Справа №22-1082\
2007р.                                                Головуючий у 1 інстанції: Сапіга В.П.
Категорія:66                                                                           Доповідач:Бермес І.В.
УХВАЛА

Іменем України

7 травня 2007 року Колегія
суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області
в складі:

Головуючого- Каблак П.І.,

Суддів:
Бермес І.В., Курій Н.М.,

При секретарі: Дунчюс С.Ю.,

З участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

Та адвоката ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою на
рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 8 лютого 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ДК „Укртрансгаз", НАК „Нафтогаз України", Стрийського виробничого управління підземного зберігання
газу про визнання недійсним акту та стягнення заборгованості по щомісячних
виплатах, -

встановила:

Оскаржуваним рішенням в позові відмовлено за
недоведеністю позовних вимог. Рішення суду оскаржив позивач.

Апелянт покликається на те, що
рішення суду є не законним та підлягає скасуванню як таке, що
прийняте внаслідок неповного з'ясування обставин справи та неповного дослідження доказів. Не враховано, що вона
працювала в газовій промисловості- Стрийська станція підземного зберігання газу біля сорока років і внесла вагомий
внесок в її розвиток, то має право на щомісячну грошову виплату за
період починаючи з 1 лютого 2004 року і по
грудень 2006 року, в
сумі 10412 гривень.

Просить скасувати рішення суду та задоволити її позов.

Вислухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_1 та виступ адвоката ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги,
заперечення ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Встановлено, що ОСОБА_1 просила визнати незаконним акт
від 20 листопада
2000 року в частині відкріплення її, як пенсіонера з УМГ
„Львівтрансгаз" ДК „Укртрансгаз" НАК „Нафтогаз
України" та прикріплення її до ГПУ „Львівгазвидобування" ДК
„Укргазвидобування" НАК „Нафтогаз України", та стягнути з ДК
„Укртрансгаз" НАК „Нафтогаз України "
в її користь заборгованості по щомісячній грошовій виплатах за період з 1 лютого 2004 року і по
грудень 2006 року в
сумі 10412 гривень.

В обгрунтування позовних вимог покликалася на те.
що вона працювала в Стрийській станції підземного зберігання газу біля сорока років. В 1986 році призначено
пільгову пенсію, а 1 червня 1994 року звільнена з роботи в зв'язку з
закінченням дії контракту. За час роботи у відповідача, який є
правонаступником, починаючи з 1956 року її неодноразово нагороджували
почесними грамотами, грошовими преміями за успіхи в трудовій діяльності на виробництві. 20 січня 2004 року ДК
„Укртрансгаз" прийняв Положення "Про щомісячну грошову виплату пенсіонерам „ДК Укртрансгаз"
які не працюють і внесли вагомий внесок в будівництво і розвиток
нафтогазокомплексу України", а тому, оскільки вона пенсіонер і тривалий час працювала в даній галузі і внесла
вагомий внесок в її розвиток то має право на щомісячну грошову виплату
за період починаючи з 1 лютого 2004 року і по грудень 2006 року, в сумі 10412 гривень. В грудні 2005 року дізналась про наявність оспорюваного акту, а тому просила поновити строк звернення до суду з позовом
та його задоволити.

Суд не прийняв до уваги твердження позивача про те, що акт від 20 листопада 2000 року про
перезакріплення ОСОБА_1 за ГПУ „Львівгазвидобування" ДК
..Укргазвидобування" НАК „Нафтогаз України" є незаконним та в зв'язку
з цим їй не довиплачено ДК „Укртрансгаз" НАК „Нафтогаз України"
щомісячну грошову виплату в період з 1
лютого 2004 року і
по грудень 2006 року в
сумі 10412 гривень,
оскільки це заперечується матеріалами справи, поясненнями сторін з яких
вбачається, що на виконання

Постанови КМ України від 24 липня 1998 року „Про розмежування функцій з видобування, транспортування,
зберігання і реалізації природного газу" було створено дочірні компанії НАК „Нафтогаз України", зокрема: ДК
„Укртрансгаз", ДК „Укргазвидобування" та ДК „Газ України".

20 листопада
2000 року
представниками ДК „Укргазвидобування" НАК „Нафтогаз України" в особі
філії УМГ „Львівтрансгаз" та ДК „Укргазвидобування" в особі філії ГПУ
„Львівгазвидобуванпя" було підписано акт про відкріплення-прикріплення
колишніх працівників АГ "Укргазпром", а на той час пенсіонерів від
УМГ „Львівтрансгаз" ДК „Укртрансгаз" НАК „Нафтогаз України" до
ГПУ „Львівгазвидобування" ДК „Укргазвидобування" НАК „Нафтогаз
України". Даний розподіл і прикріплення пенсіонерів в тому числі і позивача проходив виходячи із
частки активів розподільчого балансу. правонаступництво по яких
закріплювалось за відповідними юридичними особами-правонаступниками в частині кількісного складу пенсіонерів ДП „
Львівтрансгаз", які мали такий статус на момент ліквідації, при цьому,
фактор місця роботи і посади, яку займали пенсіонери ліквідованої юридичної
особи, не мали вирішального значення при проведенні розподілу, останній
проводився на підставі списків підготовлених кадровими службами даних.

Суд підставно вказав, що покликання ОСОБА_1 на те, що
фактично немає жодного відношення до ДК „Укргазвидобування" в якій не
працювала жодного дня, абсолютно підходить і до ДК „Укртрансгаз" в якому
вона теж не працювала.

Суд також підставно вказав, що акт
від 20
листопада 2000 року не лише, не суперечить ст.46
Конституції України відносно позивача, а навпаки свідчить про те, що ОСОБА_1
належить до невеликої кількості пенсіонерів в Україні, щодо яких вона повністю
виконана, адже пенсія та інші соціальні
допомоги та виплати які одержує позивач забезпечують йому рівень життя
не нижче від прожиткового мінімуму встановленого законом.

З листа НАК „Нафтогаз України" №215-364-1572 від 18.03.2005 року вбачається,
що питання повернення пенсіонерів-ветеранів на облік УМГ „Львівтрансгаз"
не може бути позитивно вирішено, в зв'язку з тим, що процес реорганізації не
має зворотної сили.

Крім цього, не взяте до уваги ствердження позивача про те, що відповідач зобов'язаний сплатити йому невиплачені щомісячні
грошові виплати в зв'язку із незаконним перезакріпленням його, оскільки
заяви щодо призначення додаткових грошових виплат колишнім
працівникам-ветеранам розглядаються спеціально створеними комісіями, як в ДК
„Укргазвидобування" так і в ДК „Укртрансгаз", при цьому розміри
виплат, які можуть встановити названі комісії теж однаковий від однієї до п'яти
законодавчо встановлених мінімальних заробітних плат.

Суд також вказав, що ОСОБА_1 вважає, що їй належить сума
виплат в чотири рази більше від отримуваної допомоги, однак при цьому вона не
звертається до органу, який встановив йому
щомісячну грошову виплату із заявою про перегляд прийнятого рішення при цьому
надавши докази, які б дозволили його переглянути, а звернулася до суду із даним
позовом про примусове стягнення грошей.

Тому суд не прийняв до уваги покликання позивача на те, що акт від 20.11.2000 року про перезакріплення його за ДК
„Укргазвидобування" є незаконним та в зв'язку з цим йому недовиплачено
відповідачем щомісячну грошову виплату

Таким чином, враховуючи наведене, суд прийшов до вірного висновку, що даний
позов є безпідставним.

Рішення суду відповідає вимогам закону і зібраним
по справі доказам, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому підстав
для її задоволення немає.

Керуючись ч.І п.1 ст.307, ч.І ст.308, ч. 1 .п.І.ст.314,
ст.315 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської
області від 8 лютого 2007 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.