Категорія 21                                                                Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

11 січня 2007року  Апеляційний суд Донецької області у
складі:    Головуючого судді Бугрим Л.М.,

Суддів Олєйниковій Л.С, Зінов"євій А.Г., При
секретарі Іванові В.М., розглянув
у відкритому судовому засіданні місті Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в місті Шахтарську на рішення
Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 19 жовтня 2006 року за
позовом ОСОБА_1   до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань в місті Шахтарську про відшкодування
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 19 жовтня 2006
року вимоги ОСОБА_1 задоволені частково та з виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань в місті Шахтарську  на його користь стягнуто в рахунок
відшкодування моральної шкоди
,пов"язаною з ушкодженням здоров"я на виробництві 25000 грн та за надання
правової допомоги 720 грн.В рештій частині вимог відмовлено.

Постановляючи рішення,суд виходив з того,що з 12 червня 2001 року ОСОБА_1
перебував у трудових відносинах з ш/у „Шахтарська Глибока в якості
електрослюсаря підземного.9 вересня 2005 року при виконанні трудових
обов"язків,з позивачем стався нещасний випадок,в результаті котрого він
був травмований та зазнав травму- удар головного мозку,відкритий втиснений
перелом лівої тім"яної області з правосторонньою
рефлекторною пірамідною недостатністю та по висновку МСЕК від 11 січня
2006 року йому встановлено вперше часткова втратою працездатності на 60
відсотків до 01 лютого 2007 року та третя група інвалідності.

Погіршення стану
здоров"я у зв"язку з трудовим каліцтвом привело до фізичних
страждань,стану здоров"я,змінам в образі життя та потребують від нього
додаткових зусиль для його організації.

Не погодившись з
рішенням суду виконавча дирекція Фонду соцстрахування
від нещасних випадків на виробництві в місті Шахтарську   подали

апеляційну
скаргу.В апеляційній скарзі відповідач оспорює обгрунтованість рішення суду,просить
його скасувати .

В обгрунтування
апеляційної скарги ФСС   вказали,що
позивачем не надано доказів про спричинення йому моральної шкоди,немає висновку
МСЕК про встановлення моральних страждань у позивача,не врахована часткова вина
позивавача в нещасному вимпадку.Крім того,з
січня 2006 року діє ЗУ „Про державний бюджет
України на 2006
рік",статтею 77
котрого призупиненя дія закону в частині відшкодування моральної шкоди.Ввважають,що витрати на правову
допомоу повинні складати 360 грн

В    судове
засідання   представник   ФСС
та   позивач       не з"явилися,про час та місце
розгляду справи повідомлені належним чиом.

Заслухавши дововідь судді-доповідача ,дослідивши матеріали цивільної справи,апеляційний суд вважає,що апеляційна скарга виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві не підлягає задоволенню ,а рішення суду першої
інстанції зміні  чи скасуванню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про охорону праці»
від 14
жовтня 1992 року в редакції від 21 листопаду 2002 року,п. «е» ст.21 і ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворюваннях ,
що послужили причиною втрати працездатності
« від 23 вересня 1999 року з наступними змінами і
доповненнями /далі Закону України/,а також з
урахуванням рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №1-9/2004 страхові виплати за моральну шкоду ,при наявності заподіяння цієї шкоди потерпілому,повинні провадитися Фондом
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійний захворювань України.

При вирішенні справи судом першої інстанції обгрунтовано встановлено,що з з
12
червня 2001 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ш/у „Шахтарська Глибока
в якості електрослюсаря підземного.9 вересня 2005 року при виконанні трудових обов"язків,з позивачем стався нещасний
випадок,в результаті котрого він був травмований та
зазнав травму- удар головного мозку ,відкритий втиснений перелом лівої тім"яної області з правосторонньою рефлекторною
пірамідною недостатністю та по висновку МСЕК від 11 січня 2006 року йому встановлено вперше
часткова втратою працездатності на 60 відсотків до 01 лютого 2007 року та третя група інвалідності.

Погіршення стану здоров"я у зв"язку з трудовим каліцтвом привело
до фізичних страждань,стану здоров"я,змінам в образі життя та потребують
від нього додаткових зусиль для його організації.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов правильного і
обгрунтованого висновку щодо спричинення
позивачеві внаслідок трудового каліцтва моральної шкоди.

Всупереч доводам апеляційної скарги та відповідно до ч.З ст.34 Закону
України висновок МСЕК про встановлення
наявності чи відсутності спричинення моральної шкоди особам,у яких встановлено
стійку втрату працездатності внаслідок шкідливих умов праці,не є обов"язковим,оскільки спричинення моральної шкоди в
таких випадках є очевидним.

Визнаючи розмір моральної шкоди,судом першої інстанції правильно враховані роз"яснення,що містяться в п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди „ №4 від 31 березня 1995 року.,з наступними змінами та доповненнями,що розмір
моральної /немайнової/шкоди суд визначає в межах
заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань.„Зокрема враховується
характер і тривалість страждань,стан здоров"я потерпілого,тяжкість
заподіяної травми,наслідки тілесних ушкоджень,істотність
вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

При цьому судом першої інстанції правильно враховано,що позивач відчував і відчуває фізичні страждання,частково втратив професійну
працездатність, здоров"я, одержав тяжку травму голови.

Всупереч доводам апеляційної скарги
ФСС та відповідно до статті 64

Констуційни права і свободи людини
і громадянина не можуть бути обмежені ,крім

випадків обмежених Конституцією.
Згідно ст.4б ЗУ „Про загальнообов"язкове державне

соціальне страхування від нещасних
випадків..." Фонд соціального страхування від

нещасних випадків провадить
акумулювання страхових внесків,має автономну,незалежну

від будь-чого систему
фінансування.Фінансування Фонду здійснюється за рахунок внесків

роботодавців та інших внесків ,які
не включаються до складу Державного бюджету

України.

Враховуючи
характер і тривалість страждань,стан здоров'я
позивача,тяжкість заподіяної травми,наслідки тілесних
ушкоджень,керуючись засадами розумності,виваженості та справедливості
апеляційний суд вважає,що суд першої інстанції
правильно прийшов до висновку про стягнення суми моральної шкоди саме у розмірі
25.000 грн.

Доводи
відповідача про те,що ФСС звільняється від обов'язку про відшкодування моральної шкоди,бо в нещасному
випадку є вина позивачки ,не може бути взято до уваги,бо моральна шкода
у зв"язку з трудовим каліцтвом на підприємстві виплачується без врахування  вини
потерпілого та загальні норми цивільного законодавства на вказані
правовідносини не розповсюджуються.

Також не можуть бути взяті до уваги і доводи представника ФСС про те,що моральну
шкоду повинно виплачуватися підприємством згідно ст.237-1 КЗпП України ,оскільки вказана норму закону розповсюджується
до вимог про відшкодування моральної шкоди,передбачених трудовими
правовідносинаими,до яких не відносяться . правовідносини між сторонами.

Інші
доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду.

Рішення суду
відповідає вимогам закону і підстав для його скасування немає .Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи
процесуального законодавства, що призвело
або могло призвести для неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК
України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну
скаргу якщо встановлює,що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням
вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307
ч.1п.1,308,313,314
ч.1 п.1,315 ЦПК
України апеляційний .

суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті Шахтарську Донецької області відхилити.

Рішення
Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 1.9 жовтня 2006 року залишити
без змін.

Ухвата набирає законної сили з моменту проголошення,може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.