Справа № 2-112007р.
РІШЕННЯ

іменем
України

м. Донецьк                                                                                                                       16 січня 2007р.

Петровський районний суд м. Донецька в складі: головуючий- суддя
Мирошниченко В. В. при секретарі Головко Ю.М., за
участю позивача ОСОБА_1, представників Комунального підприємства «Тепломережа»
Вієт О.М., Нагорного Г.Х., представника відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань України у Петровському районі м. Донецька Гуцу М.В., представника
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України у
Куйбишевському районі м. Донецька Лях В.В., розглянувши у відкритому судновому засіданні цивільну справу за позовною
заявою

ОСОБА_1 до Комунального
підприємства «Тепломережа», відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України у Петровському районі м. Донецька, відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві і професійних захворювань України у Куйбишевському районі м.
Донецька, про зобов'язання складанню акту
за формою Н-1, визнання недійсним акту спеціального
розслідування групового нещасного випадку за формою Н-5 від 02 жовтня 2006р., визнання недійсним акту про нещасний
випадок на виробництві, та не пов'язаного з
виробництвом за формою НПВ від 02 жовтня 2006р.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка в січні 2002р. була прийнята на
роботу до теплопункту Петровської дільниці КП
«Тепломережа». З 08 липня 2003р. по 05 лютого 2006р. знаходилась у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею 6-річного віку, а тому на роботу повинна була вийти 06 лютого 2006р. Оскільки начальник дільниці ОСОБА_2 зателефонувала їй та наказала вийти на роботу 05 лютого 2006р. то в цей день вийшла на роботу і о 7год. 20хв. почала виконувати свої трудові
обов'язки. ОСОБА_3, прийнята на роботу на час її знаходження у
відпустці, вчинила сварку, а потім бійку, внаслідок чого завдала позивачці тілесні ушкодження. Вважає цей нещасний випадок
пов'язаним з виробництвом, просить суд зобов'язати КП
«Тепломережа» скласти акт за формою Н-1.

В судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги, наполягає на
зобов'язанні КП «Тепломережа» скласти акт за формою Н-1 про нещасний випадок на
виробництві, який стався з нею 05 лютого 2006р. під час виконання трудових обов'язків,
визнанні недійсними акту спеціального розслідування групового нещасного випадку
за формою Н-5 від 02 жовтня 2006р., акту про нещасний
випадок на виробництві, не пов'язаним з виробництвом за формою НПВ від 02 жовтня 2006р. та зобов'язанні відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві і професійних захворювань України у Куйбишевському районі м. Донецька видати їй скерування на МСЕК для
встановлення ступеня втрати професійної працездатності в зв'язку з  нещасним випадком на виробництві.  На

підтвердження позовних вимог та їх
обгрунтування, суду пояснила, що в січні 2002р. була прийнята на роботу до теплопункту Петровської
дільниці КП «Тепломережа». Згідно наказу по підприємству з 08 липня 2003р. по 05 лютого 2006р.
знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 6-річного віку,
а тому на роботу повинна була вийти 06
лютого 2006р. Між тим, начальник дільниці ОСОБА_2 зателефонувала їй
додому та наказала вийти на роботу 05
лютого 2006р., попередньо пройшовши інструктаж по охороні праці, оскільки
робота є позмінною. 03 лютого
2006р. пройшла інструктаж з охорони праці, а 05 лютого 2006р. вийшла на роботу і о 7год. 20хв. почала
виконувати свої трудові обов'язки. Оскільки на її робочому місці знаходилась
ОСОБА_3, прийнята на роботу на час її знаходження у відпустці, то повідомила
про це майстра Лазутіна та керівника дільниці Дебелу, які запропонували
продовжувати роботу. ОСОБА_3 вчинила сварку, а потім бійку, внаслідок чого
завдала позивачці тілесні ушкодження. Вважає цей нещасний випадок пов'язаним з
виробництвом, а тому просить суд задовольнити вимоги у повному обсязі.

Представник Комунального підприємства «Тепломережа» Вієт О.М. в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що позивач з 08 липня 2003р. по 05 лютого 2006р. знаходилась
у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 6-річного віку, а тому на
роботу повинна була вийти 06
лютого 2006р. 05 лютого
2006р. позивач вийшла на роботу за власною ініціативою, тілесні ушкодження
отримала в ході бійки з ОСОБА_3 з особистих мотивів. Оскільки позивачка при
травмуванні не діяла в інтересах підприємства, то нещасний випадок слід вважати
не пов'язаним з виробництвом, а тому на її думку, позов не підлягає
задоволенню.

Представник
Комунального підприємства «Тепломережа» Нагорний Г.Х позовні вимоги не визнав,
надав суду аналогічні пояснення.

Представник
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України у Петровському районі
м. Донецька Гуцу М.В. позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що нещасний
випадок, який стався з позивачкою 05
лютого 2006р. не може бути пов'язаним з виробництвом тому що він стався з
особистих мотивів і внаслідок цього позов не підлягає задоволенню.

Представник
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України у Куйбишевському
районі м. Донецька Лях В.В. також не визнав позовні вимоги, вважаючи що
травмування позивачки сталося з особистих мотивів і цей нещасний випадок не
можна розцінювати, як пов'язаний з виробництвом.

Заслухавши в
судовому засіданні пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З копії трудової
книжки вбачається, що 12
січня 2002р. позивачка прийнята на роботу оператором теплопункту 2 розряду
Комунального підприємства «Тепломережа» а.с. 9-11\

Наказом від 07 липня 2005р. НОМЕР_1 позивачу надана
додаткова відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею 6-річного віку з 09 липня по 05 лютого 2006р.
а.с. 94\

З витягу журналу про проведенню інструктажу з охорони праці вбачається, що
позивачка-ОСОБА_1 пройшла інструктаж 03 лютого 2006р. щодо інструкції для оператора а.с. 115-116.

Витягом з табелю
робочих виходів а.с. 111-114 та
поясненнями свідків ОСОБА_2-начальника Петровської дільниці КП «Тепломережа» та
майстра дільниці Лазутіна О.О. підтверджений факт виходу позивачки на роботу 05 лютого 2006р.

В судовому
засіданні встановлено, що позивачка, працюючи оператором теплопункту Петровської
дільниці КП «Тепломережа», при виконанні трудових обов'язків 05 лютого 2006р.

о 8 годині 10 хвилин була травмована, а саме отримала черепно-мозкову
травму голови та перелом 3,4,5
пальців та 5 пястної
кістки лівої руки.

У зв'язку з отриманою травмою позивачка тимчасово втратила працездатність
більш ніж на один день і перебуває на лікуванні по наступний час а.с. 19-20,23, 34\

Сам факт травмування позивача 05 лютого 2006р. відповідачами- КП
«Тепломережа», відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань України у Петровському районі м. Донецька, відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних
захворювань України у Куйбишевському районі м. Донецька не оспорюється.

Наказом директора КП «Тепломережа» за НОМЕР_2 від 07 лютого 2006р. була призначена комісія по розслідуванню нещасного
випадку на робочому місці та в робочий час на тепловому пункті по вул. с. Щедріна
Петровської дільниці а.с. 6.

Згідно з п. 7 Порядку розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних захворювань і
аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004р. N 1112 яка набрала чинності з 1 жовтня 2004р. далі Порядок, розслідування проводиться у разі раптового погіршення
стану здоров'я працівника,... одержання ними поранення, травми, у
тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних
іншою особою,...що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий
день чи більше.

Відповідно до п. 14 Порядку визнаються пов'язаними з
виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками
під час виконання трудових обов'язків,... перебування на
робочому місці, на території підприємства або в іншому місці, пов'язаному з виконанням роботи, починаючи з
моменту прибуття працівника на підприємство до його відбуття.

Пунктом 16 Порядку передбачено, що нещасні
випадки, пов'язані із завданням тілесних ушкоджень іншою особою,...під
час виконання чи у зв'язку з виконанням ним трудових (посадових) обов'язків чи дій в інтересах підприємства незалежно
від порушення кримінальної справи розслідуються
відповідно до цього Порядку. Такі випадки визнаються пов'язаними з виробництвом
(крім випадків, що сталися з особистих мотивів).

