АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-379                                                              Головуючий у 1 інстанції:
2007 р.                                                                      Чемолосова СП.
Суддя-доповідач: Калані пікова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗО січня 2007 року                                                                                        м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого:
КалашніковоїО.В.

Суддів :                Кримської О.М.

Каракуші К.В. При
секретарі: Петровій О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою

Закритого акціонерного товариства "Пологівський олійноекстракціиний
завод"

на рішення Гуляйпільського районного суду
Запорізької області від 01 грудня 2006 року по
справі за позовом

Закритого акціонерного товариства
"Пологівський олійноекстракціиний завод'' до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної втратою вантажу, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2006 року ЗАТ "Пологівський олійноекстракційний
завод" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення шкоди, заподіяної втратою вантажу.

В позові зазначали, що між ЗАТ «Пологівський
олійноекстракціиний завод» та ПГІ ОСОБА_1 03 січня 2005 року було укладено договір на
перевезення вантажів автомобільним транспортом, згідно
якого відповідач зобов'язався у встановлені Договором строки приймати та доставляти автомобільним транспортом ввірений
йому позивачем вантаж до пункту призначення, а також
видавати його вантажоодержувачу, а позивач зобов'язався передавати вантаж до
перевезення в узгодженому сторонами об'єму.

2

09.06.2005 року позивач
направив ПП ОСОБА_1 заявку НОМЕР_1
на перевезення вантажу. Згідно із заявкою від 10.06.2005 року ПП ОСОБА_1
прийняв від позивача до перевезення олію соняшникову нерафіновану фасовану в
ПЕТ - пляшках, ємкістю 1 літр, в кількості 21 600 пляшок, загальною вартістю
108 000 грн. Прийняття вантажу до перевезення підтверджується підписом водія ПП
ОСОБА_1 у товарно-транспортній накладній. 1111
ОСОБА_1 повинен був
доставити вантаж в м. Хмельницький в строк до 13 червня 2005
року і а передані його товариству «ІНФОРМАЦІЯ_1». Між тим, свої зобов'язання за договором ІIIІ ОСОБА_1, ані в
строк до 13.06.2005 року,
але протягом 30 днів
після закінчення строку не виконав, вантаж до пункту призначення не доставив,
вантажоодержувачу його не видав.

15.02.2006
року за заявою ПП ОСОБА_1 проведено державну реєстрацію припинення
підприємницької діяльності цієї особи.

Посилаючись на те. що в разі позбавлення фізичної
особи статусу підприємця, за зобов'язаннями, що залишилися невиконаними, вій
відповідає, як фізична особа усім своїм
майном, на яке може бути звернено стягнення, просили суд стягнути з ОСОБА_1 па їх користь 108 000 грн., покласти
на ОСОБА_1 обов'язок по відшкодуванню судових витрат, понесених, ЗАТ
«Пологівський олійноекстракційиий завод», а саме державного мита в сумі 1080 грн. та витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької
області від 01 грудня 2006 року в
задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ЗАТ "Пологівський
олійноекстракційиий завод подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам
справи, порушення судом норм матеріального права, просили рішення суду
скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі
та покласти на ОСОБА_1 обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Вислухавши доповідача, дослідивши обставини справи та
доводи апеляційної

скарги колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних

підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ст. 909
ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник)
зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його
особі, яка має право па одержання вантажу (одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення
договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної
(коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами
(статутами).

П. п. І 1.1, 1 1.3 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених
наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №
363 передбачено, що дорожній (путьовий) лист вантажного автомобіля с документом без
якого перевезення вантажів не допускається.

3

Відповідно до ч. 1 ст. 918 ЦК України перевізник відповідає за збереження
вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача,
псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин,
яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Згідно ст. 133 Статуту автомобільного транспорту УРСР від 27.06.1969 року із змінами та доповненнями автотранспортні підприємства
несуть відповідальність за збереження вантаж) з моменту прийняття його для
перевезення до передачі вантажоодержувачу,
якщо не доведуть, що втрата, недостача, псування вантажу сталася через
обставини, яким вони не могли запобігти і усунення яких від них не залежало.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.01.2005 року між ЗАТ "Пологівський олійноекстракційний завод" та ПП ОСОБА_1 укладено договір № НОМЕР_2 на перевезення вантажів автомобільним транспортом, згідно
умов якого, перевізник зобов'язується у
встановлені договором строки приймати та доставляти автомобільним транспортом
ввірений йому вантаж до пункту призначення та видати його вантажоотримувачу, а вантажовідправник
зобов'язується подавати вантаж до перевезення в узгодженому сторонами об'ємі.
Найменування вантажу, його кількість, вартість, строки та місце завантаження, розвантаження, строки
доставки, плата за перевезення та маршрут вказуються вантажовідправником
у заявці, яка оформлюється, як додаток № і до договору та являється його
невід'ємною частиною. Зазначення водія та номер) транспортного засобу не
передбачається.

09.06.2005
року ЗАТ "Пологівський олійноекстракційний завод" направило на адресу 1111 "ОСОБА_1"" заявку НОМЕР_1 на перевезення вантажу, яка є.
невід'ємною частиною до договору, де датою завантаження зазначено 10.06.2005 року, а датою
доставки -13.06.2005 року.
Факсимільним зв'язком з ПП ОСОБА_1 ТОВ ..Южавтотраис" м. Харків взяло на себе обов'язки перевізника на
вказаний вантаж - олії соняшникової нерафінованої в ПЕТ пляшках де
зазначило призвище водія - ОСОБА_2 тому в заявці
до заводу ОСОБА_1 зазначив номер автомобіля, прізвище водія ОСОБА_2 та
номер його мобільного телефон)'.

10.06.2005
року ЗАТ "Пологівський олійноекстракційний завод" видано наказ № НОМЕР_3 на відпуск продукції зі складу на зберігання та товарно-транспортна
накладна про відпуск продукції на суму 108
000 грн. Належних доказів про те. що водій ОСОБА_2 був уповноважений прийняти вантаж в матеріалах справи не
має. путьовий лист, в якому зазначається перевізник не надано.

Судом встановлено, що в оговорений договором строк вантаж до міста призначення не надійшов та вантажоотримувачу не
був переданий.- 22.06.2005 року постановою
слідчого СВ Пологівського РВ УМВС України в Запорізькій області за заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів по розшуку
автомобіля та водія ОСОБА_2. який зник з вантажем, належним ЗАТ "Пологівський
олійноекстракційний завод", порушено
кримінальну справу за фактом шахрайства відносно ОСОБА_1 Постановою слідчого СВ Пологівського РВ УМВС України в
Запорізькій області від 30.06.2005 року ОСОБА_1 визнано потерпілим по цій справі. Провадження по справі не
закінчено.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову в
задоволенні позову, оскільки позивачем не надано доказів, які б свідчили, що втрата вантажу сталася з вини відповідача, а
відповідач в свою чергу надав суду докази того, що втрата вантажу сталася
внаслідок обставин, яким відповідач не міг
запобігти та усунення яких від нього не залежало. що.

4

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для
скасування рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.
сі. 307, 308. 313. 314,
317 ЦПК України, колегія суддів.

УХВАЛИЛА:

Апеляційну      скаргу
Закритого     акціонерного     товариства     «Пологівський олійноекетракціний завод»
відхилити.

Рішення
Гуняйпільського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2006 року по цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає: законної сили з моменту проголошення, але
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.