У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

11 квітня 2007 року

м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Сеніна Ю.Л.,

суддів:

Левченка Є.Ф., Лихути Л.М., Охрімчук Л.І., , Романюка Я.М., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення боргу, звернення стягнення на майно, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2004 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення боргу, звернення стягнення на майно, відшкодування моральної шкоди.

Зазначав, що 3 липня 2002 року
відповідачі взяли у нього в борг грошову суму еквівалентну 24 000 дол. США для
придбання автомобіля, про що склали письмову розписку.

Згідно укладеного письмового
договору, взята у борг грошова сума підлягала поверненню до 1 липня 2004 року.

Посилаючись на те, що відповідачі
не повернули взяту у борг грошову суму, просив стягнути на його користь з
відповідачів грошову суму у розмірі 127 440 грн., звернути стягнення на
вантажний автомобіль рефрижератор ДАF AS 95, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований на праві
власності за ОСОБА_2 та відшкодувати
завдану йому моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

У грудні 2004 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1, безпідставним зверненням до суду завдав йому моральну
шкоду, на відшкодування якої просив стягнути 15 000 грн.

Рішенням Московського районного
суду м. Харкова від 21 червня 2005 року, залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2005 року, позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволені частково:
стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на його користь в солідарному порядку 127 440 грн. боргу
за договором позики та 1 274 грн. судових витрат.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
стягнуто 5 000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Звернено стягнення на вантажний автомобіль ДАF AS 95, державний номер НОМЕР_1,
зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2

Ухвалою цього ж суду від 21 червня 2005 року зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди залишені без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у заяві
про приєднання до касаційної скарги, ставлять питання про скасування ухвалених
у справі судових рішень та передачу справи на новий судовий розгляд,
посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення
норм процесуального права.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до ст. 202 ЦПК України (1963 року), який діяв
на час розгляду спору, рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови від 29
грудня 1976 року N 11 “Про судове рішення” роз'яснив, що рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при
їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи
із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1 суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд,
виходив з того, що відповідачі порушили строк виконання зобов'язання за договором позики, а тому
зобов'язані повернути в солідарному
порядку взяту у борг грошову суму у розмірі 127 440 грн. та, враховуючи, що за
взяті у борг гроші, був придбаний автомобіль ДАF AS 95, державний номер НОМЕР_1, звернув
стягнення на зазначений автомобіль.

Проте з такими висновками судів
повністю погодитися не можна.

Судом встановлено, що 3 липня 2002 року сторони уклали
письмовий договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачам грошову
суму еквівалентну 24 000 дол. США, а відповідачі зобов'язалися повернути таку ж суму
грошей до 1 липня 2004 року.

Оскільки відповідачі не виконали
грошових зобов'язань, суди прийшли до
обґрунтованого висновку про зобов'язання позичальників повернути позикодавцю таку ж суму
грошей.

Разом з тим, вирішуючи питання про
звернення стягнення на вантажний автомобіль рефрижератор ДАF AS 95, державний номер НОМЕР_1, суд не врахував, що рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 19 квітня 2005 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
стягнуто 45 000 грн. боргу за договором позики та звернуто стягнення на спірний
автомобіль ДАF AS 95, державний номер НОМЕР_1, який
переданий у власність ОСОБА_5.

Зазначене рішення набрало чинності
та виконано в примусовому порядку 30 травня 2005 року.

Однак, в порушення вимог
процесуального закону, проводячи звернення стягнення суми боргу за договором
позики на автомобіль рефрижератор ДАF AS 95 належний ОСОБА_5,
суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у
справі, що відповідно до           п. 4
ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування судових рішень з передачею
справи на новий судовий розгляд.

Крім того, вирішуючи вимоги про
відшкодування моральної шкоди, суди виходили з того, що ОСОБА_2 порушив строк виконання зобов'язання за договором позики, а тому
відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України зобов'язаний відшкодувати завдану
моральну шкоду.

Однак з такими висновками суду
погодитися не можна, оскільки ні норми чинного на час виникнення спірних
правовідносин ЦК України (1963 року), які встановлювали відповідальність за
порушення зобов'язань за
договором позики, ні укладений між сторонами договір, не передбачали таких
правових наслідків за порушення зобов'язань за договором, як відшкодування моральної шкоди.

За таких обставин, судові рішення в
частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування завданої моральної
шкоди та звернення стягнення на автомобіль підлягають скасуванню відповідно до ст.
338 ЦПК України з передачею справи на новий судовий розгляд до суду першої
інстанції, оскільки вони ухвалені з порушенням норм матеріального і
процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду
м. Харкова від 21 червня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 24 листопада 2005 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування завданої моральної шкоди та звернення
стягнення на автомобіль скасувати, а справу в цій частині передати на новий
розгляд до суду першої інстанції. В решті судові рішення залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Ю.Л. Сенін

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк