Справа
№ 22Ц-3458 2007
р.                        Головуючий
у суді 1 інстанції  Медвідь Н.О.
Доповідач у суді 2
інстанції Червінко К.С.
УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 лютого 2007 року колегія судців
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді
Лащенка В.Д. суддів:   Червінко
К.С, Корзаченко І.Ф. при   секретарі   Левочко І.Я.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 11 липня 2006 року в цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Державної виконавчої служби у Києво-Святошинському
районі, Спеціалізованого державного підприємства Міністерства юстиції України
„Укрспецюст", ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: Відкрите
акціонерне товариство „Державний ощадний банк України" про визнання
недійсними: акта Державної виконавчої служби у Києво-Святошинському районі від
26 січня 2006 року про проведення прилюдних торгів і свідоцтва про придбання
майна від 17 лютого 2006 року та визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2006
року ОСОБА_1 пред'явила в суд позов до ОСОБА_2, Державної виконавчої служби
у Києво-Святошинському районі Спеціалізованого державного підприємства
Міністерства юстиції України „Укрспецюст", ОСОБА_3, третя особа без
самостійних вимог: Відкрите акціонерне товариство „Державний ощадний банк
України" про визнання недійсними: акта Державної виконавчої служби у
Києво-Святошинському районі від 26
січня 2006 року про
проведення прилюдних торгів і свідоцтва від 17 лютого 2006
року про придбання нерухомого майна (210 частин жилого будинку) та
визнання права власності на нерухоме майно - 210 частини жилого будинку.

Позивачка зазначала, що на підставі нотаріально
посвідченого договору дарування від 27
червня 2003 року її
батько - ОСОБА_3,
подарував їй 210 частини житлового будинку АДРЕСА_1. Дана частина житлового будинку є відособленою квартирою
№ 2.

Одержавши у дар зазначену частину будинку, вона
користується нею, але не зареєструвала цю нерухомість на своє ім'я в бюро
технічної інвентаризації.

21 березня 2006 року на її
адресу, на ім'я ОСОБА_3, надійшов лист від ОСОБА_2 з вимогою звільнити
квартиру, в якій вона проживає, в порядку ст. 109 ЖК України, оскільки ОСОБА_2 придбала її з прилюдних
торгів 30 грудня 2005 року на підставі
акта від 26 січня 2006 року і державним
нотаріусом Вишневої міської нотаріальної контори їй видано свідоцтво про
придбання майна від 17 лютого 2006 року. Дану
нерухомість ОСОБА_2 зареєструвала на своє ім'я в Києво-Святошинському бюро
технічної інвентаризації.

Прилюдні торги були проведені Спеціалізованим державним
підприємством Міністерства юстиції України „Укрспецюст" згідно договору з
Державною виконавчою службою у Києво-Святошинському районі на виконання рішення
Печерського районного суду міста Києва, яким задоволено позов „Відкритого
акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" та стягнуто з її
батька ОСОБА_3 219605 грн. 39 коп. по
кредитному договору від 28
січня 2002 року.

Позивачка, посилаючись на порушення її прав, як власника
210 частин вищезазначеного будинку, просила задовольнити позов.

Представник позивачки підтримала в судовому засіданні її
вимоги і просила задовольнити позов.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 11 липня 2006 року ОСОБА_4
відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_2, Державної" виконавчої служби У
Києво-Святошинському районі, Спеціалізованого державного підприємства
Міністерства юстиції України „Укрспкцюст", ОСОБА_3, третя особа: Відкрите
акціонерне товариство „Державний ощадний банк „Україна" про визнання
недійсними: державного акта Державної виконавчої служби у Києво-Святошинському
районі від 26 січня 2006 року про
проведення прилюдних торгів і свідоцтва про придбання майна від 17 лютого 2006 року - 210 частин
будинку та визнання права власності на нерухоме майно.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду
першої інстанції і постановити нове рішення, яким задовольнити її позов.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що
беруть участь у справі, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали
справи і, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення районного суду
скасуванню з направленням справи на новий розгляд з таких підстав.

