У х в а л а

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

12 червня
2007 року                                                   м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого      Гуменюка
В.І.,  суддів:       Григор'євої Л.І.,
Косенка В.Й.,

розглянувши справу за позовом
ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції (далі-ДПІ) у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська про стягнення заробітку за час затримки видачі трудової
книжки, матеріальної допомоги, а також відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2004 року ОСОБА_1 звернулась з зазначеним позовом, посилаючись
на те, що з 29 грудня 2003 року вона працювала в ДПІ у  Бабушкінському районі м. Дніпропетровська на
посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 з посадовим окладом 185 гривень.  З 6 вересня 2004 року була звільнена по
переводу до управління з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців виконкому Дніпропетровської міської ради. Однак фактично
ознайомилась з наказом про звільнення та отримала трудову книжку лише 22 жовтня
2004 року. Позивачка просила стягнути з відповідача середній заробіток за час
затримки видачі трудової книжки в сумі 1 341 грн., не отриману матеріальну
допомогу, яка виплачується при наданні щорічної відпустки в сумі 2 050 грн.,
моральну шкоду в сумі 1 690 грн.

ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська звернулось з зустрічним
позовом до ОСОБА_1. про стягнення заробітної плати, отриманої за невиконану
роботу. В обґрунтування своїх вимог ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська зазначило, що за період роботи з січня 2004 року по день
звільнення позивачкою було допущено брак в роботі. Оскільки позивачка фактично
не виконувала покладені на неї обов'язки, просило стягнути з ОСОБА_1. 8 856
грн. 06 коп. отриманої за цей час заробітної плати, оскільки брак в роботі не
оплачується.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від       20 лютого 2006 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2006 року,
позов ОСОБА_1. задоволено частково. Стягнуто з ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська на користь ОСОБА_1. середній заробіток за час затримки
розрахунку в сумі 1 341 грн. 99 коп., моральну шкоду в сумі 500 грн., а також
державне мито на користь держави в сумі 59 грн. 50 коп. В іншій частині позову
ОСОБА_1., а також у задоволенні зустрічних позовних вимог ДПІ у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська до ОСОБА_1. про стягнення отриманої заробітної плати
за брак в роботі відмовлено.

У касаційній скарзі ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська просить
скасувати постановлені у справі рішення та постановити рішення, яким відмовити
ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню
не підлягає.

Згідно вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

За правилами ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судові рішення постановлено з додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстав для їх скасування не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ДПІ
у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого
2006 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 червня
2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                В.І.
Гуменюк    Судді:                Л.І. Григор'єва
В.Й.
Косенко