Справа №
22ц-1092/2007                          Головуючий у 1 інстанції Полякова С.А.
Категорія -21                                           Доповідач Ігнатова Л.Є.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2007
року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Краснощокової Н.С., суддів Ігнатової Л.Є.,
Маширо О.П. при секретарі Тимченко Г.В. розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Донецьку цивільну справу за
апеляційною    скаргою    ОСОБА_1
на   рішення Єнакіївського
міського суду Донецької області від 5 грудня 2006 року   по справі за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції   Фонду   соціального
страхування   від   нещасних
випадків   на виробництві та
професійних захворювань України в м. Єнакієве Донецької області    про
відшкодування    моральної    шкоди,
заподіяної    умовами виробництва.

Заслухавши
доповідача, пояснення позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги,
представнива відповідача, який просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення
суду залишити без зміни, перевіривши в обсязі апеляційної скарги досліджені
судом по справі докази, суд, -

встановив:

ОСОБА_1
звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення Єнакієвського
міського суду Донецької області від 5 грудня 2006 року, яким його позовні
вимоги задоволені частково і на його користь з відділення виконавчої дирекції
фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.Єнакієве у відшкодування моральної шкоди
стягнуто 8 тисяч гривень. Позивач просить вказане рішення суду змінити та
стягнути на його користь з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 35 000 грн. Вважає, що
висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. А саме, суд стягнув
на його користь з відповідача необгрунтовано малу суму у відшкодування
моральної шкоди і ця сума невідповідає ступеню тяжкості перенесених їм
моральних страждань. Суд не врахував, що він був звільнений з роботи за станом здоров я, за висновком
МСЕК   йому не можна займатись тяжким фізичним трудом. На теперішній час
стан його здоров"я погіршився.

Апеляційний суд
вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без зміни
з наступних підстав.

Судом першої
інстанції встановлено, що позивач працював на підприємствах вугільної
промисловості з 1982 року по
квітень 2004 року.
При виконанні трудових обов'язків отримав професійне захворювання -вібраційну
хворобу другої стадії. Згідно висновку МСЕК від 18.03.2004 року вперше йому
встановлено 40% вирати професійної працездатності та визнаний інвалідом 3 групи
Висновком МСЕК від 31.03.2005 року підтверджено 40% втрати професійної
працездатності та 3 група інвалідності.

Внаслідок професійного захворювання значно погіршився стан здоров"я позивача,
змінився його звичайний спосіб життя. Він відчуває постійний дискомфорт,
фізичний біль, вимушений постійно проходити курс лікування. Окрім фізичних,
позивач також зазнав і моральних страждань.

Задовольняючи
частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що факт
спричинення позивачу моральної шкоди випливає з факту його професійного захворювання.
Ушкодження стану здоров"я позивача через професійне захворювання,
необхідність лікування, фізичний біль, обмежання у праці порушення нормальних
життєвих стосунків і таке інше призвели до певних моральних страждань.

Такий висновок
суду є підставним та обгрунтованим матеріалами справи, наданими у справі
доказами.

На думку
апеляційного суду визначаючи розмір морального відшкодування, суд першої
інстанції у повній мірі врахував наведене, навів відповідних мотивів визначення
саме такої суми відшкодування. Тому розмір зробленого судом морального
відшкодування відповідає ступеню моральних страждань позивача. Крім того, при
ухваленні рішення судом першої інстанції дана відповідна оцінка глибини
фізичних та душевних страждань позивача у зв"язку з виявленням професійного
захворювання. При цьому суд виходив з принципу розумності і зваженості, тих
наслідків, які мають місце у зв"язку з ушкодженням здоров"я. З
урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення слід
залишити без зміни, а апеляційну скаргу відхилити, оскільки її доводи не
впливають на висновки суду.

Згідно із ст.308
ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо
встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

На думку апеляційного суду оскаржуване рішення відповідає діючому законодавству,
тому       підстав       для
його       скасування       немає.

Керуючись ст. ст. 308, 313-315 ЦПК України,
апеляційний суд,-.

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Єнакієвського міського суду Донецької області від 5 грудня 2006
року залишити без зміни.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців
безпосередньо до Верховного Суду України.