Справа
№2-880/2006 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 січня 2007 року   Балаклійський районний суд Харквської
області в складі : головуючого
- судді ТІМОНОВОЇ
В.М.,

при секретарі -
Бузницькій Ю.В.,

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія цивільну справу
за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2006 року ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб, який
було укладено з відповідачем 25
лютого 1971 року , від якого
неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається
на те, що за період спільного проживання з відповідачем вони не створили міцної
сім'ї, між ними склалися неприязні відносини, що призвело до припинення шлюбно-сімейних
відносин ще 28 років
тому.

В попередньому
судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги і наполягала на розірванні шлюбу, оскільки сім'я існує лише формально.

Відповідач в
судове засідання не з'явився, однак відповідно до Конвенції про правову
допомогу і правових відносинах по цивільним, сімейним, кримінальним справах був допитаний у якості відповідача.
Згідно протоколу судового засідання Нерюнгринського міського суду
Республіки Саха від 09 вересня 2006 року, ОСОБА_2
позов про розірвання шлюбу визнав, посилаючись на те, що разом сторони не
проживають з 1977 року, та
не заперечував, щоб справа слухалася за місцем проживання позивачки без його
присутності.

Виходячи з
наведеного, суд вважає можливим постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання, оскільки відповідач визнав
позов.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судовим
розглядом з'ясовано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають
у зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 1971 року ( а.с. 5). Неповнолітніх дітей сторони не мають.

Із пояснень
позивачки вбачається, що подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, оскільки
між ними склалися неприязні відносини, які привели до припинення
шлюбно-сімейних відносин у 1977
році. Всі ці роки сторони проживали окремо один від одного і ніяких стосунків не підтримували. Примирення між ними
неможливе.

Відповідач у своїх поясненнях підтвердив , що сім'я фактично припинила своє існування в 1977 році.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін.

Суд вважає необхідним покласти витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС на позивачку, оскільки вона на цьому
наполягала.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 215 України,
ст.ст. 106, 110-112 СК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Шлюб між
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, зареєстрований Нововільвеньскою селищною радою Горнозаводського району Пермської області 25 лютого 1971 року, актовий запис заНОМЕР_1 розірвати.

Стягнути з
ОСОБА_1держмито в сумі 17 грн.

ОСОБА_2від
сплати держмита звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.