Справа
№2-1526/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23      липня 2007 року                                                                          м.
Запоріжжя

Орджонікідзевський
районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого
судді                                                                                 Гончар
М.С.

при
секретарі                                                                                         Бринош
Н.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя . при попередньому
розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу
№4 Дніпровського титано-магнієвого заводу,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  третя особа - сьома Запорізька державна
нотаріальна контора про визнання права власності на майно внаслідок спадкування
за законом,  -

ВСТАНОВИВ:

24      квітня 2007 року ОСОБА_1. звернулась до
суду з позовом до ЖБК №4 Дніпровського титано­ - магнієвого заводу,  ОСОБА_2.,
ОСОБА_3.,  третя особа - сьома
Запорізька державна нотаріальна контора,
в якому зазначала наступне. В квартиру АДРЕСА_1 в м. Запоріжжя позивачка
зі своїм чоловіком ОСОБА_4. та сином ОСОБА_3. вселилася 5 квітня 1978 року на
підставі ордеру НОМЕР_1,  виданого за
рішенням загальних зборів ЖБК №4 Дніпровського титано - магнієвого заводу,  членом якого був її чоловік. У 1985 році вони
повністю сплатили пайовий внесок у сумі 3299 крб. 66 коп. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
чоловік позивачки. Спадкоємцями померлого мали б бути позивачка та сини

померлого -
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 Однак,  сини померлого до державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття спадщини не зверталися. Лише позивач фактично
прийняла зазначену спадщину у вигляді квартири. Спадкодавець не встиг
зареєструвати своє право власності у ОП «ЗМБТІ»,  тому позивачка не може оформити право
власності на спадщину у вигляді квартири через нотаріальну контору. В зв'язку
із чим,  позивач просить визнати за нею
право власності на квартируАДРЕСА_1 у м. Запоріжжі

У судовому засіданні 23 липня 2007
року позивач ОСОБА_1. підтримала викладене у своїй позовній заяві,  наполягала на своїх позовних вимогах,  просила їх задовольнити,  визнати за нею право власності на квартиру
АДРЕСА_1 у м. Запоріжжі.

Відповідач ОСОБА_2,  ОСОБА_3 та представник ЖБК №4 Дніпровського
титано - магнієвого заводу - голова правління Тимофієнко Л.О. у судовому
засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі,  не заперечували проти визнання за позивачем
ОСОБА_1. права власності на квартиру АДРЕСА_1 у м. Запоріжжі.

Представник третьої особи - Сьомої
Запорізької державної нотаріальної контори у судове засідання 23 липня 2007
року не з'явився,  про час і місце
розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином,  про причини неявки свого представника третя
особа суд не повідомила.

Виходячи з наведеного,  суд вважає,
що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього
судового засідання.

Заслухавши пояснення позивача,  відповідачів,
вивчивши матеріали справи,  суд
вважає,  що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено,  що квартира АДРЕСА_1 у м. Запоріжжі є
кооперативною квартирою і раніше відносилась до житлового фонду ЖБК № 4
Дніпровського титано­магнієвого завод".

За ордером ця квартира надавалась
члену кооперативу - спадкодавцю ОСОБА_4 (ордер НОМЕР_2).

Пайові внески за вищезазначену
квартиру у сумі 3299 крб 66 коп. сплачено в повному обсязі в 1985 році,  що підтверджується довідкою ЖБК № 4
Дніпровського титано - магнієвого заводу № 50 від 03 квітня 2007 року та
поясненнями представника кооперативу,
наданими в судовому засіданні.

Згідно із ст. 15 Закону України
«Про власність» від 07.02.1991 року член житлового,  житлово-будівельного кооперативу,  який повністю вніс свій пайовий внесок за
квартиру,  надані йому в
користування,  набуває права власності на
це майно.

Звідси,  ОСОБА_4. набув права власності на квартиру
АДРЕСА_1 м. Запоріжжі. Однак,  він не
встиг до своєї смерті зареєструвати право власності на квартируАДРЕСА_1 у м.
Запоріжжі в ОП «ЗМБТІ» .

