Ленінський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-1753/07
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2007 року Ленінський районний суд м. Запоріжжяу складі: головуючого судді Нікітенко Н.П., при секретарі Толстікової Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Друга Запорізька державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 , Запорізька Універсальна біржа „УкраїнаЛТД про визнання біржової угоди дійсною та изнання права власності на будинок,

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання біржової угоди дійсною та визнання права власності на будинок.

У заяві зазначили, що 22.12.1994 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 було укладено договір міни належної позивачам на праві спільної сумісної власності трьохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на жилий будинок АДРЕСА_2 . Сторони повністю виконали правочин, проте, угода нотаріально посвідчена не була.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , який доводився чоловіком ОСОБА_1 і батьком ОСОБА_2 і був учасником правочину міни, а отже і власником частини спірного будинку.

У теперішній час відсутність нотаріального посвідчення угоди позбавляє можливості позивача, ОСОБА_1 отримати свідоцтво про право на спадщину після її чоловіка на частину жилого будинку АДРЕСА_2 та перешкоджає позивачам реалізувати у повній мірі право власності на зазначений будинок. Позивачі просили визнати дійсним договір міни та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину спірного будинку, а за ОСОБА_1 визнати за право власності на 2/3 частини спірного будинку.

У судове засідання 06.04.2007 р. зявилися представник позивачів, представник відповідача та третя особа ОСОБА_4 .

Представник нотаріальної контори не зявився, проте направив на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за відсутністю третьої особи. Представник біржі не зявився, про дату, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні представник позивачів в повному обсязі підтримав заявлені вимоги, просить їх задовольнити. Представник відповідача - ОСОБА_4 , яка є і третьою особою позов визнала в повному обсязі, пояснивши суду, що договір міни дійсно був укладений 22.12.1994 р., зареєстрований на біржі і повністю виконаний сторонами.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, розяснивши представнику відповідача наслідки визнання ним позову, суд дійшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та може бути прийняте судом.

Водночас перевіривши доводи позивачів , викладені у позовній заяві, оцінивши докази по справі, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини:

22.12.1994 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ОСОБА_5 ОСОБА_2 , було укладено правочин міни належної позивачам на праві спільної сумісної власності трьохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на жилий будинок АДРЕСА_2 , який належав на праві приватної власності ОСОБА_3 , що підтверджується договором на л.с. 7. Вказана угода була зареєстрована Запорізькою Універсальною Біржею „Україна ЛТД та ЗМБТІ 22.12.1994 року.

Сторони повінстю виконали укладений ними договір: ОСОБА_3 передала позивачам документи на жилий будинок, звільнила його і передала його позивачам у власність; позивачі також звільнили квартиру і передали її у власність ОСОБА_3 . Як вбачається з договору міни та пояснень сторін по справі, позивачі доплатили ОСОБА_3 різницю між вартістю квартири і жилим будинком у розмірі 195 000 000 (сто девяносто пять мільйонів) крб.

Спірний будинок належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_5 . ОСОБА_2 .

З часу вчинення договору міни і до теперішнього часу позивачі зареєстровані і проживають у спірному будинку, що підтверджується поясненнями позивачів, третьої особи та витягом з будинкової книги.

22.12.1994 р. Запорізьким міжміським бюро технічної інвентарізації зареєстровано право власності на жилий будинок АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_2 , що підтверджується реєстраційним написом ЗМБТІ № 18913 від 22.12.1994 р. на договорі.

Відповідно до змісту ст.ст. 227, 242 ЦК УССР, що діяв на момент вчинення правочину, договір міни нерухомості повинен був бути посвідчений нотаріально. Проте, угода нотаріально посвідчена не була.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , який доводився чоловіком ОСОБА_1 і батьком ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть на л.с 8. Отже, у теперішній час нотаріальне посвідчення договору неможливе.

Відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося виконання договору, такий правочин суд може визнати дійсним.

Зважаючи на те, що вчинений сторонами правочин виконаний ними повністю, сторони по договору цей договір не заперечують, а нотаріальне посвідчення угоди неможливе в звязку зі смертю ОСОБА_5 , суд дійшов до висновку, що укладений договір міни належить визнати дійсним.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Отже, ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 належав спірний будинок на праві спільної сумісної власності у розмірі по 1/3 частини будинку кожному.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 1/3 частину жилого будинку АДРЕСА_2 .

Заповіту ОСОБА_5 не залишив. Спадкоємцями першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, є позивачі: дружина померлого і син померлого та третя особа по справі, ОСОБА_4 , яка є донькою померлого. Інші спадкоємці першої черги за законом на момент відкриття спадшини були відсутні.

Після смерті чоловіка у встановлений ст. 1270 ЦК України строк позивач ОСОБА_1 звернулася до другої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1273, 1274 ЦК України, позивач ОСОБА_2 у березні 2006 р. звернувся до другої державної нотаріальної контори з заявою про відмову у прийнятті спадщини на користь свої матері, тобто позивача ОСОБА_1 .

Третя особа по справі ОСОБА_4 спадшину після смерті батька не прийняла, у судовому засіданні ці обставини визнала.

Після спливу шести місяців ОСОБА_1 , як єдина спадкоємиця, що прийняла спадщину після ОСОБА_5 , звернулася до другої державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва з підстав відсутності нотаріального посвідчення договору міни на будинок.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має право на спадкування 1/3 частини спірного будинку після її чоловіка, ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наданих сторонами пояснень, оцінюючи матеріали справи, враховуючи, що відповідачем визнаються позовні вимоги в повному обсязі, і таке визнання прийняте судом, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 61 174, 209, 212, 214 ЦПК України, 227, 242 ЦК УССР, ст. ст. ст. 209, 215, 220, 372, 1261, 1273, 1274 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 29.12.1976 р. „Про судове рішення,

в и р і ш и в

Визнати дійсним договір міни, укладений 22.12.1994 р. в м. Запоріжжі та зареєстрований Запорізькою Універсальною Біржею „Україна ЛТД між ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 з другого боку згідно якого, ОСОБА_3 передала належний їй на праві приватної власності жилий будинок АДРЕСА_2 , розташований на земельній ділянці 495 кв.м. ( жилий будинок А, шлаколит., обкладений цеглою, жилою площею 34, 7 кв.м. водопровод № 2, уборна Г, сарай В, Д, Е, гараж Ж, паркан № 1) у приватну власність ОСОБА_2 , ОСОБА_5 і ОСОБА_1 , а ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 передали належну їм на праві спільної сумісної власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у приватну власність ОСОБА_3 і доплатили ОСОБА_3 різницю між вартістю квартири і жилого будинку у розмірі 195 000 000 (сто девяносто пять мільйонів) крб., які ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 , ОСОБА_5 і ОСОБА_1 повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину жилого будинку АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини жилого будинку АДРЕСА_2 , з них: 1/3 частина належить їй на підставі договору міни від 22.12.1994 р. зареєстрованого Запорізькою Універсальною Біржею „Україна ЛТД та 1/3 частина в порядку спадкування за законом після її померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_5 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження та протягом двадцяти днів після подання заяви шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Н.П.Нікітенко