АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30
січня 2007 року                                                              м. Вінниця

Колегія  суддів
судової  палати  з
цивільних   справ   Апеляційного   суду Вінницької області у складі:

головуючого : Ковальчука О.В., суддів : Іващука В.А., Колоса С.С., при секретарі: Цехмістер О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право на
спадщину за законом недійсним, визнання права власності на 1/2 частину
спадкового майна та стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2006
року,

установила:

Рішенням
Немирівського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2006 року
постановлено:

Позов частково задовольнити.

Визнати частково
недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Немирівською
державною нотаріальною конторою 18 квітня 2002 року, зареєстроване в реєстрі за
НОМЕР_1, яким посвідчено, що спадкоємцем на майно ОСОБА_3., померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, є її син ОСОБА_2, який проживає у АДРЕСА_1.

Визгіати за ОСОБА_1 право власності
на 1/2 частину спадкового майна, яке залишилось після смерті
ОСОБА_3., в тому числі на квартиру НОМЕР_2 з відповідною частиною господарських
будівель, яка належала їй на підставі рішення Немирівського районного суду від
05 червня 1968 року та знаходиться вАДРЕСА_1.

Стягнути з
ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. 4 544
грн. незаконно отриманих і привласнених коштів з фонду "Взаєморозуміння і
примирення", 138 грн. 94 коп. оплаченого державного мита та 30 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Справа
№22 - 106   2007 р.        Категорія:
26        Головуючий у суді першої
інстанції Підлипняк М.Д. Доповідач:
Ковальчук О.В.

2

В решті позовних вимог - відмовити.

Судом першої
інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1. є
рідні брат і сестра.

Після смерті їх
матері ОСОБА_3., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилась
спадщина, яка складається з 1/2 частини одного одноповерхового із шлакобетону
житлового будинку з господарськими будівлями (житловою площею всього будинку
45, 04 кв. м, що знаходиться уАДРЕСА_1, що належала померлій на підставі
рішення Немирівського районного суду від 05 червня 1968 року.

ОСОБА_2 при
житті матері та після її смерті проживав в належній матері частині будинку, а
після смерті вступив у володіння її майном. 11 жовтня 2001 року ОСОБА_2
звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Після смерті
матері ОСОБА_1. також
вступила в управління та володіння майном померлої, що виразилось у ремонті та
заміні підлоги у квартирі матері, ремонті огорожі господарства, догляді за
двором, прийняті участі з членами своєї сім'ї у зборі урожаю на городі матері,
проведенні штукатурку квартири матері із
зовнішньої сторони, отриманні частини коштів з фонду
"Взаєморозуміння та примирення", придбанні матеріалу на перекриття
будинку.

Таким чином,
керуючись положеннями ст.549 ЦК
Української РСР 1963 року, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1. та ОСОБА_2 є
спадкоємцями померлої матері та мають рівні права на спадщину за законом.

Однак, ОСОБА_2 в
нотаріальних органах не повідомив про наявність іншого спадкоємця, який також
прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном,
оформив свідоцтво про право на спадщину лише на своє ім'я, приховав від іншого
спадкоємця факт отримання свідоцтва про право на спадщину, чим порушив право ОСОБА_1. на частину
спадщини, яка належала їй за законом.

За таких
обставин суд дійшов висновку про задоволення вимог позивачки про визнання
частково недійсним зазначеного свідоцтва про право власності та стягнення з
ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1
4 544 грн. незаконно отриманих ним і привласнених коштів з фонду
"Взаєморозуміння і примирення", а також судових витрат.

У апеляційній
скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити
у задоволенні позову, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення
для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення у межах заявлених вимог та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення останньої.

Встановивши,
що за вищенаведених обставин позивачка прийняла спадщину після смерті її матері
протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, суд дійшов вірного висновку
про визнання частково недійсним виданого відповідачу свідоцтва про право на
спадщину від 18 квітня 2002 року та про стягнення з відповідача на користь
позивачки 4 544    грн.       незаконно

3

отриманих ним і привласнених коштів
із фонду "Взаєморозуміння і примирення".

Доводи апелянта
про те, що позивачка не довела факту прийняття нею спадщини протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини, спростовуються показами свідка ОСОБА_6 про
те, що після смерті спадкодавця він разом з чоловіком позивачки у кімнаті, де
до смерті проживала спадкодавець, ремонтував підлогу, потім допомагав ставити
новий паркан, а у 2003 році - штукатурити будинок. Зазначені покази свідка
відповідач не спростував, а допитані за його клопотанням свідки ОСОБА_4. та ОСОБА_5 пояснили, що
вони на прохання ОСОБА_2. виконували у його частині будинку деякі ремонтні
роботи, не заперечували, що крім них тоді у тій же частині будинку ще хтось міг
робити ремонтні роботи(а.с.68-69). За таких обставин не можна також погодитись з доводами апелянта про невірну оцінку судом
доказів у справі.

Доводи апелянта
про пропуск позивачкою строку позовної давності не можна визнати
обґрунтованими, оскільки судом встановлено, що позивачка дізналась про
порушення її права на спадщину лише влітку 2006 року, чого відповідач не
спростував, тому суд дійшов вірного висновку, що з цього часу починається
перебіг строку позовної давності.

Рішення ухвалено
з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

ух валила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Немирівського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2006 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Протягом
двох місяців з дня набрання законної сили ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного
Суду України.