У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 квітня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Головуючого

Григор'євої Л.І.,

Суддів:

Балюка М.І., Барсукової В.М.,
Берднік І.С.,

Косенка В.Й.,

розглянувши
справу за позовом комунального підприємства
з утримання  та експлуатації
житлового  фонду спеціального призначення
“Спецжитлофонд” до ОСОБА_1 про виселення та зустрічним позовом ОСОБА_1 до
комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового  фонду спеціального призначення
“Спецжитлофонд” про визнання права  на
володіння та користування житлом,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2005 року комунальне підприємство з утримання та
експлуатації житлового фонду спеціального призначення “Спецжитлофонд”  звернулося до суду із позовом про виселення
без надання іншого жилого приміщення як
тимчасового жильця.

Заперечуючи проти
позову,  відповідач звернувся
із  зустрічним позовом про визнання права
на володіння та користування спірним  житлом
до  1 серпня 2006 року, посилаючись на
те,  що позивач не  заявив
протягом  місяця  після закінчення терміну дії угоди про
припинення  договору оренди, або його
зміни  і
угода  вважається продовженою
на  той
же  строк і на  тих же умовах.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31
січня        2006 року в задоволенні  позову комунального підприємства  з утримання
та експлуатації житлового фонду спеціального призначення “Спецжитлофонд”
про виселення відмовлено. Також відмовлено і в задоволенні зустрічного
позову  ОСОБА_1 про визнання права  володіння та користування  житлом.

Рішенням апеляційного суду  м. Києва від 12 квітня 2006 року  рішення Шевченківського районного суду м.
Києва від 31 січня 2006 року в частині відмови
в позові про виселення скасовано та ухвалено нове рішення, яким  позов КП “Спецжитлофонд” задоволено та
виселено ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого  жилого приміщення. В решті рішення суду
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
суду першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог, в зв'язку з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Касаційна
скарга  задоволенню не  підлягає.

Відповідно  до ст. 337 ЦПК України
суд касаційної  інстанції  відхиляє
касаційну скаргу, якщо вважає, що рішення ухвалені з додержанням
норм  матеріального і процесуального  права.

Оскільки оскаржувані рішення  суду
відповідають вимогам матеріального та процесуального  права, а наведені  в касаційній
скарзі  доводи висновків суду не
спростовують, касаційна скарга підлягає відхиленню із залишенням судових
рішень  без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31
січня 2006 року та рішення  апеляційного
суду  м. Києва від 12 квітня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                Л.І. Григор'єва

Судді:                                                                             М.І. Балюк

В.М. Барсукова

І.С. Берднік

В.Й. Косенко

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 12
листопада                2002 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області від 12 січня            2004 року  залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                А.В. Гнатенко

Судді:                                                                             М.І. Балюк

В.М. Барсукова

Л.І. Григор'єва

В.Й. Косенко