Справа №22-ц-1327/2007р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 лютого 2007 року колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеля­ційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді: Дралло І.Г.

Суддів: Берзіньш B.C.

М»ясоєдової Т.М., при
секретарі Бахтагарєєвій М.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в М.Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа СМБРТІ, про зміну частки в спільній частковій
власності за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду
М.Сімферополя Автономної Республіки Крим від
04 грудня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну частки в спільній частковій власності.
Вимоги мотивовані тим, що сторонам на праві спільної часткової власності
належить домоволодіння АДРЕСА_1. Оскільки в спірному
домоволодінні 23.06.2004р. введено в експлуатацію літер „І", у зв'язку з
чим розмір ідеальних часток змінився,
просила визначити їй 52100 частки, а відповідачу -48100.

Відповідач позов не
визнав і пояснив, що літер „І" введений позивачкою до експлуатації не
законно, оскільки знаходиться на його земельній ділянці, від дачі згоди на його
будівництво відмовився.

Рішенням
Залізничного районного суду М.Сімферополя Автономної Республіки Крим від 04 грудня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Змінено розмір ідеальних часток співвласників в домоволодінні АДРЕСА_1 і визначено в даному домоволодінні
ОСОБА_1- 52/100 частки,
ОСОБА_2 -48/100 частки.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить
питання про скасування рішення суду та просить ухвалити нове рішення, яким
визнати за сторонами по справі право власності на рівні частки в домоволодінні АДРЕСА_1 -50/100 частки за кожним, посилаючись на те,
що висновком експертизи неправильно визначені ідеальні долі співвласників
домоволодіння, згоди на забудову він не давав.

В
засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги,
ОСОБА_1проти них заперечувала.

Обговоривши наведені у скарзі доводи та перевіривши матеріали справи,
колегія дійшла висновку,
що апеляційна скарга  задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.303,308 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення, суд виходив із обгрунтованності позовних вимог
ОСОБА_1.. Такі висновки
суду узгоджуються з положеннями чинного законодавства, обставинами справи.

Так ст.357ч.З ЦК України передбачено, що
співвласник має право на відповідне збільшення
своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного
майна зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням
встановленого порядку використання спільного майна.

Згідно зі
ст.10,11,60 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів,
наданих особами, які беруть участь у справі. Кожна особа повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом
встановлено, що сторонам на праві спільної часткової власності належить домоволодіня АДРЕСА_1. Відповідно до свідоцтв про право на
спадщину за законом від 11.03.2004 року
реєстр НОМЕР_1 та
реєстр НОМЕР_2 ОСОБА_1на
праві власності в спірному будинку належить 27100 часток, а ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право власності від 05.07.1978р.
НОМЕР_3 - 73100 часток. Позивачкою за свої кошти за згодою співвласника Кожущенко збудовано жилий будинок
літ. «І», який є невід»ємною часткою домоволодіння
АДРЕСА_1. Цю побудову 23.06.2004р. введено в експлуатацію
відповідно до акту державної технічної комісії, затвердженого інспекцією ДАБК М.Сімферополя 22.06.2004р.(а.с.7,8). Висновком експерта від 25.02.2005р. стверджується, що з
урахуванням збудованого позивачкою літ. «І» її доля в домоволодінні складає 52100 частки, а доля відповідача Кожущенко складає 48100 частки(а.с.25,41).

За таких обставин суд
правильно прийшов до висновку про обгрунтованність позову.

Доводи апелянта про те,
що висновком експертизи неправильно визначені ідеальні долі співвласників
домоволодіння, оскільки враховані самовільно збудовані сараї літ. «Ж», літ.
«О», літ. «К» та ганок, навіс
літ. «і», тамбур літ. «а» з козирком, уборна літ. «Л», згоди на забудову він не
давав, неспроможні та спростовуються матеріалами справи, зокрема нотаріально
засвідченою заявою Кожущенко про згоду на забудову(а.с.14).
Із висновку експерта слідує, що сараї літ. «Ж», літ. «О», літ. «К» та навіс літ.
«і» в розрахунок часток в домоволодінні не брались як самовільні(а.с.31);
відповідно до повідомлення СМБРТІ Залізничному райвиконкому від 02.03.2004р.(а.с.5) самовільними є тільки вищезазначені
сараї та навіс, доказів про самовільність інших забудов суду не надано.

Не можуть бути взяті до уваги і посилання апелянта на неправомірність використання судом експертизи,
проведеної в іншій цивільній справі, оскільки ця експертиза проводилась на підставі ухвали суду, компетентною особою,
експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за
ст.ст.384,385 КК України і, відповідно до
ст.ст.58,59 ЦПК України, є належним та допустимим доказом; заяви про призначення нової чи додаткової експертизи в ході
розгляду справи відповідач в порядку,
передбаченому ст.ст.133,134 ЦПК України, не подавав. Між тим, ст.11ч.ч.1,2 ЦПК
України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Оспорюючи
висновки суду, апелянт не надав доказів, які б їх спростовували. Підстав для
скасування рішення суду за доводами апеляційної скарги немає.

З урахуванням
наведеного, керуючись ст.ст.303,308  Цивільного
процесуального кодексу
України, колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити. Рішення Залізничного районного суду М.Сімферополя Автономної Республіки Крим від 04 грудня 2006 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі двох місяців.