У х в а л а

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

26 березня 2007 року
м. Київ

Суддя
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

Гуменюк В.І.,

розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду полтавської області від 21
грудня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення
з жилого приміщення, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
таким, що втратив право користування жилим приміщенням, за позовом ОСОБА_1 до
Лохвицького виробничого управління житлово-комунального господарства про
визнання недійсним договору найму жилого приміщення від 22 березня 2006 року,

в с т а н о в и в:

У березні 2006 року ОСОБА_3 звернувся із позовом про виселення ОСОБА_1 з
квартири АДРЕСА_1 на підставі ч. 1 ст. 45, ст. 34 СК України. посилаючись на
те, що рішенням Лохвицького районного суду від 17 лютого 2004 року визнано
недійсним шлюб, укладений між ним та відповідачкою, а тому вона не набула права
користування жилим приміщенням.

ОСОБА_1 звернулась із зустрічним позовом про визнання на підставі вимог ст.
16, ч. 2 ст. 405 ЦК України ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим
приміщенням, посилаючись на те, що вона вселилася у спірну квартиру у жовтні
2001 року, а 27 березня 2002 року вони уклали з ОСОБА_3 шлюб. З дня вселення її
у квартиру відповідач не проживав там жодного дня. Позивач доповнила позовні
вимоги і просила визнати недійсним з часу його підписання договір найму жилого
приміщення між ОСОБА_3 та Лохвицьким ВУЖКГ від 22 березня 2006 року як такий,
що вчинений внаслідок зловмисної домовленості сторін, про людське око та без
наміру створити правові наслідки, замінивши наймача по справі Яцевича на неї та
її дітей, як членів сім'ї.

Рішенням Лохвицького районного суду від 10 жовтня 2006 року у задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано ОСОБА_3
таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1
внаслідок відсутності його понад встановлені законом строки. Визнано недійсним
договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 22
березня 2006 року, укладеного між Лохвицьким ВУЖКГ і ОСОБА_3 Визнано ОСОБА_1
квартиронаймачем жилого приміщення квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 21 грудня 2006 року
рішення Лохвицького районного суду від 10 жовтня 2006 року скасовано, а справу
направлено на новий розгляд в іншому складі суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати
постановлену ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Касаційна скарга необґрунтована. Доводи скарги висновків
суду не спростовують. Передбачених законом підстав неправильного застосування
норм матеріального чи порушення норм процесуального права не встановлено.

Керуючись пунктом 5 частини 3, частинами 4, 5 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення з
жилого приміщення, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання таким,
що втратив право користування жилим приміщенням, за позовом ОСОБА_1 до
Лохвицького виробничого управління житлово-комунального господарства про
визнання недійсним договору найму жилого приміщення від 22 березня 2006 року.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України
В.І. Гуменюк