У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18 січня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф., Лихути Л.М., Романюка Я.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до спільного колективного підприємства побутовиків „Янтар” про поновлення на роботі та
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Виноградівського
районного суду Закарпатської області від 14 червня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Закарпатської області від 22 липня  2004 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням
Виноградівського районного суду Закарпатської області від  1 лютого 2001 року відмовлено у задоволенні
позовної заяви         ОСОБА_1. у
зв`зку
з пропуском на звернення до суду.

Додатковим
рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від  28 березня 2001 року відмовлено у задоволенні
позовної заяви         ОСОБА_1.
внаслідок його незаконного звільнення та стягнутоьз
відповідача на користь ОСОБА_1. 10
000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою
Закарпатського обласного суду від 24 квітня 2001 року рішення Виноградівського
районного суду Закарпатської області від 1 лютого 2001 року та додаткове
рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від  28 березня 2001 року залишено без змін.

У червні 2004 року  року ОСОБА_1. звернувся до суду із
заявою про перегляд судових рішень
за нововиявленими обставинам. Як на нововиявлені обставини, посилався на те, що
його було звільнено на Додатковим рішенням Виноградівського районного суду
Закарпатської області від  28 березня
2001 року вимогу профспілкового комітету, проте такої профспілкової
організації  на підприємстві не існувало.

Ухвалою Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 14 червня 2004 року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Закарпатської області від 22 липня  2004 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1. відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1.  просить скасувати ухвалу Виноградівського
районного суду Закарпатської області від 14 червня      2004 року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 22 липня  2004
року, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга  задоволенню не підлягає.

Згідно
із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права. Не може бути скасоване правильне по
суті та справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Згідно з положеннями статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням судом норм процесуального права, і доводи скарги цих
висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судових рішень.

Керуючись ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської
області від    14 червня 2004 року та
ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від  22 липня
2004 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                         Левченко Є.Ф.

Лихута Л.М.

Романюк
Я.М.