СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

«7» лютого 2007 р.                                    м. Чернівці

Колегія
судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької
області у складі:

Головуючого: Сулятицької М.М. суддів: Перепелюк Л.М., Чупікової
В.В. секретар: ОрлецькаЯ.І.

за   участю:
ОСОБА_3,    його    представника  ОСОБА_4, ОСОБА_1 та його представника
ОСОБА_2.

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
приватного підприємства «Север», третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною
пригодою за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного
суду м.Чернівці від 16 жовтня 2006 року, -

встановила:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПП
«Север» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Посилався на те, що 19
листопада 2005 року на 22 кілометрі автодороги Житомир-Чернівці,
водій автомобіля Мітцубісі Паджеро Спорт, який належить ПП «Север» м.Чернівці,
державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3,
під час здійснення обгону, виїхав на зустрічну смугу руху і допустив зіткнення
з належним йому на праві власності автомобілем Форд Сієра, державний номерний знак НОМЕР_2, яким він керував особисто.

Справа №22ц-23 2007 р.                                                       Головуючий
у І інстанції

Категорія: 19/23                                                                               Богдан
С.І.

Доповідач:
Перепелюк Л.М.

Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення
водієм ОСОБА_3. Правил дорожнього руху України, а саме п.14.2
п.п. «в», в якому зазначено, що перед початком обгону водій повинен
переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він мав виїжджати вільна
від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.

Крім цього, вина водія ОСОБА_3 підтверджується постановою
Шевченківського районного суду від
26.12.2005 року, згідно яко'Ї ОСОБА_3 був притягнений до
адміністративної відповідальності.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобілю
були заподіяні істотні технічні пошкодження, а саме пошкоджені крило переднє ліве, двері передні ліві, двері задні ліві, арка
заднього лівого колеса, бампер задній та інші. 12 грудня 2005 року було
проведено огляд його автомобіля спеціалістами Українського центру
післяаварійного захисту «Експерт-Сервіс», при цьому був присутній ОСОБА_3, а
20.12.2005 року був складений висновок № 330 спеціаліста-товарознавця, згідно
якого матеріальний збиток заподіяний йому внаслідок пошкодження автомобіля Форд Сієра, становить 19439 грн. 74 коп. За
проведення огляду транспортного засобу ним було сплачено 250 грн.

Пошкодженням належного йому автомобіля та
подальшою бездіяльністю відповідача по відшкодуванню збитків, завданих ДТП, йому
була також заподіяна моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, неможливістю тривалий час використовувати
належний йому автомобіль як в особистих цілях, так і для сім'ї,
ускладнилась можливість відвідування родичів
та спілкування з ними. Суму моральної шкоди оцінив у 2000 гривень.

Оскільки ОСОБА_3 є працівником ПП «Север», а автомобіль Мітцубісі Паджеро
Спорт належить Приватному Багатопрофільному підприємству
«Север», то юридична особа повинна відшкодувати заподіяну шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків
.

Просив стягнути з ПП «Север» в його користь заподіяну матеріальну шкоду в сумі 19 689 грн. 74 коп. та моральну шкоду в сумі 2000 грн., а також понесені ним судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 жовтня 2006 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з приватного підприємства «Север» м.Чернівці на
користь ОСОБА_1 16 227 грн. 99 коп. заподіяної
матеріальної шкоди, а також 700
грн. моральної шкоди, всього стягнуто 16 927 грн. 99 коп.

Стягнуто з приватного підприємства «Север» м.Чернівці на
користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 169 грн. 27 коп., за оплату
огляду автомобіля спеціалістом-
товарознавцем 250 грн. та за надання правової
допомоги в сумі 1000 грн.,
всього стягнуто 1419 грн. 27 коп.
В апеляційній
скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким у
задоволенні вимог позивача ОСОБА_1 відмовити.

Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим,
постановленим з порушенням норм матеріального права, судом не вжито всіх
заходів для повного, об'єктивного та всестороннього розгляду справи.

Вказує, що у ДТП є також вина позивача, оскільки вона не сталася б, якби
позивач рухався своїм автомобілем з безпечно обраною швидкістю і при появі його
автомобіля в стані заносу на його смузі руху застосував гальмування аж до
повної зупинки транспортного засобу.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про зміст
оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, сторін, їх представників,
перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що
ДТП сталась з вини ОСОБА_3, який порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього
руху України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем під керуванням
ОСОБА_1, який зазнав технічних пошкоджень. До такого висновку суд прийшов на
підставі представлених позивачем доказів та у відповідності з нормами
матеріального права.

Зокрема, ст. 1188
ч.1 п.1 ЦК України передбачає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується
винною особою.

Вина ОСОБА_3 у заподіянні шкоди позивачу підтверджується протоколом огляду
місця ДТП від 19.11.2005р., який в той же день підписав без зауважень
відповідач, згідно якого ОСОБА_3 при керуванні транспортним засобом марки
«Мітсубіші» номерний знак НОМЕР_1,
рухаючись на а/д Житомир-Чернівці не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху і допустив
зіткнення з автомобілем «Форд» номерний знак НОМЕР_2, а також поясненнями позивача та
свідка ОСОБА_5, допитаного Корольовським районним судом Житомирської області
(а.с.88).

Разом з тим, апелянт не навів та не представив суду жодного доказу, який би
заперечував його вину у настанні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок
порушення ним Правил дорожнього руху, хоча згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилання апеляційної скарги на ту обставину, що ОСОБА_1 порушив п.12.3
Правил дорожнього руху, спростовуються об'єктивними обставинами, встановленими
судом.

Зокрема, позивач вжив всіх можливих заходів щодо уникнення зіткнення,
оскільки зіткнення відбулось на обочині його смуги руху.

Надуманими є також твердження апелянта щодо абстрактної
можливості скоєння ДТП у зв'язку з виїздом ним при складній дорожній обстановці
на зустрічну смугу руху, оскільки саме його порушення Правил дорожнього руху
знаходяться у причинному зв'язку з наслідками ДТП.                                               Не
знайшли   свого   підтвердження   ні   в   судовому
засіданні,   ні матеріалами справи
доводи ОСОБА_3 щодо необрання позивачем безпечної швидкості. Його ж посилання
на висновки спеціалістів-автотехніків не можуть бути прийняті до уваги як
належні докази по справі, як і не приймались вони судом першої інстанції,
оскільки для дачі таких висновків у спеціалістів не було належних об'єктивних
вихідних даних, а висновки давались ними на
підставі пояснень сторін щодо швидкості руху їх атомашин.

Таким чином, рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.
307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 жовтня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Судді: