справа № 2-104-07
РІШЕННЯ іменем України

15
січня 2007 року                                                     Обухівський районний     суд

Київської області в складі:

головуючого судді Кравченка М.В.,

при
секретарі Малишевій А.С., розглянувши у
попередньому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду
Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що в 1989
році зареєстровано шлюб між сторонами, від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей, в останній час стосунки між сторонами
погіршились, постійно виникають сварки, спільного господарства сторони
не ведуть. Вважає, що подальше спільне сімейне життя неможливе. У зв*язку з
наведеним позивачка просить позов задовольнити, дітей залишити проживати з нею.

Позивачка в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, постановивши рішення в
попередньому судовому засіданні.

Відповідач в судовому засіданні із
заявленим позовом погодився і не заперечує щодо задоволення позову та постановления про це рішення в попередньому судовому розгляді.

Відповідно до ч.
4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення
позову.

Виходячи з наведеного, рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Суд, вислухавши
позивачку, відповідача, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Шлюб між сторонами зареєстровано 04 березня 1989 року, що підтверджується
свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1, виданим 04.03.1989 року
міськвідділом ЗАГС м.Коростень Житомирської
області. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
відповідними свідоцтвами про народження.

Згідно ст. 51 Конституції України «Шлюб грунтується на вільній згоді жінки
й чоловіка».

Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі фактично припинили
шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, на примирення не
погоджуються, тому суд приходить до висновку, що зберегти вказану
сім'ю не можливо і вважає за необхідне шлюб розірвати.

Враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне при реєстрації
розірвання шлюбу покласти затрати на відповідача.

В зв'язку зі
згодою обох сторін суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо
залишення дітей для проживання і виховання з позивачкою.

Керуючись
ст.ст. 15,130,174,214,215 ЦПК України, ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 04 березня 1989
року міськвідділом ЗАГС м.Коростень Житомирської області, актовий запис
НОМЕР_2, розірвати.

При видачі документів в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_2 державне мито в
розмірі 17 грн., ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити.

Дітей сторін -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на виховання до досягнення ними повноліття ОСОБА_1.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області
через Обухівський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.