АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
Головуючий в 1-й інстанції   Цаберябий К.М.
Доповідач -   Осіян О.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2007 року.
м. Дніпропетровськ

Колегія
суддів   судової   палати
у    цивільних    справах
Апеляційного       суду
Дніпропетровської області   в складі:

головуючого
судді - Костюченко
11.Є.

суддів
- Можелянської
З.М., Осіяна О.М.,

при секретарі
- Сидоренко
А.С,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Криничанського районного суду
Дніпропетровської області від 06
червня 2006 року за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якій вказував на те, що біля
його двору в с.Суворовське Криничанського району Дніпропетровської області був
встановлений належний йому побутовий вагончик вартістю 2240 гривень, в якому
знаходились 4 вулики
без бджіл вартістю по 100
гривень кожний, 40 тюків
сіна вартістю 576 гривень,
а також не тюковане сіно вартістю 100
гривень. Вартість транспортування вагончика коштувала 774 гривні.

22 жовтня 2005 року вагончик із
вказаними речами згорів повністю, в результаті проведеної перевірки було
встановлено, що малолітній син відповідача ОСОБА_3, скоїв підпал вагончика.

Постановою органу внутрішніх справ Криничанського РВ УМВС
України у Дніпропетровській області від 16
березня 2006 року
відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3, у зв'язку із не
досягненням віку, з якого настає кримінальна відповідальність. Тому позивач
просив стягнути вказану суму із батька неповнолітнього ОСОБА_3. - ОСОБА_1.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської
області від 06 червня 2006 року задоволені
частково позовні вимоги ОСОБА_2. Стягнуто із відповідача ОСОБА_1 на користь
позивача 3 590,99 гривень
на відшкодування матеріальної шкоди та 1000
гривень на відшкодування моральної шкоди, компенсації судових витрат
пов'язаних із оплатою державного мита у розмірі 68 гривень. Інші судові витрати стягнуто із відповідача.

8 апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про
скасування рішення суду, оскільки суд порушив норми матеріального та
процесуального права, не повністю з'ясував обставини у справі. Судом не
врахована довідка бухгалтерії щодо фактичного зносу вагончика та його вартості 1 062,4 гривень, та не
встановлено які речі знаходились у вагончику до пожежі. Крім того, постанову
органу внутрішніх справ про відмову в порушення кримінальної справи по
відношенню до його сина він вважає незаконною, оскільки не встановлено факту
навмисного підпалу вагончиком, а також і не встановлено причину пожежі.

Перевіривши матеріали справи, законність і
обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду необхідно частково скасувати із
наступних підстав.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обгрунтовано
виходив із того, що постановою органу внутрішніх справ Криничанського РВ УМВС
України у Дніпропетровській області від 16
березня 2006 року
відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3, у зв'язку із не
досягненням віку, з якого настає кримінальна відповідальність. Оскільки вказана
постанова не скасована, то суд правильно вказав на те, що доводи відповідача
щодо непричетності його сина до підпалу вагончика не можуть бути враховані.

Врахувавши ці обставини, пояснення сторін, та матеріали
справи суд прийшов до правильного висновку щодо необхідності стягнення із
відповідача вартості вагончика у розмірі 2
240 гривень на відшкодування матеріальної шкоди завданої позивачу та 1 ООО гривень на
відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 1178 ЦК України.

Що стосується стягненої із відповідача вартості сіна у
розмірі 576,99 гривень
та витрат на перевезення та встановлення вагончика у розмірі 774 гривень, то суд
не звернув увагу на те, що позивач не надав достовірних та належних доказів
щодо наявності цього сіна у вагончику до пожежі. Немає таких доказів і в
матеріалах справи. Щодо стягнення вартості витрат на перевезення та
встановлення вагончика, то суд не врахував що довідка про таку вартість надана
станом на грудень 2005 року,
але вона не може бути підставою для стягнення суми із відповідача, оскільки із
наданих позивачем документів вбачається, що він придбав вагончик у 1993 році. Але в
якому населеному пункті розташована організація та чи поніс позивач витрати по
транспортуванню вагончика суду достовірних доказів не надано.

Тому в частині стягненої із відповідача вартості сіна у
розмірі 576,99 гривень
та витрат на перевезення та встановлення вагончика у розмірі 774 гривень рішення
суду підлягає скасуванню із постановлениям
нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не врахована
довідка бухгалтерії щодо фактичного зносу вагончика та його вартості у розмірі 1 062,4 гривень не можна
прийняти до уваги відповідно до вимог ст. 131
ЦПК України, оскільки відповідач не надав її своєчасно у суді першої
інстанції, що не перешкоджало йому цього зробити.

Постанову органу внутрішніх справ про відмову в порушенні
кримінальної справи по відношенню до сина відповідача не можна вважати
незаконною, оскільки вона не скасована у встановленому законом порядку, а тому
підтверджує наявність вини малолітнього сина відповідача у спричиненні шкоди
позивачу.

В зв"язку із чим, немає підстав для задоволення
апеляційної скарги в повному обсязі та скасування рішення суду першої інстанції
у повному обсязі.

Керуючись ст. 307,
309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и
р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської
області від 06 червня 2006 року року
скасувати в частині стягнення вартості сіна у розмірі 576,99 гривень та
вартості перевезення і встановлення вагончику у розмірі 774 гривні на
користь ОСОБА_2

В задоволенні позову ОСОБА_2 в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення Криничанського районного суду
Дніпропетровської області від 06
червня 2006 року
року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але
може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту
його проголошення.

Судді: