РІШЕННЯ               ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12 лютого 2007 року колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді   ПанковаМ.В. Суддів    Ісаєва Г.А.

Белинчук Т.Г. при
секретарі   Войцеховській Е.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом прокурора Центрального району М.Сімферополя в інтересах ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні
приміщенням, стягнення оплати за оренду житла та моральної шкоди за апеляційною
скаргою ОСОБА_2. на
рішення Центрального районного суду М.Сімферополя АР Крим від 28 вересня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор
Центрального району М.Сімферополя в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні приміщенням квартирою АДРЕСА_1, стягнення
оплати за оренду житла та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані
тим, що їй на підставі свідоцтва про право власності належить вищеназвана
однокімнатна квартира і в якій проживають відповідачі по справі, перешкоджаючи їй користуватись її власністю.
Звільнити займане приміщення відповідачі відмовляються, а тому вона
вимушена знімати інше житло згідно договору оренди, чим завдають їй матеріальну
та моральну шкоду.

Просить
вимоги задовольнити на підставі ст.. 48 Закону
України „Про власність" і усунути їй перешкоди в користуванні її власністю
шляхом виселення подружжя ОСОБА_2 з дітьми з займаною жилої площі.

Рішенням
Центрального районного суду М.Сімферополя АР Крим від 28.09.2006 року позов прокурора задоволений. Суд
зобов'язав усунути перешкоди ОСОБА_1. у користуванні
квартирою АДРЕСА_1 шляхом
виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_3. із
зазначеної квартири. Суд стягнув з ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_3.
солідарно на користь ОСОБА_1. оплату за оренду житла у розмірі 1950 грн. та моральну шкоду 2 500 грн.

В апеляційній скарзі
ОСОБА_2. просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в
задоволені позову, посилаючи на порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Розглянувши матеріали
справи, заслухавши ОСОБА_1. та
ОСОБА_4, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а
рішення скасуванню.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1. і зобов'язуючи сім'ю ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1.
у користуванні її власністю, суд першої інстанції

Справа№22- ц- 599 /2007 року

прийшов до висновку, що ці вимоги
підлягають задоволенню на підставі ст. 48 Закону України „Про власність", оскільки
встановлено, що ОСОБА_1. на
підставі свідоцтва про право власності
являється власником квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_2. являється донькою ОСОБА_1. В червні 2005 року після смерті батька -ОСОБА_2. і чоловіка - ОСОБА_1., сім'я ОСОБА_2 вселились в
спірну квартиру і в якій продовжують проживати до цього часу, не маючи наміру
звільняти цю жилу площу.

Суд першої інстанції
прийшов до висновку, що сім'я ОСОБА_2 без дозволу власника незаконно вселились
в спірну квартиру, являються тимчасовими жильцями у квартирі позивачки, ніяких
договорів про проживання або користування житлом сторони не укладали, а
квартира є власністю позивачки і відповідачі повинні звільнити займане ними
житло без надання їм іншого жилого приміщення, оскільки вселились у спірну
квартиру без законних на то підстав.

Суд першої інстанції
порахував, що проживаючи у квартирі позивачки відповідачі створюють для неї перешкоди в користуванні її
власністю, що не заперечували вони самі в судовому засіданні, а згідно з
ч.2 ст. 48 Закону
України „Про власність" власник може вимагати усунення будь-яких порушень
його права, хоч би ці порушення не були поєднанні з позбавленням володіння, і
відшкодування завданих збитків.

З такими висновками суду
першої інстанції погоджується колегія суддів, вважає їх правильними та обґрунтованими і не знаходить правових підстав для
скасування рішення суду в цій частині, яке ухвалено судом з дотриманням
норм матеріального і процесуального права.

Разом з тим колегія не
погоджується з висновками суду першої інстанції відносно позовних вимог
ОСОБА_1. про стягнення моральної шкоди в сумі 2 500 грн. та стягнення на користь ОСОБА_1.
з відповідачів орендної плати за період 17.05.2006 року по 17.08.2006 року в сумі 1 950 грн., оскільки ці вимоги об'єктивними
доказами не підтверджені, а тому в цій
частині рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про
відмову в задоволенні позову.

Доводи ОСОБА_2, що судом
першої інстанції при ухваленні рішення було порушено право неповнолітньої
дитини на житло і не був притягнутий до справи орган опіки та піклування, то
колегія вважає ці доводи не обґрунтованими, оскільки спор стосується права
власності, яке було порушено саме сім'єю ОСОБА_2 які без законних на то підстав
вселились в жиле приміщення, яке їм не належить, а тому ставить питання про
порушення прав неповнолітніх не має підстав.

Що
стосується доводів ОСОБА_2, що вона є спадкоємицею після смерті її батька ОСОБА_5,
а тому має право на
частку спірної квартири, а суд першої інстанції, не прийняв цього до уваги, то
на думку колегія ці доводи нічим не підтверджені, а згідно з ч.2 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або
заперечень. Як встановлено судом першої інстанції і цього не заперечувала сама
ОСОБА_2., про смерть свого батька вона достовірно
знала, була присутня на його похоронах. Чому вона не скористалась правом до вступу
до спадщини протягом встановленого законом строку і чому не оскаржила свідоцтва
про право на спадщину отримане ОСОБА_1, пояснити не змогла.

Інші доводи відповідачки
викладені в скарзі не спростовують висновків суду, тому не можуть бути прийняті
до уваги, оскільки висновки суду відповідають дійсним обставинам справи.

Керуючись
ст. ст. 303, 309, 316 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду
М.Сімферополя АР Крим від 28 вересня
2006 року в частині
стягнення на користь ОСОБА_1. з ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_3. моральної шкоди та
орендної плати скасувати в цій частині ухвалити нове рішення про відмову
ОСОБА_1. в цій частині в задоволені позову.

В інший
частині рішення залишити без змін.

Рішення
може бути оскаржена    у касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його проголошення.