інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у позові повністю.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення
ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.
ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Маневицького районного суду від 20 листопада 2006
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу
набрання законної сили.

Головуючий /-/ Шевчук Л. Я.

Судді /-//-/ Свистун О. В., Подолюк В. А.

Оригіналу відповідає:

Суддя апеляційного суду                                                                             О. В. Свистун

Друк. яно