Справа №22ц-3157/2006 р.                           Головуючий у 1 інстанції Муранова І.В.
Категорія 44                                                 Доповідач у 2 інстанції Тракало В.В.
РІШЕННЯ                            ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 лютого 2007   року   колегія суддів судової палати в цивільних
справах Апеляційного

суду Київської області в складі:

головуючого - судді Антоненко В.І.,

суддів Поліщука М.А., Тракало В.В.,

при секретарі   Козак І.А.

розглянула  у відкритому судовому засіданні у м.
Києві  матеріали цивільної справи за

апеляційною  скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського

міськрайонного суду Київської
області від   10 листопада 2006 року в
справі за позовом

ОСОБА_1 до закритого акціонерного
товариства "Аеросвіт"   про

захист прав споживача, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника
відповідача, перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія суддів -

встановила:

У квітні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до закритого акціонерного товариства "Аеросвіт" про захист
прав споживача, відшкодування 5 грн. матеріальної та 5000 грн. моральної
шкоди .

В позовній заяві зазначала, що 4 листопада 2005 року у Севастопольському
морському агентстві "Інфлот"
придбала авіаквиток Авіакомпанії "Аеросвіт" на рейс W 1127, що мав відбутися 10 листопада 2005 року за маршрутом Київ-Сімферополь.

Прибувши 10 листопада 2005 року в аеропорт у м.Києві, вона не виявила у
переліку рейсів, що готуються до відльоту,
рейсу, на який нею було придбано авіаквиток. Після тривалих з"ясувань з представниками компанії "Аеросвіт" на
обгортці її квитка начальником зміни було зроблено
напис про відсутність зазначеного рейсу в польотному плані. На неодноразові прохання позивачки роз"яснити ситуацію,
відправити її найближчим рейсом до Сімферополя або надати за вибором споживача
одну із компенсацій, передбачених п.24.3.1
Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25 липня 2003
року, співробітники компанії не реагували. Залишені без
задоволення прохання позивачки надати їй допомогу в отриманні
квитків на інші види транспорту чи надання місця в готелі. їй відмовили у поверненні грошей за авіаквиток з тих підстав, що
вартість квитка буде повертати каса за місцем
його придбання. Позивачка намагалася пояснити представникам відповідача, що вона повертається з відрядження, у неї немає
коштів на готель, так як вона не мала наміру
залишатися у м.Києві. Проте з вини відповідача, який не здійснив її перевезення, при наявності оплаченого нею авіаквитка
позивачка змушена була залишитися у м.Києві, їхатада
залізничний вокзал, понад чотири години простояти в черзі та їхати додому у
плацкартному вагоні. По приїзді у М.Севастополь вона звернулася у агентство
"Інфлот", проте їй також було відмовлено у поверненні вартості квитка
до вияснення обставин з відповідачем. Значно пізніше
агентством були повернуті кошти, сплачені позивачкою за авіаквиток,
проте не було повернуто 5 грн. комісійних. У відповідь на направлену нею 23 листопада 2005 року претензію, відповідач 5
січня 2006 року направив їй лист, у якому вже
повідомив не про відсутність рейсу у польотному плані, а про
його відміну через форс-мажорні обставини.

Посилаючись на те, що форс-мажорні обставини поширюються на всі рейси,
проте інші рейси 10 листопада 2005 року відповідачем були
здійснені, позивачка просила стягнути з відповідача 5 грн.
матеріальної та 5000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10
листопада 2006 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з
ухваленням нового рішення про задоволення позову з підстав порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд виходив з того, що відповідач змінив номер та час відправлення рейсу, а
потім затримав його виконання через складні метеорологічні умови
в аеропортах "Жуляни" та "Бориспіль" м.Києва, тобто внаслідок форс-мажорних обставин. Позивачка
завчасно була переброньована на інший рейс, проте відмовилася від
поїздки, перенесеної на інший день. Сумніватися в достовірності наданих відповідачем доказів щодо причин затримки рейсу у
суду немає підстав. Ніяких доказів того, що рейс,
на який позивачка придбала квиток, не відбувся з вини
відповідача, позивачкою не надано.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна, оскільки вони суперечать вимогам процесуального законодавства та
матеріалам справи.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана
довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень.

На відсутність вини відповідача у відмові в перевезенні пасажира ОСОБА_1 10
листопада 2005 року з м.Києва до М.Сімферополя за придбаним нею авіаквитком суд
послався на погані метеорологічні умови, які є
форс-мажорними обставинами. При цьому суд не звернув уваги на те, що
на підтвердження факту несприятливих метеорологічних
умов 10 листопада 2005 року відповідач надав довідку одного із своїх підрозділів (а.с.37), а не висновок відповідних
метеорологічних служб. Тому вказану довідку не
можна розцінювати як безспірний доказ відсутності вини відповідача. Разом з тим суд належним чином не перевірив доводів позивачки про
те, що інші рейси відповідачем у цей день були
виконані, а в переліку плану польотів не було лише рейсу, на який позивачка
придбала квиток. Представник відповідача у судовому засіданні апеляційного суду також пояснив, що інші рейси 10
листопада 2005 року відповідачем виконувалися. За таких обставин,
коли відповідач в силу ст.60 ЦПК України не довів обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень, суд
помилково прийшов до висновку про відсутність вини відповідача у відмові в
перевезенні 10 листопада 2005 року позивачки ОСОБА_1 за наявним у неї
авіаквитком.

Не можна погодитися і з висновком суду про відсутність вини відповідача в
заподіянні позивачці моральної шкоди.
Враховуючи моральні страждання позивачки у зв"язку з порушенням її прав споживача, ненаданні належної інформації співробітниками
відповідача при прибутті позивачки на реєстрацію,
хвилювань від невизначеності та вимушеності залишатися у м.Києві ,
порушення її планів щодо повернення додому, незручностей щодо придбання квитка
на поїзд та поїздку у плацкартному вагоні, тобто необхідність додаткових зусиль для організації свого життя, колегія судців
вважає за необхідне на підставі ст.24 Закону
України "Про захист прав споживачів" стягнути з відповідача на
користь позивачки 600 грн. моральної шкоди.

За таких обставин, коли судом першої інстанції порушені норми
матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
спору, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про
часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 307, 309, 316, 317,319
ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10
листопада 2006 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнути із закритого
акціонерного товариства "Аеросвіт" на користь ОСОБА_1 600 грн.
моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення
і може бути оскаржене в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної
сили.