Справа № 22ц - 825/07                             Головуючий
у 1 інст. - Ковалюх В.М.
Доповідач - Шевченко В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

1 червня 2007
року апеляційний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого - судді Бойко О.В.

Суддів - Шевченка В.М.,
Горобець Т.В.

При секретарі - Рачовій І.І.

З участю - представника
ОСОБА_1,- ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Чернігові цивільну справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_1 -ОСОБА_2
на заочне рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованность на відшкодування
збитків заподіяних ушкодженням здоров'я,

встановив:

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2. просить
скасувати рішення та направити справу на новий розгляд до районного суду,
посилаючи на неправильне застосування Цивільного Кодексу.

Заочним рішенням
Бахмацького районного суду від 12
лютого 2007 року
було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3. Стягнено з ОСОБА_1. одноразово 21399 грн. 26 коп. в рахунок
відшкодування втраченого заробітку за період з 01.01.2004 року по 01.11.2006
року. Стягнено починаючи з 01.11.2006 року і довічно по 843 грн. 75 коп.
щомісячно в рахунок втраченого заробітку з правом перерахунку цієї суми у зв'язку
із підвищенням мінімальної заробітної плати або прожиткового мінімуму чи
погіршення стану здоров'я, обумовленим каліцтвом.

Апелянт у своїй
апеляційній скарзі вказує на те, що суд безпідставно застосував норми
Цивільного кодексу 2004 року.
Регламентація триваючих правовідносин чітко і недвозначно передбачена пунктом 4
Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України: „Цивільний кодекс
України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним
чинності.

2

Щодо цивільних
відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України,
положення цього кодексу застосовується до тих прав і обов'язків, що виникли або
продовжують існувати після набрання ним чинності." ОСОБА_3. був скалічений
01.01.2004 року, а
от інвалідом залишався з після цієї дати.

Відповідно до ч.
1 ст. 1207 ЦК України 2004 p., шкода, заподіяна
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю внаслідок злочину,
відшкодовується потерпілому державою, якщо особа, яка вчинила злочин є
неплатоспроможною. Так, апелянт має невеликий заробіток, дружина - пенсіонерка,
отримує мінімальну пенсію, на утриманні знаходиться неповнолітній онук.

Вислухавши
доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_1., дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи
позов ОСОБА_3. на підставі ст.ст.. 1195,
1197 ЦК України та стягуючи на його користь із ОСОБА_1. 21399 грн. 26 коп. В рахунок
відшкодування втраченого заробітку та 843 грн. 75 коп. щомісячно із 01.11.2006
року суд виходив із загальних підстав відшкодування шкоди завданої здоров'ю
фізичної особи в наслідок ушкодження здоров'я, та визначив розмір втраченого
ОСОБА_3. доходу виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати,
співвідносячи її зі ступенем втрати професійної працездатності. Однак, з таким
висновком суду погодитись не можна, оскільки при вирішенні справи суд порушив
застосування норм матеріального права, які регулюють відносини по відшкодуванню
шкоди, яка завдана ушкодженням здоров'я фізичної особи .

Так, за
висновком судово-медичної експертизи 10.10.2003
року у ОСОБА_3. маються наслідки дробового вогнепального поранення правої
нижньої кінцівки (
08.05.1981 року...), що потягли за собою стійку втрату професійної
працездатності на 45 % переосвідчуванню
не підлягає (а.с. 42-45).
Відповідно до рішення Бахмацького районного суджу від 03.09. 1998 року стягнуто із
ОСОБА_1. нам користь ОСОБА_3. в рахунок відшкодування шкоди заподіяної
пошкодженням здоров'я щомісячно по 18
грн. 61 коп.,
починаючи з 1 вересня 1998 року і
безстроково.

Зі змісту
позовної заяви ОСОБА_3. вбачається, що його позовні вимоги до ОСОБА_1.
обґрунтовані тим, що у визначеному законодавчому порядку підвищився розмір
мінімальної заробітної плати і тому необхідно виходячи із зростання
мінімального заробітку за період 1.12.2003
року і по 1.12.2006 року
провівши перерахунок стягнути одноразово на його користь 21399 грн. 26 коп. і надалі з 01.11.2006 року щомісячно
та довічно по 843 грн. 75 коп. Однак,
розмір відшкодування шкоди пов'язаної з втратою потерпілим заробітку, у зв'язку
з ушкодженнях здоров'я у випадках передбачених ст. ст.. 1195, 1197 ЦК України
проводиться при заподію фізичної особи та призначення вперше такого
відшкодування. Оскільки ж ОСОБА_3, за шкоду завдану здоров'ю раніше
призначалися виплати, останній раз за рішенням суду від 03.09.1998 року , то у
випадку збільшення розміру мінімальної зарплати як і підвищення вартості життя
у нього є можливість відповідно до правил ст.. 1208 ЦК України
вимагати як

3

індексації так і
виплат визначеного розміру відшкодування, але це питання вирішується судом на
підставі заяви потерпілого. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3.
письмового документа про обґрунтуванням ним зазначених вимог до суду не
подавав, що не позбавляє його права звернутись з такими вимогами.

При вирішенні
спору, суд неправильно кваліфікував взаємовідносини сторін, не звернув уваги на
те, що платіж позивачеві втраченого ним внаслідок ушкодження здоров"я
заробітку, що підлягає відшкодуванню вже призначено і в цьому випадку можлива
лише індексація розміру відшкодування, однак суд вказані норми закону залишив
поза увагою. Суд І інстанції застосував норми статті 1197 ЦК , які не підлягали
застосуванню, і оскільки ОСОБА_3. вимоги щодо збільшення розміру відшкодування
шкоди, який йому призначений за рішенням суду від 03.09.1998 року не
заявлялись, то рішення суду, яке ухвалено з неправильним застосуванням норм
матеріального права підлягає скасуванню і в задоволенні позову ОСОБА_3. про
стягнення збитків необхідно відмовити.

Керуючись ст.
ст. 1195,1197 ЦК
України, ст.ст.   303, п.4 ст. 309, 313-314, 316, 317 ЦПК
України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення
Бахмацького районного суду від 12
лютого 2007 року -скасувати.

В задоволенні
позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на відшкодування
збитків, заподіяних ушкодженням здоров'я -
відмовити.

Рішення набирає
чинності негайно, але може бути оскаржено до Верховного Суду України в
касаційному порядку протягом двох місяців з дня її проголошення.