АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем  України

16  січня  2007  року  колегія  суддів
судової  палати  у
цивільних  справах

апеляційного суду Житомирської
області

в складі:

головуючого -
судді              Малахової Н.М.

суддів:                                    Жизневської А.В.

Матюшенка І.В.

при секретарі судового

засідання    Рудницькій І.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення

Коростенського
міськрайонного суду Житомирської області від 6 листопада

2006 року у справі за
позовом прокурора Коростенського району в інтересах

Сингаївської
сільської ради до ОСОБА_1 про

усунення
перешкод в користуванні житловим приміщенням та виселення,

встановила:

У березні 2006 року прокурор звернувся до суду в інтересах
Сингаївської

сільської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_1 ,ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні

квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення

відповідачів в квартиру АДРЕСА_2.

У процесі розгляду справи прокурор змінив свої позовні
вимоги та просив

усунути перешкоди в користуванні спірною квартирою шляхом виселення

ОСОБА_1, посилався на те, що відповідачка та члени її сім'ї в 2001

році отримали квартиру в м. Житомирі у зв'язку з
переселенням з радіоактивно

забрудненої території. Проте, до цього часу відповідачка не звільнила
вказану

квартиру.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської
області від

6 листопада 2006
року позов задоволено.

У апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вказане рішення та

ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову.

Справа № 22ц/188                   Головуючий у суді 1-ї інст. Рафальській Й.Л

Категорія 29                         Доповідач-суддя Малахова Н.М.

Зазначає, що судом при ухвалені рішення порушені норми
матеріального та

процесуального права. Зокрема, судом не враховано, що вона постійно

проживає і працює в с.
Грозине, ніхто з її членів сім'ї не переселявся до

м.Житомира, надана квартира не відповідає житловим нормам забезпечення на

сім'ї, оскільки її чоловік має право на додаткову площу. Крім того вказує,
що

позов заявлено тільки до неї, хоча в квартирі проживають всі члени її
сім'ї.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідачка та члени її сім'ї отримали по

переселенню, як потерпілі від Чорнобильської катастрофи квартиру

АДРЕСА_2.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов

обґрунтованого висновку, що відповідачка тимчасово проживає у вказаній

квартирі,
тому підлягає виселенню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проживає в спірній

квартирі без реєстрації, а зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2. (а.с.6, 10).
У зв'язку з переселенням в

м.Житомир з радіоактивно забрудненої території, квартира відповідачки за

згодою всіх членів її сім'ї була здана на баланс Сингаївської сільської
ради

(а.с.15,18,20).

У відповідності до п. 11 Порядку відселення та самостійного переселення

громадян з територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок
аварії

на Чорнобильській АЕС, затвердженого постановою Кабінету Міністрів № 706

від 16
грудня 1992 року з послідуючими
змінами, громадяни, які переселяються

з радіоактивно забруднених територій за направленнями
облдержадміністрацій,

одержують ордери на вселення в надані їм житлові приміщення після подання

райдержадміністрації, виконкому міської ради довідки з попереднього місця

проживання про здачу раніше займаного житлового приміщення.

На підставі вказаної довідки міською радою м. Житомира сім'ї

відповідачки виділено інше житло в м. Житомирі, на яке видано ордер НОМЕР_1.

В суді першої інстанції відповідачка не заперечувала, що вона не

звільнила спірну квартиру, проживає в ній.

Таким чином відповідачка без законних на те підстав
проживає в квартирі

АДРЕСА_1, чим перешкоджає

сільській раді розпоряджатися цим житлом.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не

впливають на прийняте судом рішення, оскільки у відповідачки відсутні

підстави на проживання в спірній квартирі. Не може бути підставою для

залишення за сім'єю відповідачки квартири, яка була здана на баланс
сільської

ради, не забезпечення її чоловіка додатковою жилою площею. Суд першої

інстанції не порушив права позивачки, задовольнивши позов, який був

заявлений тільки до неї.

Рішення    суду    першої
інстанції   ухвалено    з
дотриманням   норм

матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування

відсутні.

Керуючись ст.ст.303,304,307,313-315 ЦПК України, колегія
суддів-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської
області від

6 листопада 2006
року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу

може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного

Суду України.