Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу відкритого
акціонерного товариства (далі-ВАТ) “Павлоградвугілля” на рішення Апеляційного
суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2006 року,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ВАТ “Павлоградвугілля” про стягнення
компенсації втрати частини одноразової допомоги у зв'язку з порушенням терміну
її виплати та відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те, що згідно наказу НОМЕР_1 відповідач нарахував йому
працездатності за професійним захворюванням, однак виплата такої допомоги в
повному обсязі була здійснена лише у липні 2004 року. Позивач просив стягнути
компенсацію втрати частини одноразової допомоги у зв'язку з порушенням терміну
її виплати в сумі   8283 грн. 40 коп., а
Рішенням Першотравенського міського суду від 10 липня
2006 року позов задоволено частково, постановлено стягнути на користь позивача
з  ВАТ“Павлоградвугілля” компенсацію
втрати частини одноразової допомоги у зв'язку з порушенням терміну її виплати в
сумі 8282 грн. 40 коп., а також 2550 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від
13 грудня 2006 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення на
користь позивача 2550 грн. на відшкодування моральної шкоди скасоване та
постановлено відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування
такої шкоди; в решті рішення суду першої інстанції залишене без змін.

У касаційній скарзі ВАТ “Павлоградвугілля” просить
скасувати рішення апеляційного суду та відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що задовольняючи
позов в частині стягнення компенсації, суд виходив із того, що одноразова
допомога була нарахована позивачу у січні 2000 року, проте виплачена у повному
обсязі лише в липні 2004 року, тому відповідно до п. п. 39, 43 Правил
відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим
ним органом шкоди, заподіяної працівнику ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків, затверджених постановою Кабінету Міністрів
України № 472 від 23 червня 1993 року, сума одноразової допомоги підлягає
коригуванню в порядку, встановленому ст. 34 Закону України “Про оплату праці”.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваного рішення також не
дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст.
338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_1 до  ВАТ “Павлоградвугілля” про
стягнення компенсації втрати частини одноразової допомоги у зв'язку з
порушенням терміну її виплати та відшкодування моральної шкоди, за касаційною
скаргою ВАТ “Павлоградвугілля” на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 13 грудня 2006 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ВАТ
“Павлоградвугілля”.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя   Верховного Суду України                                                    Ю.Л.Сенін