РІШЕННЯ іменем України

13 лютого 2007 року
м. Ужгород

Судова колегія палати із цивільних справ апеляційного
суду Закарпатської області в складі:

головуючого -
Куцина М.М., суддів- Чужа Ю. Г.,
Кожух О. А. при секретарі -
Шпонтак В. В.

з участю :
апелянта ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, представника Ужгородської транспортної прокуратури Стахов Ю. В. та
представника Ужгородської вагової дільниці (ЛВЧ-5) Орлецького В. Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Ужгороді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від 20 листопада 2006 року по справі за
позовом Ужгородського транспортного прокурора в інтересах Ужгородської пасажирської
дільниці до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Ужгородський транспортний прокурор в інтересах
Ужгородської пасажирської дільниці звернувся з позовом до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди ,

Відповідач в позовній заяві зазначав, що він 28 травня 2005 року, працюючи
старшим провідником приміського поїзду НОМЕР_1
сполученням ІНФОРМАЦІЯ_1 при виконанні своїх службових обов'язків на
підставі трудового контракту та будучи матеріально відповідальною особою згідно
договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, втратив
переданий йому під розписку касовий апарат для обслуговування пасажирів, чим
спричинив Ужгородській пасажирській вагонній дільниці (ЛВЧ-5) збитки на суму 5823.00 гривень.

Позивач, посилаючись на зазначені в позовній заяві
обставини справи, в суді першої інстанції просив стягнути з відповідача на
користь Ужгородської пасажирської дільниці 5823.00 гривень.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20 листопада 2006 року позов
прокурора задоволено в повному обсязі.

Справа №:
22ц-180/07

Доповідач: Куцин М. М.

На дане рішення відповідач по справі подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального
права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити по
суті позовних вимог.

Позивач посилається на те, що судом не враховано той
факт, що касовий апарат був у нього викрадений, з ним не укладався договір про
повну матеріальну відповідальність, у цьому договорі мається не його підпис, а
іншої людини.

У суді апеляційної інстанції відповідач та його
представник апеляційну скаргу підтримали частково та погодилися на
відшкодування шкоди в сумі 1600
гривень.

У суді апеляційної інстанції прокурор та представник
Ужгородської пасажирської дільниці просять зменшити розмір відшкодування
заподіяної шкоди й стягнути з відповідача на користь Ужгородської пасажирської
дільниці дійсну вартість касового апарату "Спекка" в сумі 1600 гривень.

Заслухавши осіб, які взяли участь в розгляді справи,
дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду
зміні з наступних підстав.

Приймаючи рішення про стягнення з відповідача заподіяної
шкоди на користь Ужгородської пасажирської дільниці, суд першої інстанції,
визначаючи розмір заподіяної шкоди виходив із розрахунку, наданого бухгалтерією
позивача від 26 вересня 2006 року, який
визначено на підставі "Порядку визначення розміру шкоди від розкрадання,
нестачі, знищення, псування матеріальних цінностей", затверджений
Постановою КМУ від 22 січня 1996 року за № 116, яким визначено
загальну суму відшкодування збитків у сумі 5823 гривень.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна, так
як вони не відповідають обставинам справи, оскільки суд неправильно застосував
матеріальне право, тобто зазначену постанову. У зв'язку з чим рішення суду
підлягає зміні.

Представником Ужгородської транспортної прокуратури та
Ужгородської прокуратури при огляді письмових документів визнається факт того
що, у договорі про повну відповідальність від 25 грудня 2003 року та трудовому
контракті відповідача маються підписи, які істотно відрізняються.

Окрім цього, представники позивача в суді першої
інстанції зменшили розмір відшкодування заподіяної шкоди з 5823 гривень на 1600
гривень, посилаючись на те, що з врахуванням амортизації та часу використання
зазначеного касового апарату його балансова вартість складає 1600 гривень.

У суді апеляційної інстанції позивач та його представник
погодились добровільно відшкодувати заподіяну шкоду.

Отже, судова колегія  приходить до переконання, що в місцевого суду
не було правових підстав для покладення на відповідача повної матеріальної
відповідальності відповідно до розрахунку в суму 5823 гривень, оскільки позивачі по справі повинні були у
відповідності до ст. 10 ЦПК
України повинні були довести за допомогою належних та допустимих доказів, із
урахуванням положень ст. ст.57-59 цього Кодексу, оскільки відповідач по справі
в суді першої інстанції звертав увагу судді, що договір про повну матеріальну
відповідальність є підписаний не ним, а іншою особою. Позивачами по справі це
твердження відповідними доказами спростовано не було.

За
таких обставин судова колегія вважає, що з відповідача на користь позивача слід
стягнути балансову вартість касового апарату "Спекка" в сумі 1600 гривень, яка є
не більшою його середньомісячного заробітку.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача
ОСОБА_1 стягнути на користь держави 51
гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 209,
307,309,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити часткового. Рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 20 листопада 2006 року змінити. Стягнути з ОСОБА_1 на
користь Ужгородської транспортної дільниці Львівської державної залізниці
(ЛВЧ-5) заподіяну шкоду в сумі 1600 гривень та на користь держави 51 гривень
судового збору.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення, однак, може бути оскаржено до Верховного Суду України протягом
двох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий :

Судді:

З