Справа №
Категорія № 19                                                                              інстанції-Шум Л. І.
Доповідач - Ляховська І.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

10 квітня 2007 року                         м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - БАРИЛЬСЬКОЇ А.П.
суддів -ЛЯХОВСЬКОЇ І.Є., СОКОЛАН Н.О., при секретарі - Бондаренко І.В.,
за участю - позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника
ВАТ "КЗРК" Дульського Анатолія Леонідовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційними скаргами Відкритого акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" та
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі на
рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 грудня 2005 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м. Кривому Розі про стягнення заборгованості по щомісячних
виплатах на відшкодування шкоди, компенсацію за несвоєчасну виплату сум, перерахунок щомісячних страхових виплат,

ВСТАНОВИЛА: 30
березня 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Відкритого акціонерного товариства "Криворізький
залізорудний комбінат" (далі - ВАТ "КЗРК") та Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі (далі - Відділення Фонду) про стягнення
недоплати по щомісячних сумах відшкодування
шкоди та страхових виплатах, компенсації за несвоєчасну
виплату зазначених сум та перерахунок щомісячних страхових виплат. На
обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач ВАТ "КЗРК" неправильно коригував суми відшкодування
шкоди, починаючи з 01 січня 1996 року, внаслідок чого виникла заборгованість.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 грудня 2005 року позов ОСОБА_1 задоволено частково: на користь позивача з ВАТ
"КЗРК" стягнуто заборгованість по щомісячних виплатах на
відшкодування

шкоди за період з 01 січня 1996 року по 01 квітня 2001 року в сумі 7162грн.21коп„ компенсацію за період з 01 січня 1998 року по 01 квітня 2001 року в сумі 4519грн. 09коп., а всього 11681грн,30коп., з Відділення Фонду -недоплату по щомісячних платежах з 01 квітня 2001 року по 01 грудня 2005 року в сумі 17864грн. 91коп., компенсацію за період з 01 квітня 2001 року по 01 січня 2005 року в сумі 3219грн.87коп.. а всього
21084грн.78коп., а також щомісячні страхові виплати в сумі 582грн.25коп., починаючи з 01 грудня 2005 року.

Відповідач ВАТ «КЗРК» в апеляційній скарзі ставить
питання про скасування рішення суду в частині стягнення з нього сум та
направлення справи на новий розгляд, посилаючись на
те, що судом не з'ясовано питання фактичного підвищення тарифних
ставок за період з 01.07.1994р. по 01.05.2000р. та необгрунтовано застосовані коефіцієнти підвищення тарифних ставок. Крім того, на його думку, судом необгрунтовано
застосована компенсація.

Відділення Фонду в своїй апеляційній скарзі також просить
скасувати рішення суду та направити справу на новий розгляд, посилаючись на те,
що Відділення Фонду є неналежним відповідачем по
справі. Відповідач вважає, що судом неправильно застосований п. 28 Правил
відшкодування шкоди, оскільки необгрунтовано застосовані
коефіцієнти підвищення тарифних ставок (2,5 з 01.01,1996р., 1,25 з
01.06.1997р.) замість коефіцієнтів фактичного підвищення середньої заробітної плати, яке відбулося внаслідок змін в структурі
заробітної плати. Крім того, на думку
відповідача, судом необгрунтовано стягнена компенсація та
порушені строки позовної давності.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ВАТ
"КЗРК" підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції і сторонами не
оспорюється» ОСОБА_1 з 1961р. по 1985р. працював
ІНФОРМАЦІЯ_1 у шкідливих умовах праці на шахті
"Батьківщина" ВАТ "КЗРК", де втратив професійну працездатність. Згідно висновку МСЕК у 1980р. позивачеві встановлено
втрату професійної працездатності в розмірі 45%. При переогляді МСЕК 14.07.1993р. йому було встановлено 40% втрати працездатності безстроково.

Відповідач ВАТ "КЗРК" призначив позивачеві
щомісячне відшкодування шкоди, виходячи із середнього
заробітку за професією позивача за січень-квітень 1992 року, проте між сторонами виник спір з приводу
застосування до сум відшкодування шкоди
коефіцієнтів підвищення тарифних ставок,

потакаючи з 01 січня 1996 року.

Стягуючи з ВАТ "КЗРК" суми недоплачених виплат
за період з 01 січня 1996 року, суд не звернув уваги на норми ст. 71 ЦК 1963р. (з урахуванням правила п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003р.) та на роз"яснення, викладені в пунктах 1,1-1,1-2,22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (з наступними змінами), згідно з якими загальний строк, у межах якого
особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого
права (позовна давність), встановлюється тривалістю у три роки. У випадку, коли
вимоги потерпілого стосуються перерахунку сум щомісячних платежів, раніше
визначених судом або роботодавцем (у тому числі й у разі неправильного
обчислення суми щомісячних платежів) при задоволенні
позову, кошти стягуються за час, що не перевищує
трьох останніх років, які передували моменту звернення особи до суду.

Крім того, відповідно до пункту 28 Правил перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної
працездатності не може бути більшим від середнього заробітку відповідного працівника (після підвищення тарифних
ставок) за умови його роботи протягом повного календарного
або у перерахунку на повний календарний місяць роботи.

Вирішуючи спір суд не звернув уваги на зазначене
положення й не з'ясував розмір середньомісячного заробітку відповідного
працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи протягом
повного календарного місяця або у перерахунок на повний
календарний місяць роботи, та чи не буде перевищувати
розмір відшкодування нарахованого позивачу встановлені обмеження.

В зв'язку з тим, що судом першої інстанції
неправильно застосовано норми матеріального права, ухвалене
рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

В зв'язку з тим, що суд першої
інстанції неправильно застосував норми матеріального права, розглянув не всі
позовні вимоги, і цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції, ухвалене рішення підлягає скасуванню з направленням справи
на новий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 307, 311 ч. 1 п. 4. 5, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.
Кривому Розі та Відкритого акціонерного товариства "Криворізький
залізорудний комбінат" задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 16 грудня 2005 року
скасувати.

Справу направити на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом  двох місяців
з дня набрання нею законної сили.