На час надання кооперативної
квартири за ордером та повної сплати пайового внеску за квартиру у 1985
році,  ОСОБА_4. перебував у шлюбі із
позивачем ОСОБА_1.,  актовий запис № 14
від 06 вересня 1969 року,  що
підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_3,  виданим Новоуспенівською сільською радою
Веселівського району Запорізької області 06 вересня 1969 року.

Відповідно до ст. 16 Закону України
«Про власність» майно,  нажите подружжям
за час шлюбу,  належить їм на праві
спільної сумісної власності.

Таким чином,  квартира АДРЕСА_1 м.
Запоріжжі є спільною    сумісною
власністю подружжя ОСОБА_4. та ОСОБА_1.

Згідно
із ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України УРСР від 20.06.1969 року,  який діяв на той час,  в разі поділу майна,  яке є спільною сумісною власністю
подружжя,  їх частки визнаються рівними.

Таким
чином,  частка кожного із подружжя   ОСОБА_1 в
квартирі АДРЕСА_1 у м. Запоріжжі як спільному сумісному майні,  складає 1/2 частку.

ОСОБА_4.
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть НОМЕР_4).

На цей
час діяв Цивільний кодекс УРСР 1963 року,
тому саме його нормами слід керуватись.

Заповітів
спадкодавець ОСОБА_4. не складав,  тому
успадкування його спадщини у вигляді 1/2

частки
квартири АДРЕСА_1 у м. Запоріжжі повинно здійснюватись за законом.

Спадкоємцями
першої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4. мали б бути у рівних
частках,  тобто по 1/3 від 1/2 (по 1/6
частці) квартири:

позивач ОСОБА_1-
дружина (свідоцтво про одруження НОМЕР_4,
видане Новоуспенівською сільською радою Веселівського району Запорізької
області 06 вересня 1969 року); відповідач ОСОБА_2- син; відповідач ОСОБА_3-
син.

Однак,  жодний із зазначених спадкоємців за законом
першої черги не звернувся до нотаріальної

контори
із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4.

І лише
одна спадкоємиця - ОСОБА_1. прийняла спадщину фактично шляхом вступу у
володіння

та
управління спадковим майном (була зареєстрована та проживала у цій
квартирі,  користувалась всією
квартирою,  оплачувала по квартирі
комунальні послуги тощо),  що було
можливо на той час в силу ст. 549 ЦК
УРСР.

Фактичне прийняття спадщини ОСОБА_1. підтверджується її поясненнями та
поясненнями

відповідачів (синів) та представника кооперативу Тимофієнко И.О.,  наданими в судовому засіданні.

Як
вбачається із вищенаведеного,
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_2 спадщину після смерті

батька -
спадкодавця ОСОБА_4. не прийняли.

Згідно
із ст. 554 ЦК УРСР в разі
неприйняття спадщини спадкоємцем за законом його частка переходить до
спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.

Таким
чином,  спадщина у вигляді неприйнятої
ОСОБА_2.,  ОСОБА_3. спадщини,  зокрема: 1/6 частки кожного (разом 2/6 або
1/3) частки квартири переходить до ОСОБА_1.

При
викладених обставинах,   суд вважає за
необхідним визнати за ОСОБА_1. право власності на квартиру АДРЕСА_2 м. Запоріжжі
(в якій 1/2 частка квартири належить їй в порядку поділу спільного сумісного
майна подружжя + 1/2 частка (1/6 її частка за законом + 2/6 частки синів)
квартири в порядку спадкування після смерті чоловіка - спадкодавця ОСОБА_4.).

Керуючись
ст. ст. 15,  16 закону України «про
власність» від 07.02.1991 року,  ст. 28
КпШС УРСР,  ст. ст. 524-527,  529,
548-549,  554 ЦК УРСР 1963
року,  п. 5 Перехідних та прикінцевих
положень ЦК України,  ст. ст. 10-11,  ч. 3 ст.81, ч.3 ст.88,  ч.4, ст.130, ч.4 ст.174, 209, 212,
214-215,  ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 у м. Запоріжжі.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або шляхом безпосередньої подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.