Справа
№ 2-498/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

06 лютого 2007 року.
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді -
Поймай Ю.С.

при секретарі - Марискіній О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2006
року ОСОБА_1 звернулась
в суд з вищеназваним позовом.

В своїй позовній
заяві вказувала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25.12.1993 року, даний шлюб
для сторін є першим. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейно-шлюбні
відносини між ними були припинені в 2004
році по причині того, що сторони мають різні погляди на життя та на
вирішення сімейних проблем, внаслідок чого в сім'ї виникали сварки, які
призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги, примирення вважає
неможливим. А тому позивач просила суд шлюб розірвати. Місце проживання доньки
визначити з нею, витрати, пов'язані з розірванням шлюбу покласти на відповідача.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила
суд позов задовольнити.

Відповідач позов визнав.

Суд, заслухавши
пояснення сторін, давши аналіз і оцінку наданим доказам, знаходить, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного
Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено,
що сторони 25 грудня 1993 року
зареєстрували шлюб, котрий для сторін є першим. Від даного шлюбу мають
неповнолітню доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбно-сімейні
стосунки між сторонами були припинені в серпні 2004 року, і з цього часу вони ніяких сімейних стосунків не
підтримують. Небажання підтримувати сімейні стосунки, викликане не випадковими
причинами і підтверджено в судовому засіданні серйозними доводами.

На підставі
встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше
спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам
сторін по справі.

Суд вважає
необхідним місце проживання неповнолітньої доньки сторін, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити разом
з позивачем - ОСОБА_1.

Витрати по
розірванню шлюбу за його згодою необхідно покласти на відповідача, у вигляді
необхідності сплати мита на користь держави у розмірі 17 грн. 00 коп. за
одержання свідоцтва про розірвання шлюбу. Позивача у зв'язку з цим необхідно
звільнити від сплати мита на користь держави.

Керуючись ст.ст.
14,57-59,208,209,212-215,218
ЦПК України, ст.ст. 104,105,110,112
Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб,
зареєстрований 25 грудня 1993 року в
Кременчуцькому Палаці шлюбів, між ОСОБА_2, 1974 року народження
та ОСОБА_1, 1974 року народження,
актовий запис за НОМЕР_1
- розірвати.

При видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2
держмито на користь держави в сумі 17
грн.00 коп.

ОСОБА_1 від
даного виду платежу звільнити.

Місце проживання
неповнолітньої доньки сторін, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити з
матір'ю - ОСОБА_1.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський
районний суд м. Кременчука шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
рішення протягом десяти днів з дня проголошення та апеляційної скарги на
рішення суду протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне
оскарження рішення суду.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження,
апеляційної скарги у випадку їх спільного чи окремого неподання або розгляду
справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: підпис

Копія вірна

Суддя: