Справа № 22Ц - 3655/2006                                            Головуючий у І
інстанції Соловйова Н.М.
Категорія 35                                                                    Доповідач у II інстанції Олійник В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 січня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого : Воробйової Н.С.,

суддів : Олійника В.І.,
Оношко Г.М.,

при секретарі
Велицькому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського
районного суду Київської області від 30 жовтня 2006 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановила:

Сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі від ІНФОРМАЦІЯ_1 року і від
шлюбу мають дочку ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4, відповідно, 1984 і 1988 років
народження.

Позивач звернувся до суду з вказаною
позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що у них з відповідачкою не
складається подружнє життя, протягом тривалого часу виникають сварки, подружні
стосунки припинені і від квітня 2006
року вони живуть окремо.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні
вимоги і пояснив, що у нього є інша жінка і на примирення з дружиною він не
погоджується.

Рішенням Обухівського районного суду від 30жовтня 2006року ОСОБА_1 у задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про
скасування рішення і ухвалення нового по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з
наступних підстав.

Згідно зі п.1 ст.112 Сімейного кодексу України, як
підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя.

За п.2 цієї статті, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено,  що  подальше спільне  життя подружжя  і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне
значення.

Судом встановлено, що у сторін від шлюбу є двоє
дітей і розлад у сім'ї є тимчасовим явищем.

Також на підставі перевірених матеріалів справи суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про
можливість збереження сім'ї і про те,
що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам сторін

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції
вірно прийшов до висновку   про відмову в задоволенні   позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про
порушення судом норм процесуального права безпідставні,
спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними у
рішенні.

Щодо інших доводів апеляційної
скарги, то вони теж не спростовують висновків суду.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що воно постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а
тому залишає його без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 жовтня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.