У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Військової судової
колегії Верховного Суду України у складі:

Онопенка
В.В. - головуючого,

Волкова О.Ф.,

Пінчука М.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в
м. Києві 23 травня 2007 року справу за скаргою ОСОБА_1 на
постанову прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону України
від 20 листопада 2006 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно
ОСОБА_2,   ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за
ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 366 КК України, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову судді військового місцевого суду Київського
гарнізону від 19 грудня 2006 року та ухвалу військового апеляційного суду
Центрального регіону від
2 березня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

20 листопада 2006 року прокурор
відділу військової прокуратури Центрального регіону України капітан юстиції
Анікеєв А.О. розглянувши матеріали повторної перевірки за зверненням
ОСОБА_1щодо фальсифікації посадовими особами військової частини А2038 - ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 та ОСОБА_5 документу, а
саме копії наказу МО України від 2 травня 2003 року НОМЕР_1, які надавались
військовою частиною до Житомирського районного суду Житомирської області й
стали підставою для прийняття рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до військової
частини А2038 про поновлення на роботі, - виніс постанову про відмову в
порушенні кримінальної справи відносно зазначених осіб на підставі пункту 2
статті 6 КПК України.

Не погодившись з прийнятим
прокурором рішенням, ОСОБА_1оскаржив постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи до суду.

На обґрунтування скарги заявник
зазначав, що повторна перевірка його звернення не проводилась, а попередня
проведена неповно та необ'єктивно, у зв'язку з чим постанову прокурора відділу
від 7 серпня 2006 року про відмову в порушенні кримінальної справи було
скасовано.

Постановою судді військового
місцевого суду Київського гарнізону від           19 грудня 2006 року скаргу ОСОБА_1,
який діяв в інтересах ОСОБА_1,  залишено
без задоволення.

Ухвалою військового апеляційного
суду Центрального регіону від                         2 березня 2007 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову військового
місцевого суду - без зміни.

У касаційній скарзі заявник,
посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та
істотне порушення кримінально-процесуального закону, просить постанову
прокурора відділу від
20 листопада 2006 року, постанову військового місцевого суду від  19 грудня 2006 року та ухвалу військового
апеляційного суду регіону від 2 березня 2007 року скасувати з направленням
матеріалів справи за його зверненням до Генеральної прокуратури України на
додаткове розслідування.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України Пінчука М.Г., обговоривши доводи скарги та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів Військової судової колегії вважає, що
передбачених законом підстав для призначення справи для розгляду в касаційній
інстанції, зазначених у статті 398 КПК України, не вбачається.

Військовий місцевий суд, як і суд
апеляційної інстанції, перевіривши доводи скарги ОСОБА_1дійшли правильного
висновку про відсутність підстав для задоволення його вимог та скасування
постанови прокурора відділу військової прокуратури Центрального регіону України
про відмову у порушенні кримінальної справи відносно посадових осіб військової
частини А2038 - ОСОБА_2,  ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за ознаками
вчинення ними злочину, передбаченого частиною 1 статті 366 КК України.

Прокурорською перевіркою та судовим
слідством встановлено, що копії наказу МО України від 2 травня 2003 року
НОМЕР_1, які були надані Житомирському районному суду Житомирської області, не
є підставою для прийняття цим судом рішення про відмову у задоволенні позову              ОСОБА_1 до військової частини
А20378 про поновлення на роботі, оскільки її звільнення відбулося на підставі
пункту 8 статті 36 Кодексу законів про працю України (з підстав, передбачених в
контракті).

У зв'язку з цим висновок експерта з
приводу невідповідності копії додатку №1 до наказу самому наказу МО України від
2 травня 2003 року НОМЕР_1 не є достатньою підставою для порушення кримінальної
справи за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 366 КК України.

Інші доводи ОСОБА_1були ретельно
досліджені в ході апеляційного розгляду справи, під час якого свого
підтвердження вони не знайшли.

Керуючись частиною 3 статті 394 КПК
України, колегія суддів Військової судової колегії Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1   відмовити.

Головуючий:                               В.В.Онопенко

Судді:                                            О.Ф.Волков

М.Г.Пінчук

Вірно: Суддя
Верховного Суду України                                   М.Г.Пінчук