АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22ц-261 2007 р.                                                         Головуючий
житлових                                                           Марці шевська О.М.
правовідносин                                                                            Доповідач
інстанції Магда Л.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14  лютого
2007  р.   колегія
суддів  судової  палати
в  цивільних  справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого                Храпка В.Д.

Суддів                           Магди Л.Ф. Сіренка Ю.В.

при
секретарі        Авласовій М.Л.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Соснівського районного суду від 6 листопада
2006 р. по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виселення, вселення позивачів, зобов'язання повернути майно, стягнення моральної шкоди, вивчивши
матеріали справи,-

в ста и о в и л.а :

ОСОБА_2,
ОСОБА_3  8 червня 2006 р. звернулися до
суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виселення,. вселення позивачів, зобов'язання повернути
майно, стягнення моральної шкоди. В позовній заяві вказували, що на підставі
ордера від 18 жовтня 2001 р. вони складом сім'ї з трьох осіб, враховуючи
малолітнього сина ОСОБА_8, вселились в кімнати
№№НОМЕР_1-НОМЕР_2 гуртожитку АДРЕСА_1. В даний час вказаний гуртожиток
має статус житлового будинку, а кімнати №№НОМЕР_1-НОМЕР_2 мають статус
двокімнатної квартири.

2

Відразу після вселення позивачі розпочали ремонт, розмістили в квартирі особисті
речі. Однак скориставшись їх тимчасовою відсутністю в їх квартиру самовільно
вселилась ОСОБА_9 разом з двома дітьми. Рішенням Соснівського районного суду
від 7 березня 2003 р. сім'ю ОСОБА_9 було виселено.

Проте, під час
примусового виселення, що здійснювалось відділом ДВС Соснівського районного
управління юстиції, з'ясувалось, що в квартиру самовільно вселилась сім'я
відповідачів (сім'я сестри ОСОБА_9)

Таким чином право позивачів на проживання в спірній квартирі до цього часу не
поновлено, вони змушені винаймати інше житло.

Крім того,
відповідачі привласнили належне їм майно та документи, зокрема меблі, електропобутові
прилади, будівельні матеріали, технічні паспорти на електропобутові прилади,
ощадну книжку, загальною вартістю 23586 грн.

Тому позивачі
просили суд виселити відповідачів з квартири №НОМЕР_1-НОМЕР_2 по АДРЕСА_1,
вселити їх в цю квартиру, зобов'язати відповідачів не чинити їм перешкод в
користуванні квартирою та повернути належне їм майно, а в разі втрати чи
псування вказаного майна, стягнути з відповідачів на їх користь вартість майна
в розмірі 23586 грн., стягнути також на їх користь 5 тис. грн., на
відшкодування завданої їм моральної шкоди та судові витрати по справі.

Рішенням Соснівського районного суду від 6 листопада 2006 р. позовні вимоги
ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволені частково,
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 виселені з квартири
№НОМЕР_1-НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 в м. Черкаси, вселено в цю квартиру ОСОБА_2 і
ОСОБА_3, стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 на користь позивачів 1500 грн. на відшкодування моральної шкоди
та на користь держави 8 грн. 50 коп. державного
мита солідарно. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
в якій просить про скасування рішення суду і скерування справи на новий судовий
розгляд з тих підстав, що суд невірно застосував норми матеріального права,
рішенням суду порушено конституційні права відповідачів на житло.

Заслухавши
суддю-доповідача, апелянта, яка підтримала апеляційну скаргу, заперечення проти
доводів апеляційної скарги позивачки та її представника, представника
об'єднання співвласників багатоквартирного будинку
«Перемога-1», вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга повинна бути відхилена виходячи з наступного.

3

Судом в ході розгляду справи встановлено, що позивачі з малолітнім сином вселились в квартиру №НОМЕР_1-НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 на підставі ордеру від 18 жовтня 2001 p., зареєстровані в цій квартирі.

ОСОБА_9., яка з сім'єю проживала в кімнатах № НОМЕР_3-НОМЕР_1 вказаного
будинку та її сестра ОСОБА_1 зі своєю сім'єю в грудні 2001 p., скориставшись тимчасовою
відсутністю позивачів самовільно зайняли вказане жиле приміщення - квартиру
№НОМЕР_1-НОМЕР_2, будь-які правові підстави для зайняття цього приміщення
у них були відсутні.

Рішенням Соснівського районного суду від 7 березня 2003 р. ОСОБА_9. з двома неповнолітніми дітьми виселена з квартири
№НОМЕР_1-НОМЕР_2, рішення суду виконано. Однак в цій квартирі
залишились проживати відповідачі по даній справі,
про що стало відомо під час примусового виконання рішення суду від 7
березня 2003 р.

За наведених обставин суд обгрунтовано прийшов до висновку про виселення
відповідачів з зазначеної квартири.

Доводи апелянта про те, що вона на законних підставах проживала зі своєю сім'єю як член сім'ї ОСОБА_9  (у справі 2003 р. ОСОБА_9.) в квартирі № НОМЕР_3-НОМЕР_4 по
АДРЕСА_1 з 1998 р. і ніхто протягом 1998-2006 р.
р. не ставив питання про її виселення з вказаного житла не можуть бути підставою для скасування рішення суду про виселення
відповідачів з квартири №НОМЕР_1-НОМЕР_2 цього
будинку, бо мова йде про іншу квартиру, яку вони зайняли
самовільно.

В іншій частині рішення суду
сторонами не оскаржується.

А тому керуючись ст.ст. 307, 308,
314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Соснівського районного
суду від 6 листопада 2006 р. залишити без змін.

Ухвала судової палати може бути оскаржена до Верховного Суду України

в касаційному порядку протягом двох
місяців з моменту її проголошення.