АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем   України

15 лютого 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Житомирської області в складі: головуючого - судді Матюшенка
І.В. суддів: Малахової Н.М., Жизневської А.В. при секретарі судового засідання
Кульчицькій І.В.

з участю:
апелянта ОСОБА_1 та представника відповідача Джимієвої Ж.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 листопада 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного комітету Товариства
сприяння оборони України (далі-облТСО
України) про поновлення на робі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,

встановила:

У поданій
апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення
суду першої інстанції від 15 листопада 2006 року, яким відмовлено у задоволенні його позовних вимог
до облТСО України про поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу. Зокрема апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції про вчинення ним прогулу 17 липня 2006 року є помилковим,
оскільки його відсутність на робочому місці більше
трьох годин була викликана поважними причинами -
необхідністю завірити листок непрацездатності та вирішити питання про
надання йому відпустки.

Представник облТСО України заперечує проти задоволення апеляційної скарги,
вважає рішення законним та обґрунтованим.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Встановлено, що позивач з 1 серпня 2001 року по 17 липня 2006 року працював у відповідача на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1
Андрушівського спортивно-технічного клубу ТСО України (а.с. 15). Наказом від 17 липня 2006 року НОМЕР_1 (а.с. 18) був звільнений з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України (прогул без поважних причин).

Підставою для звільнення слугував факт відсутності позивача на робочому місці 17 липня 2006 року з 8 год. 30 хв. до 15 год. 20 хв. (а.с.110). Вказаний факт позивачем не
заперечується.

Суд першої інстанції повно та об'єктивно з'ясував обставини справи, дав
вірну оцінку представленим сторонами доказам та дійшов
обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог.

Доводи апелянта про те, що відсутність його на робочому місці була
викликана необхідністю завірити в м. Житомирі
листок непрацездатності та вирішити питання з головою облТСО України про надання йому відпустки
є безпідставними, оскільки спростовуються наявними в справі доказами. Так, у
поданій позовній заяві (а.с.2-4) ОСОБА_1 вказує, що 14 липня 2006 року
(останній день перебування на лікарняному) він у робочий час знаходився в
облТСО України, де залишив заяву про надання йому відпустки (а.с. 106). О 17 годині в цей же
день по телефону йому повідомили, що подана заява не задоволена. Відтак, у
ОСОБА_1 не було підстав 17
липня 2006 року без
погодження з головою облТСО України повторно, не приступивши до виконання
трудових обов'язків в якості начальника Андрушівського СТК ТСО України, їхати
до облТСО України для вирішення цього ж питання. Безпідставним є посилання
апелянта на довідку відділу охорони здоров'я УМВС України в Житомирській
області від 10 листопада 2006 року НОМЕР_2 (а.с. 132), так як зі змісту довідки
не вбачається, що 14 липня 2006 року (п'ятниця) позивач не мав змоги завірити
листок непрацездатності перебуваючи в цей день в м. Житомирі.

З доповідних
записок завідувача канцелярією облТСО (а.с. 109) та самого позивача (а.с.111)
слідує, що 17 липня 2006 року ОСОБА_1 знаходився в облТСО України з 8 год. ЗО
хв. на протязі до 5 хвилин і
був повідомлений про те, що голова облТСО України перебуває в м. Києві. На
робочому ж місці позивач з'явився о 15 год. ЗО хв. Пояснення ОСОБА_1 про те, що
по дорозі з м. Житомира до м. Андрушівки він вимушений був демонтувати колесо та
зупинився у зв'язку з тим, що в машині закінчилося пальне колегія суддів визнає
надуманими, оскільки такі пояснення апелянта не підтверджуються жодним доказом.

Долучений до
апеляційної скарги наказ б/н від 17 липня 2006 року про відрядження до м.
Житомира, підписаний апелянтом в якості голови добровільного об'єднання
„Андрушівська районна організація ТСО України", не є підставою вважати, що
ОСОБА_1 був відсутній 17 липня 2006 року більше трьох годин на роботі з
поважних причин, оскільки вказану посаду позивач займає на громадських засадах
і виконання передбачених для неї функціональних обов'язків повинно
здійснюватися у вільний від основної роботи час.

За таких обставин,
коли суд постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального
права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303,
307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Корольовського
районного суду м. Житомира від 15
листопада 2006 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена і касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
нею законної сили.

Справа №22ц/357                                             Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондарчук В.В.

Категорія 40      Суддя-доповідач
Матюшенко І.В.