Спеціальному розслідуванню, згідно по 40 Порядку, підлягають: нещасні
випадки із смертельними наслідками; групові
нещасні випадки, які сталися одночасно з двома і більше працівниками, незалежно від ступеня тяжкості ушкодження їх здоров'я.

Аналізуючи вищенаведені докази суд приходить до переконання в тому, що
позивачка, працюючи оператором теплопункту Петровської дільниці КП «Тепломережа», при виконанні трудових обов'язків 05 лютого 2006р. о 8 годині 10 хвилин була травмована, в зв'язку з отриманою травмою тимчасово втратила працездатність більш
ніж на один день і цей нещасний випадок, відповідно до Порядку
повинен бути розслідуваний, як пов'язаний з виробництвом і адміністрація КП «Тепломережа» мала скласти акт за формою
Н-1. Оскільки такий акт складений не був, то суд вважає за
необхідне зобов'язати КП «Тепломережа» скласти акт за формою Н-1 про нещасний випадок на виробництві, який стався з позивачкою 05 лютого 2006р.

Розглядаючи вимоги позивачки щодо визнання недійсними акту спеціального розслідування групового нещасного випадку за формою Н-5
від 02
жовтня 2006р. та акту про нещасний випадок на виробництві, не пов'язаний з виробництвом за формою НПВ
від 02
жовтня 2006р., суд виходить з наступного.

З копії акту спеціального розслідування групового нещасного випадку за
формою Н-5 від 02 жовтня 2006р., а саме з п. З «Обставини нещасного випадку», вбачається, що
начальник Петровської дільниці КП «Тепломережа» ОСОБА_2 передала
телефоном усне " розпорядження ОСОБА_1 05 лютого 2006р. прибути до теплопункту для ознайомлення. Згідно
розпорядження ОСОБА_2 оператор ОСОБА_3 повинна була ознайомити ОСОБА_1 з
роботою устаткування, але вона відмовилась. При цьому між ними виникла
конфліктна ситуація. В п. 6 «Висновки комісії» вказано, що оператори теплопункту КП «Тепломережа» ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не діяли в Інтересах
підприємства, а тому цей нещасний випадок не пов'язаний з
виробництвом а.с. 129-132.

З таким висновком комісії не можна погодитись, оскільки позивачка ОСОБА_1 вийшла на роботу та приступила до виконання трудових
обов'язків не з власної ініціативи, а згідно
розпорядження керівництва теплопункту. Крім того, з
обставин справи вбачається, що саме ОСОБА_3 відмовилась виконувати
розпорядження начальника Петровської дільниці КП «Тепломережа» ОСОБА_2 щодо ознайомлення позивачки ОСОБА_1 з роботою устаткування, чим порушила трудову дисципліну
підприємства, і як наслідок цього- вчинила сварку.

Крім того, з цього акту не вбачається будь-яких даних про грубі порушення
позивачкою ОСОБА_1 законодавства про охорону праці, правил внутрішнього
трудового розпорядку, або посадової інструкції оператора теплопункту, а тому висновок комісії про те, що ОСОБА_1 отримала
травми з особистих мотивів в ході сварки та бійки з ОСОБА_3 є упередженим.

Таким чином, вказаний акт спеціального розслідування групового нещасного
випадку за формою Н-5 складений необ'єктивно,
без ретельного вивчення та дослідження обставини нещасного
випадку, а тому він підлягає скасуванню.

Акт про нещасний випадок на виробництві, не пов'язаний з виробництвом за
формою НПВ від 02 жовтня 2006р. також
підлягає скасуванню, оскільки він складений на підставі акту спеціального розслідування групового нещасного випадку за
формою Н-5 від 02 жовтня 2006р., не відповідає
фактичним обставинам нещасного випадку, який мав місце 05 лютого 2006р.

Крім того, в акті Н-5 в пункті 10 вказано, що ОСОБА_1 порушила ст. 14 Закону України «Про охорону праці».

З таким висновком комісії також не можна погодитись з огляду на наступне.

Стаття 14 Закону України «Про охорону праці»
від 14
жовтня 1992р. з послідуючими змінами та доповненнями передбачає обов'язки працівника
щодо додержання вимог нормативно-правових актів з охорони
праці, а саме працівник зобов'язаний: дбати про особисту безпеку і здоров'я, а також про безпеку і здоров'я оточуючих людей в
процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на
території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами,
механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися
засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому
законодавством порядку попередні та періодичні
медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених
вимог.

