У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18 квітня
2007  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Балюка М.І.,
Лященко Н.П.,
Костенка А.В.,                                     Шабуніна
В.М., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про примусове виконання обов'язку і
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Хмільницького районного
суду Вінницької області від 12 грудня 2003 року та ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 19 лютого 2004
року,

встановила:

У червні 2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про примусове виконання обов'язку
розглянути письмову заяву від 15 січня 2003 року та відшкодування матеріальної
й моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що 15 січня 2003
року вони звернулися з письмовою заявою до директора ТОВ “Мар¢янівське” с. Мар¢янівка про вирішення питання про
передачу житлових будинків, в яких проживають позивачі, на баланс Мар¢янівської сільської ради.

Відповідно до ст. ст. 15, 20 Закону
України “Про звернення громадян” директор товариства був  зобов'язаний розглянути і вирішити заяву в
термін не більше одного місяця від дня її надходження та повідомити заявників
про наслідки розгляду. Оскільки в передбачений законом строк відповідь не
надано,         ОСОБА_1 та ОСОБА_2
просили стягнути на їхню користь 825 грн. на відшкодування матеріальної шкоди
та по 1 000 грн. кожному на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Хмільницького районного суду
Вінницької області від 12 грудня 2003 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_3 розглянути письмову заяву
від 15 січня 2003 року про передачу житлових будинків на баланс Мар¢янівської сільської ради, прийняти
рішення та повідомити заявників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 100 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 17 грн. сплаченого
державного мита та 825 грн. на відшкодування моральної шкоди,  на корись ОСОБА_2 100 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди та 825 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також 51
грн. державного мита на користь держави.

Ухвалою колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області від 19 лютого 2004 року вищезазначене рішення суду першої
інстанції змінено: у частині відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1
- 925 грн., на користь ОСОБА_2 - 925 грн.; у решті - рішення залишено без зміни.

У касаційній
скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постановлені у справі рішення, посилаючись на порушення судовими
інстанціями норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга  підлягає
задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції з висновками якого погодився і
суд  апеляційної інстанції, виходив із
доведеності бездіяльності  ОСОБА_3  при розгляді звернення позивачів.

Проте з таким висновком судів погодитися не
можна, оскільки він зроблений передчасно та без повного з'ясування всіх
обставин.

Зокрема, вирішивши питання про огляд у судовому засіданні журналу вихідної
кореспонденції ТОВ “Мар¢янівське”, суд так і не дослідив його, запис про це  в протоколі судового засідання відсутній. Між
тим, із записів у журналі можна з'ясувати: надсилалася відповідь заявникам чи
ні; у строки, визначені  Законом України
“Про звернення громадян”, чи з порушенням їх. Крім того, якщо  відповідь заявникам надсилалася, то чи була
необхідність зобов'язувати  відповідача
ОСОБА_3 дати відповідь позивачам. До того ж, рішення судів стосується ОСОБА_3
як фізичної особи, а не як  посадовця -
керівника ТОВ “Мар¢янівське”, на якого відповідно до вимог ст. 14 Закону України “Про
звернення громадян” і покладається обов'язок щодо розгляду пропозицій
(зауважень) громадян та повідомлення про результати розгляду.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди судами не дотримані
вимоги чинного законодавства в частині приведення доказів заподіяння такої, а
також у чому вона полягає.

При викладених обставинах судові рішення без змін залишатися не можуть і
підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий
судовий розгляд, у ході якого суду належить урахувати наведене, більш повно
з'ясувати обставини справи та залежно від установленого вирішити спір.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Хмільницького районного суду
Вінницької області від 12 грудня 2003 року та ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 19 лютого 2004
року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

М.І. Балюк

А.В.
Костенко

Н.П. Лященко

В.М. Шабунін