Справа №22ц / 78                                       Головуючий у 1-й інст. Баладига В.В.
Категорія 26                                                     Доповідач
Ухвала Іменем       України

6 лютого 2007 року                                                    м.
Житомир

Апеляційний суд                                                          Житомирської
області

в складі:                         головуючого                              Омельчука
М.І.

суддів :                                     Кашапової
Л.М.

Плотіциної Н.А.

при секретарі   Захарчук О.І.

з участю сторін, їх представників

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про надання права у спадкуванні майна за законом із спадкоємцями
першої черги,

зустрічним
позовом ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
права власності на майно у порядку спадкування за законом , відшкодування
матеріальної, моральної шкоди.

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на
рішення Червоноармійського районного суду від 24 жовтня 2006
року

встановив :

у серпні 2006 року ОСОБА_1
звернулась з позовом до ОСОБА_2 про одержання права у спадкуванні майна за
законом із спадкоємцями першої черги.

Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат
ОСОБА_4. Після смерті брата відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 та на земельну
ділянку 0,16 га.

За законом
спадкоємцем першої черги являється внучка спадкодавця відповідачка ОСОБА_2

Оскільки вона,
позивачка, відноситься до спадкоємців другої черги, тривалий час опікувалася , надавала матеріальну
допомогу спадкодавцю, який за станом здоров'я та віком потребував її,
знаходився у безпорадному стані, просила задовольнити її вимоги в порядку ст. 1259 ЦК України.

У вересні цього
ж року ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулась із зустрічним
позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, відкодування
матеріальної моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідачка перешкоджала
неповнолітній ОСОБА_2 у прийнятті спадщини (незаконно утримувала документи на
спадкове майно, земельну ділянку) чим заподіяла матеріальну, моральну шкоду.
Просила зодовольнити її позов.

Рішенням
Червоноармійського районного суду від    24 жовтня 2006 року у
задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про одержання права у спадкуванні майна за законом із
спадкоємцями першої черги відмовлено.

Зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 в частині визнання за нею права на
спадкове майно задоволені, в решті позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення райсуду, справу направити на новий розгляд, посилається на
те, що суд невірно дослідив докази по справі, не дав ним належної оцінки і
ухвалив необгрунтоване і не законне рішення.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.
2 ст. 1259 ЦК України,
одержання права на спадкування за законом спадкоємцем наступних черг разом із
спадкоємцем тієї черги, яка має право на спадкування, можливо за умови, якщо ця
особа протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала
іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво
був у безпорадному стані.

У судовому
засіданні ОСОБА_1
вказаних обставин не довела. Доказів на підтвердження того, що її брат
перебував у безпорадному стані, потребував опіки у зв'язку з тяжким
захворюванням або каліцтвом суду не надала. Тому суд, обгрунтовано визнав
безпідставними вимоги ОСОБА_1 відмовив у їх задоволенні, визнав право на
спадкове майно за ОСОБА_2 задовольнивши зустрічний позов в цій частині.

Суд повно
з'ясував обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин,
дав належну оцінку доказам, доводам, запереченням сторін і ухвалив законне
рішення. Підстав для його скасування, апеляційний суд не знаходить, залишає без
змін, апеляційну скаргу відхиляє.

Керуючись ст.ст.
303,304,308,313-315,
209,218 ЦПК України, апеляційний

суд,

ухвалив :

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Червоноармійського райсуду від 24 жовтня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України на протязі двох
місяців з дня набрання ухвалою законної сили.