Справа № 2-11/07р.
року В.Писарівський районний суд Сумської області в складі:
судді                              Семенової О.С.,
при секретарі -                                     Пасюга Н.М.,
відкритому судовому засіданні в смт. В.Писарівка справу за цивільним позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я внаслідок злочину -
Позивач звернувся до
суду з даним позовом про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди у розмірі 1 204, 47 грн. та моральної шкоди 2 000
грн., мотивуючи свої вимоги тим, що
6 травня 2006 року у результаті сварки між ним та ОСОБА_3, її син ОСОБА_4 наніс йому декілька ударів палкою
по голові та спині, чим причинив йому тяжкі тілесні ушкодження у виді закритої
черепно-мозкової травми, перелому
кісток склепіння черепа, забою головного мозку. Постановою В-Писарівського
районного суду від 28 листопада 2006 року ОСОБА_4 був визнаний неосудним і до нього застосовано
примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. У
результаті злочину йому спричинена
матеріальна шкода, яка полягає у витратах на лікування у розмірі 601-96 грн., на придбання продуктів харчування у
розмірі 309-60 грн., на проїзд до лікувальних
закладів - у розмірі 286-26 грн. та моральна шкода, яка полягає у фізичному болю
та моральних стражданнях внаслідок пошкодження здоров'я.
судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю та дав аналогічні пояснення.
Відповідачі у судове засідання не з'явились, у матеріалах справи
маються поштові конверти з поміткою, що вони відмовились від отримання судових
повісток / а.с. 31-32/. Відповідно ч.8 ст. 76 ЦПК України, особа, яка
відмовилась одержати судову повістку, вважається повідомленою. Заслухавши думку позивача, який
не заперечує, щоб справа розглядалась у відсутність не з'явившихся відповідачів,
вважає за можливе розглянути справу
Суд, заслухавши пояснення позивача,    вивчивши матеріали справи,    дослідивши докази, вважає, що позовні
вимоги   підлягають частковому
задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм
правовідносини. Судом установлено, що відповідно до постанови В-Писарівського
районного суду від 28 листопада 2006 року ОСОБА_4, 1980 року народження, вчинив діяння,
передбачене ч.1 ст. 121 КК України, тобто навмисно наніс потерпілому ОСОБА_1 тяжкі
тілесні ушкодження, але у стані неосудності, так як у період часу, до   якого
відноситься   скоєння   інкримінованого   йому
правопорушення,   він   не
міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними, тому до нього застосовано
примусові заходи медичного
характеру   у   вигляді
надання   амбулаторної   психіатричної   допомоги
порядку / а.с.3-4/ . Позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні В-Писарівської ЦРЛ з 15
травня 2006 року по 5 червня 2006 року / а.с.ЗЗ/. Відповідно накладної,
довідки аптеки, фіскального чеку на лікування та на обстеження у м. Суми позивачем було витрачено 603-12 грн. / а.с.8,
10-12/, на придбання продуктів харчування - 309-60 грн. / а.с. 13/ та на проїзд
до м. Охтирка - 28-44 грн. / а.с.15, 17-18/,
до м. Суми - 104-80 грн. / а.с. 16,19-20/, з с. Рябина до В-Писарівки - 162-50 грн. / а.с. 14/, всього на проїзд
витрачено - 295 - 74 грн., всього матеріальна шкода складає - 1 208-46 грн. Як вбачається з довідки-характеристики Рябинівської
сільської ради, ОСОБА_4 проживає з батьками - ОСОБА_2  та ОСОБА_3, є інвалідом 3 групи з дитинства, неписьменний / а.с. 34/.
Відповідно до ч.2 ст. 1186 ЦК України якщо шкоду було завдано особою, яка не
усвідомлювала значення своїх дій та / або/ не могла керувати ними у зв'язку з
психічним розладом або недоумством, суд може
постановити рішення про відшкодування цієї шкоди її чоловіком / дружиною/, батьками, повнолітніми дітьми, якщо вони проживали
разом з цією особою, знали про її психічний
розлад або недоумство, але не вжили заходів щодо запобігання
Відповідно до ч.1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди
каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому також додаткові витрати,
викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у постанові № 6 від 27 березня 1992 р. / з відповідними змінами/ „Про практику розгляду судами цивільних справ
за позовами про відшкодування шкоди" у
п.19, що при вирішенні вимог про відшкодування додаткових витрат судам належить виходити з того, що компенсація / відшкодування/
витрат на додаткове харчування, якщо його
неможливо забезпечити в лікувально-профілактичному або реабілітаційному закладі, визначається за раціоном, складеним дієтологом чи
лікарем, який лікує, та затвердженим МСЕК; розмір
витрат на ліки, лікування, протезування , предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів,
довідок або рахунків про їх вартість.
Суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди
підлягають частковому задоволенню, а саме в частині відшкодування витрат на
лікування та проїзд, щодо придбання продуктів
харчування позивач пояснив, що у лікувальному закладі було харчування, лікар йому особисто не призначав додаткового
харчування. Тому немає підстав для відшкодування цих
витрат, а до стягнення підлягає 899 грн.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода
полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.
Відповідно до ч.1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово
або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної / немайнової/ шкоди" -розмір відшкодування моральної / немайнової/ шкоди суд
визначає залежно від характеру та обсягу страждань / фізичних,
душевних, психічних тощо/, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат / їх тривалості, можливості відновлення тощо/ та з
урахуванням інших обставин.
В судовому
засіданні встановлено, що позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження від злочину, тривалий час знаходився на лікуванні , проходив
обстеження, від чого морально страждав та переживав. Тому
заявлена сума моральної шкоди 2 000 грн. відповідає тим душевним
стражданням, які переніс позивач.
Крім того, на підставі ст.ст. 81, 88 ЦПК України з
відповідачів необхідно стягнути на користь
держави судовий збір у розмірі 151 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
Керуючись ст.ст. 23, 1168, 1186, 1195 ЦК, ст. ст. 10, 60, 81, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь ОСОБА_1 у порядку відшкодування матеріальної шкоди 899 грн. та моральної
шкоди 2 000 грн., всього до стягнення 2 899 грн. В іншій частині
позову - відмовити за необґрунтованістю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір
у розмірі 75 грн. 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 витрати на
інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 15 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір
у розмірі 75 грн. 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі
Заочне рішення може бути переглянуте В-Писарівським
районним судом за письмовою заявою відповідача, яка
подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано протягом 10- ти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 20-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до апеляційного суду Сумської області через В-Писарівський районний суд .

Суддя   підпис  О.С.Семенова.