АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц-165-Ф/07                       Головуючий суду першої інстанції Лошакова Т.А.
Суддя-доповідач Полянська В.О.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2007 року колегія
судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого   - Притуленко О.В.

суддів               - Іщенка В.І.,

Полянської
В.О. при секретарі - Піцик
Н.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Феодосії цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
діючої в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку на прийняття
спадщини, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом та державного
акта на право власності на земельну ділянку
недійсним і визнанні права власності на спадкове майно у порядку спадкування, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Феодосійського міського суду Автономної
Республіки Крим від 07 листопада
2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 і просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року; визнати недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, яке
видане після смерті ОСОБА_5, на ім'я ОСОБА_3 12 лютого 2004
року; визнати недійсним державний акт на право приватної власності на
земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_3; визнати право власності на спадщину
за неповнолітнім ОСОБА_2 в порядку спадкової трансмісії, після смерті його
бабусі ОСОБА_5. Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2
року померла мати її колишнього чоловіка ОСОБА_6 - ОСОБА_5. Після
її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3
та 1/6 часткичастки
квартири АДРЕСА_1, 1/6 частки цієї ж
квартири, земельної ділянки №
78 площею 0,0280 га,
розташованої в СТ «Волна-2» с.
Орджонікідзе, автомобіля ВАЗ-21011, 1975
року випуску. Посилаючись на те, що у встановлений законом шестимісячний
строк, ОСОБА_6, не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття
спадщини, з поважних причин, тому що
страждав на алкоголізм. Все спадкове майно після смерті ОСОБА_5 прийняв
її чоловік - ОСОБА_3,
незважаючи на те, що після смерті ОСОБА_6 його спадкоємцем є неповнолітній син
ОСОБА_2. Вважає, що порушені права останнього, тому що він є спадкоємцем у
порядку ст. 1276 ЦК
України,

тобто в порядку спадкової трансмісії. Оформити на нього
спадщину вона не мала можливості з поважних причин, що на її думку є підставою
для задоволення позову.

Рішенням
Феодосійського міського суду АР Крим від 07
листопада 2006 року в
позові ОСОБА_1: діючої в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить
рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення її позову, або
направити справу на новий судовий розгляд, оскільки, на думку апелянта, воно
ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт
посилається на те, що відмова у задоволенні позову з тих підстав, що спадкова
трансмісія в даному випадку не може бути застосована, не є правомірною. Також,
на думку апелянта необгрунтована відмова суду на визначення додаткового строку
на прийняття спадщини, оскільки поважність причин пропуску строку свідчить про
наявність перешкод.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін по
справі, які з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.
1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.,
діючої в інтересах неповнолітнього сина
ОСОБА_2, суд виходив з того, що відповідно до вимог ст. 551 ЦПК
України (в редакції 1963
року) ОСОБА_2 не має прав на спадкову трансмісію.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів.

З матеріалів
справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2
року померла ОСОБА_5,
після смерті якої відкрилася спадщина. Її спадкоємцями є: чоловік ОСОБА_3,
дочка ОСОБА_4 та син - ОСОБА_6

У встановлений
законом шестимісячний строк з заявою до нотаріальної контори про прийняття
спадщини після померлої ОСОБА_5. звернувся її чоловік ОСОБА_3. і донька
ОСОБА_4, яка надала заяву про відмову від своєї частки спадщини на користь
батька ОСОБА_3

ОСОБА_6 у
встановлений строк із заявою про прийняття спадщини після смерті матері не
звертався, помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Судом першої
інстанції, також встановлено, що ОСОБА_6 не прийняв спадщину після смерті своєї
матері і відповідно до вимог ст. ст. 548,
549 ЦК України (в редакції 1963
року), згідно яких визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив у керування або володіння спадковим майном, або, якщо він
подав у державну нотаріальну контору по місцю відкриття спадщини заяву.

Таки висновки суду є правомірними, оскільки матеріали справи не містять
доказів які свідчать про те, що ОСОБА_6 були виконані
вищенаведені дії.

Відповідно до
ст. 551 ЦК
України (в редакції 1963
року) якщо спадкоємець, покликаний до спадкування за законом або за
заповітом, умер після відкриття спадщини, не встигнувши його прийняти у
встановлений законом строк (ст. 549
дійсного кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини
переходить до його спадкоємців (спадкоємна трансмісія).

Це право
померлого спадкоємця може бути здійснено його спадкоємцями на загальних підставах протягом спадщини, що
залишилося для прийняття, строку (ст. 549 дійсного
кодексу). Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до
трьох місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6, будучи спадкоємцем після смерті
матері ОСОБА_5., умер ІНФОРМАЦІЯ_1
року, тобто після закінчення шестимісячного строку на прийняття спадщини,
тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що положення про
спадкову трансмісія в даному випадку застосовуватися не може, і ОСОБА_2 не
придбав право спадкування після смерті своєї бабусі.

За таких
обставин поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини не має ніякого
правового значення.

Таким чином, суд
першої інстанції правомірно не визнав вказані позивачкою причини поважними.

Судова колегія
вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені на підставі досліджених
доказів, яким надана належна правова оцінка. Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, характер
спірних правовідносин і постановлене рішення, яке відповідає вимогам
матеріального і процесуального закону.

Керуючись   ст.ст. 303,
п. 1 ч. 1 ст.   307,
309, 313, 314, 315, 319   ЦПК
України колегія суддів судової палати у цивільних справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, діючої в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 07 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції набирає законної сили з дня проголошення, однак може бути
оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.