АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2007
року                                                                м.
Вінниця

Колегія   суддів   судової
палати   з   цивільних
справ   Апеляційного   суду

Вінницької
області у складі:

головуючого : Іващука В А.,

суддів : Ковальчука О.В., Колоса С.С,

при секретарі : Цехмістер О.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення

перешкод у користуванні, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на

рішення
Барського районного суду Вінницької області від 01 листопада 2006

року,

установила:

В липні 2005 року ОСОБА_1 звернулась в суд із зазначеним позовом до

ОСОБА_2

Зазначала, що вона є власником 83/100
частини будинку по АДРЕСА_1.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 14 червня 2000

року було зобов'язано виконком Гаївської сільської ради скасувати рішення

НОМЕР_1 від 16
листопада 1993 року "Про
ремонт 1/2 частини жилого будинку на АДРЕСА_1",
яким було зобов'язано відповідача ремонтувати

жилий будинок (1/2
його частину). Зазначене рішення НОМЕР_1 було скасоване Гаївською сільською радою.

Відповідач без дозволу органу місцевої ради почав
проводити капітальний

ремонт своєї частини будинку. У зв'язку із цим ремонтом належна їй частина
будинку шкодиться та від будівельних робіт руйнується.

Просила винести рішення яким усунути перешкоди користування 83/100

частини будинку, розташованого в АДРЕСА_1,

зобов'язавши відповідача припинити капітальний ремонт
його частини будинку,

привести цю частину в стан до проведення капітального ремонту, а також

стягнути судові витрати.

Справа № 22
- 26      2007 р.        Категорія: 44        Головуючий у
суді першої інстанції Хитрук
В.М.

Суддя -
доповідач апеляційної інстанції Іващук В.А.

Рішенням Барського районного худу Вінницької області від 01 листопада

2006
року у задоволенні позову
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь

ОСОБА_2 судові витрати у сумі 200 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та

ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги,
посилаючись на неповне

з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та

процесуального права.

У доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що суд

безпідставно відмовив їй у задоволенні клопотання про поставлені питання

експерту.

Зазначила, що відповідач без згоди позивачки відрізав дах від її частини

будинку, який над частинами будинку був спільним.
Рішенням Гаївської сільської

Ради було дозволено проведення капітального ремонту відповідачу, але це

впливає на частину будинку позивачки. Зазначає також, що суд у рішенні

посилається на дозвіл виконкому Гаївської сільської Ради
від і 6 листопада
1998

року, яке визнано недійсним рішенням Барського районного суду (1998 рік).

Тобто, суд послався на документ, який визнаний недійсним.

Відповідач заперечував доводи апеляційної скарги
посилаючись на її

необґрунтованість та безпідставність. Просив апеляційну скаргу відхилити, а

рішення суду залишити без змін

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі
договору дарування від

24 лютого 1994
року ОСОБА_2 являється власником на 1/2 частки

зазначеного житлового будинку та земельної ділянки, що підтверджується

Державним актом на право власності на земельну ділянку
від 08 квітня
2004 року.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 02 липня 2003
року

ОСОБА_1 набула права власності на 83/100 частини цього житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Виконкому Гаївської сільської ради НОМЕР_2
від 16 листопада 1998 року відповідачу надано дозвіл на проведення ремонту належної йому частини АДРЕСА_1.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №718 від 28

серпня 2006 року при проведенні ОСОБА_2 будівельних та ремонтно-

будівельних робіт в належній йому частині зазначеного будинку, порушень

будівельних, санітарних та пожежних норм, які б вплинули на право

користування ОСОБА_1 її частиною будинку, не встановлено. Наявні

пошкодження конструктивних елементів будинку, виникли
внаслідок завершення

строку експлуатації будинку та внаслідок не проведення вчасно ремонтних
робіт

по усуненню фізичного і морального зносу.

Зверненнями позивачки ОСОБА_1 неодноразово розглядалися
комісіями

різних складів, якими було встановлено, що саме ОСОБА_1 не ремонтує

належну її частину глинобетонного будинку, що призвело до його руйнування

(а.с. 58,57,60,62,64).

Встановивши такі обставини суд відмовив у задоволенні
позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення у межах заявлених

вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для

задоволення останньої.

Суд першої інстанції, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на

підставі наданих доказів, правильно установивши обставини
справи, правильно

визначив правовідносини, дійшов вірних висновків та правильно застосував

правові норми до встановлених правовідносин.

Переконливих доводів у обгрунтування своїх вимог у суді першої
інстанції"

позивачка   не навели.

Відповідно ст.308
ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну

скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив

рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може

бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише

формальних міркувань.

Відповідно ч.З ст.309 ЦПК України порушення норм
процесуального права

можуть бути підставою для скасування або зміни рішення,
якщо це порушення

призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги не можна визнати обгрунтованими. Такі доводи

не спростовують висновків суду.

Відповідно ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній
власності

жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність,

провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт,
утримувати в порядку

придомову територію.

Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку

(квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним
кодексом України.

Виходячи із вказаних обов'язків
позивач діяв у межах визначених законом.

Крім цього із матеріалів справи вбачається, що саме бездіяльність

відповідача у справі по виконанню обов'язків з забезпечення поточного та

капітального ремонту належної йому частини будинку може призвести до

негативних наслідків.

Виходячи із висновків проведеної судової
будівельно-технічної експертизи

№718 від 28
серпня 2006 року, позивач не
порушує прав та інтересів позивачки,

тому висновки суду є обґрунтованими та не суперечать вимогам закону:

Виходячи із матеріалів справи ( а.с.44, 45, 47, 48,
49-50) будинок

знаходиться в аварійному стані та потребує капітального
ремонту. Відповідачем

проведено основні роботи по капітальному ремонту своєї
частини будинку, тому

вимоги позивачки про приведення належної позивачу частини
будинку у стан до

капітального ремонту не можуть бути задоволеними, оскільки є очевидним

неможливість приведення вказаної частини будинку у стан в
якому перебувала ця

частина будинку до початку капітального ремонту.

Крім цього, суд може постановити рішення про зобов'язання особи

провести відповідну перебудову за позовом відповідного
органу державної влади

або органу місцевого самоврядування. За встановленими
обставинами зазначені

органи до суду із позовом не звертались.

Рішення     постановлено     з
додержанням     вимог     матеріального     та

процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308,
313,

314
ч.1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів.

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Барського районного суду Вінницької області від 01 листопада

2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення.

Протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвала може бути

оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду
України.