4 квітня 2007 року                                                                                  м.
Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
Пшонки М.П.,                               Прокопчука Ю.В.,                       Романюка  Я.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до КСП “Чоповицьке” про поновлення на
роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, визнання незаконними наказів, недійсними записи в трудовій
книжці та зобов'язання внести виправлення до неї, видачі дублікату трудової
книжки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малинського районного суду  Житомирської області від 23 березня 2005 року
та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від                     13 грудня 2006 року,
в с т а н о в и л а:
У березні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним
позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 30 січня 2001 року він працював ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідача. За невиконання рішення
правління про повернення техніки, яка знаходиться у нього дома та за виявлені
мішки зерна при інвентаризації, він наказом НОМЕР_1 був звільнений з посади комірника за
пунктом 2 статті 41 КЗпП України. За вказаний проступок наказом НОМЕР_2 він незаконно був переведений з посади
комірника на іншу посаду. Вважаючи, що адміністрація КСП “Чоповицьке” прийняла
незаконне рішення про його перевід і не мала підстав виразити йому недовір'я,
позивач просив задовольнити його позов.
Рішення Малинського
районного суду Житомирської області від 23 березня 2005 року ОСОБА_1 поновлено на роботі ІНФОРМАЦІЯ_1. З відповідача на користь позивача
стягнуто 2025 грн. 24 коп. заробітної плати за час вимушеного прогулу та 2000
грн. на відшкодування моральної шкоди.

Визнано незаконними накази
по колективному сільськогосподарському підприємству “Чоповицьке” НОМЕР_1 про звільнення позивача з посади
завідуючого складом; від 17 лютого 2004 року про призначення позивача на посаду
ІНФОРМАЦІЯ_3; від 23 березня 2004 року про
звільнення позивача з посади ІНФОРМАЦІЯ_3; визнано недійсними записи ІНФОРМАЦІЯ_2 в трудовій книжці і зобов'язано
відповідача внести відповідні записи у трудову книжку. У задоволенні інших
вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 13 грудня 2006 року рішення районного суду скасовано і
ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_1 у позові.

У касаційній скарзі
ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення апеляційного суду, мотивуючи
свою вимогу порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК
України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права, відсутні передбачені статтею 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 332, 337 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської
області від 13 грудня 2006 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                            Прокопчук Ю.В.                             Романюк
Я.М.