Відповідно до ч. 4
ст. 10 ЦПК
України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі їх права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх
прав у випадках, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України.

Частиною 1
ст. 60 ЦПК
України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 ЦПК України.

Згідно частини 3 даної статті доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у
сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відмовляючи ОСОБА_4 в задоволенні позову, суд виходив з
того, що позивачка не довела, що прилюдні торги 30 грудня 2005
року проведено з порушенням норм чинного законодавства та, що було порушено
її права, як власника нерухомого майна.

З такими висновками суду погодитись не можна, оскільки
суд першої інстанції належним чином не з'ясував дійсних правовідносин, яка
правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, не надав доказам
належної оцінки.

З матеріалів справи та документів доданих до апеляційної
скарги встановлено, що ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченого ЗО вересня
1982 року договору дарування, зареєстрованого 20 січня 1983 року в
Києво-Святошинському бюро технічної інвентаризації, належало 210 частини
житлового будинку АДРЕСА_2.

Згідно договору дарування від 27 червня 2003 року,
посвідченого державним нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори
Київської області ОСОБА_3 подарував дочці, позивачці по справі - ОСОБА_1, 210
частин будинку АДРЕСА_1. Державну реєстрацію прав на нерухомість ОСОБА_1 не
здійснила, хоч проживає в даній частині будинку.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 7 квітня 2004 року з ОСОБА_3
стягнуто на користь Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк
України" 217905 грн. 39 коп.
заборгованості за договором НОМЕР_1
на обслуговування карткового рахунку за кредитною схемою та 1700 грн. судових
витрат, а всього 219605 грн. 39 коп.

При примусовому виконанні даного рішення суду державним
виконавцем на підставі повідомлення Києво-Святошинського бюро технічної
інвентаризації 30 травня 2005 року було
накладено арешт на 210 частини будинку АДРЕСА_2.

Згідно з договором НОМЕР_2
укладеним між Відділом державної виконавчої служби в Києво-Святошинському
районі та Спеціалізованим державним підприємством „Укрспецюст"
Міністерства юстиції України арештовану частину будинку було передано для
продажу на прилюдних торгах.

Переможцем прилюдних торгів визнано ОСОБА_2, якій 17 лютого 2006 року на підставі
акта про проведення прилюдних торгів від 26
січня 2006 року,
державним нотаріусом Вишневої нотаріальної контори Київської області видано
свідоцтво про придбання майна -
210 частин будинку АДРЕСА_2.

24 лютого 2006 року спірних
210 частини будинку були зареєстровані в Києво-Святошинському бюро технічної
інвентаризації за власником ОСОБА_2.

З матеріалів справи також встановлено, що на рішення
Печерського районного суду міста Києва від 7 квітня 2004
року, на виконання якого описувалось нерухоме майно (спірних 210 частини
будинку), подано апеляційну скаргу і справа знаходилася в провадженні
Апеляційного суду міста Києва.

В зв'язку з цими обставинами заявлялись клопотання про
зупинення провадження у справі до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 на
зазначене рішення суду

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 11 липня 2006 року у
задоволення клопотання про зупинення провадження в справі було відмовлено.

Ухвалою судової колегії в цивільних справах апеляційного
суду міста Києва від 16 листопада
2006 року
рішення Печерського районного суду міста Києва від 7 квітня 2004 року, на
виконання якого реалізовувалось майно, скасовано з направленням справи на новий
розгляд.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що справу
розглянуто з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права, які є
безумовною підставою для скасування рішення суду з направленням справи на новий
розгляд.

При новому розгляді справи суду необхідно усунути
порушення норм матеріального і процесуального права, відповідно до вимог ч.4
ст. 10 та ст. 60 ЦПК України і
вирішити спір відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303,
304, п.5 ст. 307, п.5 ст.ЗП,
315,317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської
області від 11 липня 2006 року скасувати і
справу направити на новий розгляд до того ж суду іншим складом

суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий