УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ
РІШЕННЯ

Іменем  України

8 лютого 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді Матюшенка І.В.

суддів: Малахової Н.М., Микитюк О.Ю.

при секретарі
судового

засідання
Кульчицькій І.В.

з участю:
представника прокуратури Житомирської області Гребенюк Р.В.,

представника Попільнянського РВ
УМВС України в Житомирській області

Заруцького B.C. та представника позивача ОСОБА_2.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

апеляційні    скарги                  Державного    казначейства    України,
прокуратури

Житомирської  області
та  Попільнянського   районного
відділу  управління

Міністерства внутрішніх справ
України в Житомирській області на рішення

Попільнянського
районного суду від 30 жовтня 2006 року у справі за
позовом

ОСОБА_1 до
Державного казначейства України," прокуратури

Житомирської
області та Попільнянського РВ УМВС України в Житомирській

області про відшкодування витрат на поховання та стягнення моральної шкоди,

встановила:

У травні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду до Державного
казначейства України та Попільнянського РВ УМВС України в Житомирській області
з позовом в якому просила стягнути на її користь за рахунок доходів Державного бюджету України 7445 грн. витрат, понесених на поховання, та 700 тисяч
грн. на відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позову зазначала,
що працівниками Попільняського РВ УМВС України в Житомирській області Леоновим І.В. та Лобунцем
О.О. ІНФОРМАЦІЯ_1 був
затриманий та доставлений до чергової частини райвідділу
її чоловік ОСОБА_3. На шляху слідування від місця затримання до
райвідділу міліції Леоновим І.В. та Лобунцем О.О. відносно ОСОБА_3
застосовувалося фізичне насильство у вигляді нанесення
ударів по різних частинах тіла, а після втрати потерпілим свідомості, вказані
працівники міліції волочили тіло по землі. У Попільнянському РВ УМВС України в Житомирській області не було
надано ОСОБА_3 першої медичної допомоги та не було викликано швидку допомогу. У результаті таких неправомірних
дій працівників райвідділу міліції ОСОБА_3. загинув. Крім

Справа № 22ц/211                                   Головуючий у суді 1 -ї інстанції Гончаренко В.М.

Категорія 19                                            Суддя-доповідач Матюшенко І.В.

2 того, позивач зазначала, що правоохоронними органами та
їх посадовими особами не було вжито заходів до
встановлення винних у смерті ОСОБА_3 осіб, не було порушено кримінальної справи органами прокуратури.

Рішенням Попільнянського районного суду від 30 жовтня 2006 року позов задоволено частково - стягнуто з Державного казначейства України за рахунок
доходів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 7455 грн. витрат на поховання чоловіка ОСОБА_3 та 450 тисяч грн. на відшкодування
моральної шкоди.

У поданих апеляційних скаргах Державне казначейство України, прокуратура Житомирської області та Попільнянський РВ
УМВС України в Житомирській області, посилаючись
на порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційні скарги підлягають до
задоволення з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції, на підставі наявних в матеріалах цивільної
справи доказів, дійшов висновку про те, що дії (нанесення
тілесних ушкоджень) працівників Попільнянського РВ УМВС України в
Житомирській області знаходяться в причинному
зв'язку зі смертю ОСОБА_3 Фактично суд дійшов висновку про вчинення посадовими особами райвідділу міліції Леоновим І.В. та Лобунцем
О.О. кримінального злочину.

Проте такий висновок суду є
помилковим.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що
особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не
може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде
доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним
вироком суду.

Вина особи у
вчиненні злочину підлягає доведенню в порядку, визначеному Кримінально-процесуальним кодексом України (ст.2).

Згідно положень ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок іншої (крім незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування
як запобіжного заходу тримання під вартою або
підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт а також внаслідок постановления судом незаконного рішення в цивільній справі) незаконної дії чи бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства,
прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що 2 листопада 2004 року прокуратурою Попільнянського району Житомирської області відмовлено в
порушенні кримінальної справи проти Леонова
І.В. та Лобунця О.О. за ознаками злочину, передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України
(перевищення влади або службових повноважень, якщо воно
супроводжувалося насильством, застосуванням зброї або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями)
у зв'язку з відсутністю події злочину та за ознаками
злочину, передбаченого ст. 365 КК України за відсутністю в їх діях
складу злочину (а.с. 127-131). Слідчим управлінням УМВС України в
Житомирській області 19 липня 2005 року кримінальна справа, порушена за ст. 121 ч. 2 КК України по факту умисного спричинення ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких сталася його смерть, провадженням закрита за відсутністю події даного злочину.

Вказані постанови органів досудового слідства на час розгляду даної цивільної справи є чинним, а тому у суду першої інстанції
не було підстав задовольняти позовні вимоги позивачки.

За таких обставин, коли суд першої, інстанції неправильно застосував норми матеріально права і висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи, рішення суду в
частині задоволення позовних вимог підлягає
скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні
позову в порядку ст. 309
ЦПК України.

У решті рішення має залишатися без
зміни.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційні скарги Державного казначейства України,  прокуратури Житомирської області та Попільнянського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській
області задовольнити.

Рішення Попільнянського районного суду від 30 жовтня 2006 року в частині стягнення з Державного казначейства України на користь ОСОБА_1 за рахунок доходів державного бюджету України 7445 грн. витрат на поховання чоловіка
ОСОБА_3 та 450 тисяч грн. на відшкодування
моральної шкоди скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

У решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення
і може бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.