АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем  України

9
січня  2007  року
колегія  суддів  судової палати  у
цивільних  справах апеляційного
суду Житомирської області

в складі:

головуючого - судді    Малахової Н.М.

суддів Жизневської А.В.

Матюшенка І.В.

при секретарі судового

засідання                                Кульчицькій І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 30 жовтня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1
до Житомирського міськвиконкому, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання актів на право власності на земельну ділянку недійсними,
про відновлення меж між дворовим під'їздом та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У квітні 2006 року позивач звернувся до суд з вказаним позовом та просив
визнати акти на право власності на земельну ділянку в частині дворового під'їзду будинків НОМЕР_1 та НОМЕР_2
АДРЕСА_1, які видані на його ім'я та
на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_3 недійсними.
Крім того просив встановити межу між дворовим під'їздом до будинків, оскільки ОСОБА_2 самовільно порушила
межі між будинками.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 30 жовтня 2006 року у задоволені позову відмовлено за
безпідставністю.

У апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вказане рішення та направити справу на новий розгляд, посилається на
порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. Вказує на те, що суд дійшов передчасного висновку, що він не є власником будинку та спірної земельної ділянки. Зазначає, що на час звернення до суду
він був власником земельної ділянки, тому він мав
право звернутися до суду на захист порушених прав.

Справа №22 ц/128                                                Головуючий у суді 1-ї інстанції Колупаєв В.В.

Категорія 33                                                       Судця-доповідач Малахова Н.М.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено,
що позивачу на праві власності належало 52/100 ідеальних часток в домоволодінні НОМЕР_1 АДРЕСА_1 та 466 кв.м. земельної
ділянки відповідно до акту на право власності, виданого Житомирським міськвиконкомом 14 лютого 2006 року. Згідно договору довічного утримання від 1 березня 2005 року
ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_4-
52/100 ідеальних часток домоволодіння НОМЕР_1 АДРЕСА_1, а згідно договору довічного утримання від 26 травня 2006 року, передав у власність ОСОБА_4 466
кв.м. земельної ділянки, що була
закріплена за вказаною частиною домоволодіння.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги позивача є безпідставними з тих підстав, що
ОСОБА_1 не є власником домоволодіння та земельної ділянки.

У відповідності до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення
будь-яких порушень його права на землю.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки з матеріалів справи вбачається, що 29 червня 2006 року
право власності на 52/100 ідеальних часток житлового
будинку НОМЕР_1 АДРЕСА_1 зареєстровано на ОСОБА_4.

У відповідності до ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України мають право набувати у власність
земельні ділянки на підставі цивільно-правових угод, укладених відповідно до
Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього кодексу.

Статтею 132 Земельного кодексу України передбачено, що угоди про перехід
права власності на земельні ділянки вважаються укладеними з дня їх нотаріального
посвідчення.

Тому з 26 травня 2006 року власником земельної ділянки є ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307,308,
313-315 ЦПК України .колегія суддів-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від ЗО жовтня 2006 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
з цього часу

може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо
Верховного Су/ду

України протягом двох місяців.