Між тим, висновок комісії про порушення позивачкою цієї норми закону не
містить конкретних фактів та обставин
порушення нормативно-правових актів з охорони праці ОСОБА_1, тому
суд не може розцінювати його як доведений.

Оскільки суд дійшов висновку що 05 лютого 2006р. з оператором теплопункту Петровської дільниці КП «Тепломережа» ОСОБА_1 під час
виконання нею трудових обов'язків стався нещасний випадок
пов'язаний з виробництвом, то необхідно зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на

виробництві і
професійних захворювань України у Куйбишевському районі м. Донецька видати ОСОБА_1 скерування на МСЕК для встановлення ступеня
втрати нею професійної працездатності.

Суд не може
прийняти до уваги пояснення представників відповідачів- КП «Тепломережа», відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у
Петровському районі м. Донецька, відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві і професійних захворювань України у Куйбишевському районі м. Донецька про те, що травмування позивачки сталося
з особистих мотивів, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що позивачка
ОСОБА_1 05 лютого 2006р., згідно усного
розпорядження керівництва теплопункту Петровської
дільниці КП «Тепломережа» 05 лютого 2006р. вийшла на роботу,
безпосередньо виконувала свої трудові обов'язки.

Той факт, що оператор ОСОБА_3 відмовилась виконувати розпорядження
начальника Петровської дільниці КП «Тепломережа» ОСОБА_2 щодо ознайомлення позивачки ОСОБА_1 з роботою устаткування, внаслідок чого
вчинила сварку і бійку, не можна розцінювати як травмування
позивачки з особистих мотивів, тому що ОСОБА_1 насамперед виконувала свої трудові обов'язки і діяла в інтересах
виробництва, а не з'ясовувала якісь особисті стосунки з оператором ОСОБА_3, і
цей нещасний випадок суд вважає пов'язаним з виробництвом.

Крім того, представниками відповідачів суду не надано будь-яких доказів
щодо підтвердження своїх доводів про
з'ясування, саме особистих стосунків, між позивачкою та ОСОБА_3,
а тому такі ствердження є безпідставними, спростовуються вищенаведеними та
оціненими судом доказами.

У відповідності зі ст. 79, 88 ЦПК, ст. З Декрету Кабінету
Міністрів України «Про державне мито» з відповідача- КП
«Тепломережа» в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у
розмірі 8 грн. 50 коп.

На підставі викладеного, керуючись п. 7, 14, 16, 40 Порядку розслідування
та ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня
2004р. N 1112, ст. 14 Закону України «Про
охорону праці», ст. 213-215 ЦПК, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати Комунальне підприємство «Тепломережа» скласти акт за формою Н-1
про нещасний випадок на виробництві, який стався 05 лютого 2006р. о 8 годині 10 хвилин з оператором теплопункту Петровської дільниці КП «Тепломережа» ОСОБА_1 під час
виконання нею трудових обов'язків.

Визнати недійсним акт спеціального розслідування групового нещасного
випадку, який стався 05 лютого 2006р. о 8 годині
10 хвилин з оператором теплопункту Петровської дільниці КП «Тепломережа» ОСОБА_1 за формою Н-5 від 02 жовтня 2006р.

Визнати недійсним акт про нещасний випадок на виробництві, який стався 05 лютого 2006р. о 8 годині 10хвилин з оператором теплопункту Петровської дільниці КП «Тепломережа» ОСОБА_1 та не пов'язаний з виробництвом за формою НПВ від
02 жовтня 2006р.

Зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань України у Куйбишевському

районі м.
Донецька видати ОСОБА_1 скерування на МСЕК для встановлення ступеня втрати нею професійної працездатності в зв'язку з
нещасним випадком на виробництві, який стався 05
лютого 2006р.

Стягнути з Комунального підприємства «Тепломережа» в дохід держави судовий
збір у розмірі 8
грн. 50 коп.

Заяву про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого
суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана в судову палату по
цивільних справах Апеляційного суду Донецької області через місцевий суд
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.