Справа № 22 -  467
/2007р.                                    Головуючий
Категорія: 21                                                             Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2006 р.                                             Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого: Краснощокової Н.С. суддів:   Маширо
О.П., Ігнатової Л.С. при секретарі: Тимченко Г.В.

за участю  позивача та представника відповідача Шеремет С. А.

розглянув у
відкритому судовому засіданні у м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві на професійних захворювань України у м.
Шахтарську на рішення Шахтарського міськрайонного суду від 20 листопада 2006р.
у справі за позовом ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві на професійних захворювань України у м. Шахтарську про
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач
оскаржує рішення Шахтарського міськрайонного суду від 20 листопада
2006р., яким з нього на користь позивача стягнено у відшкодування моральної
шкоди, причиненої  ушкодженням здоров'я 5 000 грн.

Апелянт у скарзі
посилається на те, що рішення є необгрунтованим. Зокрема, судом не враховано
положень Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік"
п.27 ст.77 якого зупинено на 2006р. дію абзацу 4 ст.1 ( в частині відшкодування
моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей), підпункту "е"
пункту 1 частини першої статті 21, частини 3 статті 28 та частини третьої
статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності". Факт спричинення моральної шкоди не
доведено належними доказами, висновок МСЕК з цього приводу відсутній. Належним
відповідачем у справі має бути підприємство, на якому позивач втратив здоров'я.
Позивачем пропущено строк на звернення до суду з даним позовом, передбачений
ст. 233 КЗпП
України. Тому апелянт просить рішення скасувати і у позові відмовити.

В засіданні
апеляційного суду представник відповідача наполягала на скарзі, позивач
заперечував проти скарги, вважав рішення суду правильним і просив залишити його
без зміни.

Суд першої
інстанції при ухваленні рішення виходив із того, що позивач перебуваючи у
трудових відносинах з ВАТ "Шахта "Комсомолець Донбасу" 18 липня
2002р. отримав виробничу травму пальця правої кисті руки. Висновком МСЕК від
03.04.2003р. позивачеві вперше встановлено 10% втрати професійної працездатності внаслідок трудового
каліцтва. Ушкодженням здоров'я та встановленням стійкої втрати працездатності
позивачеві спричинена моральна шкода, оскільки він частково втратив
працездатність через трудове каліцтво, у нього до теперішнього часу постійно
болять травмовані пальці, взимку внаслідок травми мерзнуть руки, позивач постійно
змушений приймати обезболюючі, протизапальні препарати. При визначенні розміру
відшкодування

моральної
шкоди суд врахував стан здоров'я позивача, характер та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнав позивач, їх тривалість,
незворотні наслідки травами. З врахуванням вказаних обставин та на
підставі вимог ст. ст. 21, 28, 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" суд частково задовольнив позовні вимоги та стягнув з
відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги
Апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги частково та стягуючи на користь позивача суму
у відшкодування моральної шкоди суд обґрунтовано
виходив із встановлених у справі фактичних обставин та вимог матеріального
і процесуального права. Зокрема, суд правильно
прийшов до висновку про те, що у зв'язку із отриманням під час роботи виробничої травми позивач втратив працездатність на 10% безстроково, в результаті чого переносить моральні страждання, тому суд обґрунтовано стягнув з
відділення Фонду суму у відшкодування моральної
шкоди, що відповідає вимогам ст.ст. 21, 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування матеріального закону, а саме щодо того, що норми Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності",
якими передбачено відшкодування моральної шкоди, зупинені на 2006р.
не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло до набуття
чинності Законом України "Про державний
бюджет України на 2006 рік", а згідно із ч.2 ст. 5 ЦК України акт цивільного
законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він
пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Необгрунтовані також доводи скарги щодо недоведення факту спричинення
моральної шкоди висновком МСЕК, оскільки у даному випадку факт спричинення моральної
шкоди встановлений судом.

Рішення суду відповідає встановленим у справі фактичним обставинам,
ухвалене з додержанням норм матеріального і
процесуального права і підстав для його скасування чи зміни немає.

Керуючись ст.
ст. 307,308,313-315
ЦПК України, Апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві на професійних
захворювань України в м. Шахтарську відхилити.

Рішення Шахтарського міськрайонного суду від 20 листопада 2006р. залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційна скарга може бути подана протягом 2-х місяців з дня набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.