РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26
березня 2007 року
Індустріальний районний суд м.

Дніпропетровська

у
складі:
головуючого судді

Слюсар
Л.П.,

при

секретарі                 Олексенко М.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні  в м.
Дніпропетровську цивільну

справу
по позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої

служби
в Індустріальному районі м. Дніпропетровська,
третя особа ОСОБА_3 про виключення майна із акту опису та зняття
арешту,  суд  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
в жовтні 2006 року звернувся  до суду з
позовною заявою  до

Державної
виконавчої служби в Індустріальному районі м. Дніпропетровська про

виключення
майна із акту опису та зняття арешту.

В
обґрунтування своїх  вимог позивач в
позовній заяві і в ході судового

засідання  посилався на те, що 20 липня 2006 року  державним виконавцем,  на

виконання
виконавчого листа №2-1423 виданого 24 березня 2003 року

Індустріальним
районним судом про  стягнення з ОСОБА_2
на користь

ОСОБА_3
боргу у сумі 43807 грн. 60 коп.,   був
складений акт опису та

арешту
майна  двохкімнатної квартири  АДРЕСА_1.
Згідно до акту він прийняв майно на відповідальне

зберігання.
Вказана квартира була придбана ним і ОСОБА_2 з якою він

перебував
у  зареєстрованому шлюбі, за договором
купівлі-продажу від 20 грудня

2000
року вартістю 17242 грн. та зареєстрована на ім'я ОСОБА_2. Шлюб з

ОСОБА_2  розірвано 21 травня 2004 року.  Ухвалою Індустріального

районного
суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2006 року затверджена мирова

угода
між ним і ОСОБА_2, згідно до якої
розділено сумісне майно

подружжя
та  позивачу виділено у користування
спірну квартиру. Цією же ухвалою

визнано
за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1. Інше майно виділено у
користування ОСОБА_2

Просив
зупинити виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 43807

грн.
60 коп. до розгляду справи по суті та виключити з акту опису та звільнити

з-під
арешту квартиру АДРЕСА_1.

Представник
відповідача , що діяв на підставі доручення, позовні вимоги не

визнав,
просив суд в задоволені позову відмовити, оскільки Державною виконавчою

службою  Індустріального району вжиті всі заходи для
виконання  рішення

Індустріального
районного суду, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_3
боргу в сумі 43807 грн. 60 коп. До даного часу до Державної

виконавчої
служби не надано  свідоцтво щодо
розірвання шлюбу між ОСОБА_1

і
ОСОБА_2  Відповідно до відповіді
МБТІ  квартира АДРЕСА_1  належить на праві власності ОСОБА_2.

Третя
особа  ОСОБА_3 в судове засідання
з'явилася.  Просила в задоволені

позову
відмовити.  Суду пояснила, що  Рішенням Індустріального районного суду

від
05 грудня 2002 року було стягнено із ОСОБА_2 на її користь борг в

сумі
43807 грн. 60 коп.   Виконавчий лист  вона подала на виконання до

Державної
виконавчої служби в Індустріальному районі м. Дніпропетровська. На

виконання
рішення суду було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.   З метою утаювання майна  ОСОБА_1 і

ОСОБА_2
поділили майно  і описана квартира  перейшла до ОСОБА_1,

однак
вважає що це не є підставою для зняття арешту.

Суд, вислухавши  сторони, вивчивши матеріали справи,  матеріали

справи  №2-1423/02,
матеріали справи 2-1962/06, вважає, що позовні вимоги

позивача   задоволенню
не підлягають з наступних підстав.

Судом
установлено, що 20.07.2006 року
державним виконавцем  Державної

виконавчої
служби в Індустріальному районі
Тарасенко В.Г.    на виконання

виконавчого
листа  Індустріального районного суду
№2-1423 виданого 24 березня

2003
року  про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3  боргу в

сумі
43807 грн. 60 коп.  була описана і
накладено арешт на двохкімнатну

квартиру
за адресою кв. АДРЕСА_1, яку

прийняв  на відповідальне зберігання   ОСОБА_1 ( а.с. 6-7).

Ухвалою
Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2006

року   затверджено мирову угоду  про розділ сумісного майна подружжя між

Даниловим  Ананієм Володимировичем і  ОСОБА_2 відповідно до

якої   розділено сумісне майно подружжя та  позивачу виділено у користування

спірну
квартиру. Цією же ухвалою визнано за позивачем право власності на

квартиру
АДРЕСА_1. Інше майно

виділено
у користування ОСОБА_2  ( а.с.8).

Згідно
до ст. п.4  ст. 334 ЦК України,    якщо договір про відчуження майна

підлягає
державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту

реєстрації.

На момент складання акту опису та арешту
майна, тобто на 20.07.2006 року  за

ОСОБА_1
не було зареєстроване право власності на

спірну
квартиру в установленому законом порядку, тобто ця квартира належала на

праві
власності саме ОСОБА_2.

Таким
чином, оцінивши всі докази в їх сукупності
суд приходить до висновку що

вимоги
позивача  в частині  зупинення виконавчого провадження щодо
стягнення з

ОСОБА_2
43807 грн. 60 коп.  та виключення  з акта опису Державної

виконавчої
служби  в Індустріальному районі м.
Дніпропетровська  за НОМЕР_2 від 20 липня
2006 року  квартири АДРЕСА_1 та
звільнення її з під  арешту задоволенню
не підлягають.

На підставі вищевикладеного і
керуючись  п.5 Постанови Пленуму

Верховного
суду України від 27.06.1976 року № 6 зі змінами і доповненнями «Про

судову
практику в справах про виключення майна з опису»,  ст. 59 Закону України

“
Про виконавче провадження” ,   п.4 ст.
334 ЦК України, ст.ст. 10, 11,31,57,

212-215  ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення
може  бути оскаржено до апеляційного суду
Дніпропетровської області

через
Індустріальний районний суд, шляхом подачі у 10-ти денний строк, з дня

проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього

протягом
20-ти днів апеляційної скарги,  або без
подання заяви про апеляційне

оскарження,
шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10-ти днів з  дня

проголошення
рішення.

Суддя:

Л.П. Слюсар