АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

20 лютого 2007 року Апеляційний
суд Житомирської області в складі   :

головуючого  Головчук
С.В. суддів  Миніч  Т.І.,   Павицької
Т.М. при  секретарі
Прищепі  О.А.

з  участю  сторін

розглянув  у  відкритому
судовому  засіданні  в
м.   Житомирі  цивільну

справу  за  позовом
ОСОБА_1  до  Бердичівського

медичного
коледжу  про  визнання
незаконними  наказів  про

застосування
дисциплінарного  стягнення,   відшкодування  моральної

шкоди

за
апеляційною  скаргою  Бердичівського  медичного
коледжу

на   рішення   Бердичівського   міськрайонного   суду
від   28
грудня   2006

року,   -

встановив
:

в квітні 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом про визнання незаконними наказів про притягнення до
дисциплінарної відповідальності. Він зазначав, що працює у відповідача на
посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 15 років.
Наказом від 30.05.2005 року йому оголошено догану за неналежну розробку
навчально-методичних матеріалів до занять. Наказом від 28.02.2006 року оголошено
догану за недбале ставлення до виконання своїх посадових обов'язків, що
призвело до травми студента. Вважаючи стягнення безпідставним, оскільки
адміністрацією не забезпечено належні умови для проведення занять в спортивному
залі, відсутня його вина у травмі студента ОСОБА_2, просив визнати
наказ незаконним. Неправомірними діями відповідача завдані моральні страждання,
які позивач  оцінив  у  1000  грн.

Рішенням
Бердичівського міськрайонного суду від 28
грудня 2006 року
позов задоволено частково. Скасовано наказ НОМЕР_1 від 28.02.2006
року в частині оголошення догани ОСОБА_1. Стягнуто з Бердичівського
медичного коледжу на користь держави 8,50
грн. державного мита та 7,50
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В
задоволенні решти вимог відмовлено за
безпідставністю.

В апеляційній
скарзі Бердичівський медичний коледж порушує питання про скасування рішення
суду і ухвалення нового рішення про відмову в позові. Відповідач зазначає, що
висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема, суд не взяв до уваги
ту обставину,    що   позивач
не   провів   інструктаж
з   техніки   безпеки
із

Справа №22ц/555                                                       Головуючий у суді 1 -ї інстанції Шимко В.П.

Категорія 39                                                                                     Суддя-доповідач Головчук С.В.

студентами
декількох груп, тобто не виконав посадових обов'язків. Вказане грубе
порушення трудових обов'язків стало підставою для застосування  дисциплінарного  стягнення.

Апеляційна
скарга не містить доводів щодо відмови в позові про відшкодування моральної
шкоди, тому апеляційний суд не перевіряє
законність   рішення  в
цій  частині.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,
суд вважає, що скарга підлягає задоволенню
з  таких  підстав.

Задовольняючи
позов в частині визнання незаконним накладення дисциплінарного стягнення, суд
виходив з того, що відповідачем не дотримано вимоги ч.2 ст.14
9 КЗпП. Зокрема, в приміщенні для спортивних занять не були створені належні
умови для їх проведення, нещасний випадок із студентом ОСОБА_2 стався не з  вини
позивача.

Проте   з  такими
висновками  погодитись   неможливо.

Відповідно до
ст.147 КЗпП
підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є
порушення трудової дисципліни. Закон не вимагає, аби таке порушення обов'язково
тягнуло за собою якісь шкідливі наслідки. Для притягнення працівника до
дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт
порушення. В той же час наслідки порушення враховуються при визначенні
тяжкості дисциплінарного проступку та виборі
стягнення.

Зазначена норма
трудового права передбачає такі види стягнення
як  догана   та
звільнення.

З матеріалів
справи видно, що ОСОБА_1 працює ІНФОРМАЦІЯ_1 в медичному коледжі. Наказом НОМЕР_1 від 28.02.2006 року йому
оголошено догану за невиконання посадових обов'язків: не проведення інструктажу
з питань охорони праці, що призвело
до  отримання  травми
студентом  ОСОБА_2 (а.с.5,6).

Судом
встановлено, що відповідно до посадової інструкції ІНФОРМАЦІЯ_1, з якою позивач
був ознайомлений, ОСОБА_1 зобов'язаний систематично проводити інструктаж із
студентами з правил безпеки праці під час навчальних занять з обов'язковою
реєстрацією в журналі інструктажів студентів(а.с.35-37). В порушення вимог вказаної інструкції позивач інструктаж
із студентами декількох груп своєчасно не провів, що стверджується записами в
Журналі реєстрації інструктажів з питань охорони праці для студентів на
заняттях з фізичного виховання та не оспорюється позивачем.

Крім того, 7.02.2006 року ОСОБА_1 не
проводив розминку у групі НОМЕР_2, в якій
проводив заняття в цей день. Його трудовий обов'язок виконав інший ІНФОРМАЦІЯ_1
- ОСОБА_3. Такі
обставини стверджуються актом службового розслідування від  20.02.2006  року   (а.с.61,56-58).

Отже підстави
для застосування дисциплінарного стягнення у відповідача  були.

З передбачених
законом видів стягнення, відповідачем обрано найменш суворий вид стягнення,
який власник має право застосувати за будь-яке порушення трудової дисципліни.
Зобов'язати власника при оголошенні догани врахувати тяжкість провини та інші
обставини, передбачені ч.2 ст.14 9 КЗпП, означало б
позбавити його права  застосувати  стягнення
за  наявності  порушення.

Враховуючи
викладене, рішення суду в частині скасування дисциплінарного стягнення підлягає
скасуванню. Оскільки обставини по справі встановлені повно та правильно, по
справі можливо ухвалити  нове  рішення
про  відмову  в
позові  в  цій
частині.

Керуючись   ст.ст.147,149
КЗпП,   ст.ст.209,303,307,309,
313,314,316  ЦПК  України,   суд  -

вирішив   :

апеляційну               скаргу              Бердичівського                 медичного             коледжу

задовольнити. Рішення
Бердичівського міськрайонного суду від 28
грудня 2006 року
скасувати в частині скасування наказу НОМЕР_1
від 28.02.2006  року  та  судових
витрат,   ухваливши  нове
рішення.

Відмовити в
позові ОСОБА_1 до Бердичівського медичного коледжу про скасування
дисциплінарного стягнення.

В  решті  рішення
залишити  без  змін.

Рішення набирає
законної сили з часу його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до
Верховного Суду України протягом
двох  місяців  з
дня  проголошення.