Справа № 2-402/07
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2007 року
Малиновський районний с
уд м. Одеси у складі: головуючо
го судді - Джабурія О.В. при сек
ретарі - Філімович І.М. розглян
увши у відкритому судовому з
асіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про п
оділ спільного майна, та за по
зовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання угоди дій
сною та визнання права власн
ості,
ВСТАНОВИВ: 22 січня 2004р. б
лагодійний правозахисний фо
нд „Рутенія" в інтересах ОСОБ
А_1 звернувся до Малиновськог
о районного суду м. Одеси з поз
овом до ОСОБА_2 про визнання пр
ава спільної сумісної власно
сті та її розділ, в якому проси
в визнати право спільної сум
існої власності на квартиру
АДРЕСА_1за ОСОБА_1, визнати пра
во спільної сумісної власнос
ті на майно за ОСОБА_1, здійсни
ти розділ спільної сумісної
власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у р
івних частках.
25 лютого 2004р. позивач зве
рнувся з додатковою позовною
заявою про визнання договор
у купівлі-
продажу недійсним, визнанн
я квартири особистою приватн
ою власністю ОСОБА_1, примусов
е та невідкладне
вселення її в квартиру.
27 травня 2004р. позивач вик
лючив вимогу про примусове т
а невідкладне вселення ОСОБА
_1 в квартиру.
26 березня 2004р. ОСОБА_2 звер
нувся до Малиновського район
ного суду м. Одеси з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОС
ОБА_5 про
визнання угоди дійсною та в
изнання права власності на к
вартиру АДРЕСА_1.
Рішенням Малиновськ
ого районного суду м. Одеси ві
д 15 квітня 2004р. позов було задов
олено.
Ухвалою Малиновсько
го районного суду від 14 червня
2004р. рішення Малиновського ра
йонного суду м. Одеси від 15 кві
тня 2004р. було скасовано за ново
виявленими обставинами, позо
в ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБ
А_5 про визнання угоди дійсною
та визнання права власності
на квартиру АДРЕСА_1був об'єдн
аний в одне провадження з поз
овом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визн
ання права спільної сумісної
власності та її розділ, про ви
знання договору купівлі-прод
ажу недійсним, визнання квар
тири особистою приватною вла
сністю ОСОБА_1
Рішенням Малиновського р
айонного суду від 23 вересня 2004р
. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 був зад
оволений частково. Позов ОСО
БА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 був
задоволений. Визнано за ОСОБ
А_1 та ОСОБА_2 право спільної ча
сткової власності на квартир
у АДРЕСА_1, при цьому частки ви
знано рівними. Визнано догов
ір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1р., укл
адений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОС
ОБА_4, ОСОБА_5 дійсним та укладе
ним з моменту набрання чинно
сті рішенням суду.
Ухвалою Апеляційного су
ду Одеської області від 23 груд
ня 2005р. рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 23 в
ересня 2004р. було скасовано, зок
рема з таких підстав, які реко
мендовано врахувати при ново
му розгляді справи: суд першо
ї інстанції в порушення вимо
г ст.ст. 71,76,80 ЦК України (1963р.) не ро
зглянув питання, коли ОСОБА_1 д
ізналась або повинна була ді
знатися про порушення свого
права, з яких причин не зверта
лась до суду з 1994р., з яких причи
н пропустила строк позовної
давності, та чи є такі причини
пропуску строку поважними; с
уд першої інстанції в поруше
ння вимог ст.215 ч.1 п.4 ЦПК України
не розглянув позовні вимоги
ОСОБА_1 про визнання договору
купівлі-продажу недійсним; О
СОБА_1 звернулась до суду з поз
овом про визнання квартири А
ДРЕСА_1особистою приватною в
ласністю і спільною сумісною
власністю, необхідно уточни
ти позовні вимоги; суд неправ
ильно застосував норми матер
іального права ЦК України (2003р
.), оскільки правовідносини мі
ж сторонами виникли ІНФОРМАЦ
ІЯ_1р. і суд повинен керуватися
ЦК України (1963р.)
При новому розгляді с
прави 10 жовтня 2006р. ОСОБА_1 уточн
ила позовні вимоги, просить с
уд майно, набуте нею з ОСОБА_2, п
оділити. Виділити ОСОБА_1. і ви
знати за нею право власності
на однокімнатну

квартиру АДРЕСА_1. ОСОБ
А_2 виділити холодильник, віде
омагнітофон, пральну машину,
газову плиту.
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, О
СОБА_4, ОСОБА_5про визнання уго
ди дійсною та визнання права
власності на квартиру АДРЕС
А_1залишився незмінним.
ОСОБА_1 обґрунтовує свій
позов тим, що вона перебувала
з ОСОБА_2 у фактичних шлюбних
відносинах з січня 1991р. по люти
й 2001р. Вони вели спільне домашн
є господарство. В 1994р. мати ОСОБ
А_1 за 4 ООО дол. США продала ОСОБ
А_10 дачний будинок, щоб купити
квартиру ОСОБА_1. Гроші від ОС
ОБА_10 отримав ОСОБА_2, придбав з
а них квартиру АДРЕСА_1, але оф
ормив її на себе. За період спі
льного проживання ОСОБА_1 та О
СОБА_2, вони також придбали хол
одильник, відеомагнітофон, п
ральну машину, газову плиту. О
СОБА_1 вважає квартиру та майн
о спільною сумісною власніст
ю з ОСОБА_2 та просить виділити
їй більшу частину із спільно
го майна - однокімнатну кварт
иру АДРЕСА_1.
ОСОБА_2 заявив про застос
ування позовної давності. Пр
оти позову заперечує за підс
тав пропуску ОСОБА_1 строку дл
я звернення з позовом, а також
тому, що він знаходився з ОСОБ
А_1 у фактичних шлюбних віднос
инах після придбання ним заз
наченої квартири за особисті
кошти і до березня 2000р., коли ОС
ОБА_1пішла від нього за власно
ї волі, шлюб вони в органах РАГ
С не реєстрували, цивільно-пр
авових договорів стосовно кв
артири не укладали, отже, будь
-якого права на його квартиру
ОСОБА_1 не має.
ОСОБА_2 обґрунтовує свій
позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про визнання угоди дійсною т
а визнання права власності н
а квартиру АДРЕСА_1тим, що стор
они за договором досягли зго
ди з усіх суттєвих його полож
ень. Договір купівлі-продажу
квартири виконаний повністю
, розрахунки проведені, він ме
шкає в цій квартирі та несе вс
і витрати за нею.
Вислухавши пояснення с
торін, свідків по справі, вивч
ивши матеріали справи, а тако
ж витребувані документи, суд
вважає, що позов ОСОБА_2 підля
гає задоволенню, а в позові ОС
ОБА_1 належить відмовити за на
ступними обставинами.
Судом встановлені так
і факти та відповідні їм прав
овідносини.
Судом при розгляді справи
встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1р. за дого
вором № НОМЕР_1, що був укладен
ий на Одеській товарній бірж
і між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 т
а ОСОБА_5, ОСОБА_2 купив квартир
у АДРЕСА_1.
Відповідно до вимог ст.
ЗО ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставин
и на які вона посилається в об
ґрунтування своїх вимог і за
перечень. Відповідно до ст.ст
. 10, 60 ЦПК України, цивільне судо
чинство здійснюється на заса
дах змагальності сторін. Сто
рони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні п
рава щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення пе
ред судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довес
ти ті обставини, на які вона по
силається як на підставу сво
їх вимог або заперечень. Дока
зуванню підлягають обставин
и, які мають значення для ухва
лення рішення у справі і щодо
яких у сторін та інших осіб, я
кі беруть участь у справі, вин
икає спір. Доказування не мож
е ґрунтуватися на припущення
х.
Відповідно до дозволу Н
ОМЕР_2 голови виконкому Білго
род-Дністровської міської ра
ди від 04 червня 1995р., ОСОБА_6 (мати
ОСОБА_1) дозволено розділити д
ачну ділянку № НОМЕР_3 та перед
ати виділену ділянку № НОМЕР
_3-А ОСОБА_1.
Цим спростовуються д
оводи ОСОБА_1 про те, що дачний
будинок був проданий в 1994р. ОСО
БА_10.
Відповідно до ст.13 КпШС
України (1969р.), права та обов'язк
и подружжя породжує лише шлю
б, укладений в державних орга
нах запису актів громадянськ
ого стану. Час виникнення пра
в та обов'язків подружжя визн
ачається моментом реєстраці
ї шлюбу в органах запису акті
в громадянського стану.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шлюб н
е реєстрували. Отже, право на п
ридбану ОСОБА_2 квартиру з огл
яду на діюче в період 1994-2000р. сім
ейне законодавство України у
ОСОБА_1 відсутнє.
Згідно ст.86 ЦК України (1963р
.), відносини власності регулю
ються законом України „Про в
ласність".
Відповідно до ст. 12 Зак
ону України „Про власність", п
ідставами набуття права влас
ності є, крім іншого, укладенн
я угод, не заборонених законо
м.
У відповідності до ст
.44 ЦК України (1963р.), угоди громад
ян між собою на суму понад сто
гривень, повинні укладатися
у письмовій формі.
Будь-які договори між ОСО
БА_2 та ОСОБА_1 відсутні.

Згідно зі ст.59 ЦПК Укра
їни (2004р.), п.8 постанови Пленуму В
ерховного суду України № 9 від
21.12.1990р., не може підтверджувати
ся показаннями свідків наявн
ість правовідносин, які вихо
дять з угод, для яких законом п
ередбачена письмова форма.

Письмові докази про пр
аво ОСОБА_1 на квартиру (її час
тину) відсутні.
Отже, право на придбан
у ОСОБА_2 квартиру з огляду на
діюче в період 1994 р. цивільне за
конодавство України у ОСОБА_
1 відсутнє.
Згідно зі ст.71 ЦК Україн
и (1963р.), загальний строк позовн
ої давності - три роки.
Відповідно до ст.76 ЦК У
країни (1963р.), право на позов вин
икає з дня, коли особа дізнала
ся, або повинна була дізнатис
я про порушення свого права.

ОСОБА_1 з дня придбання квар
тири і до 22 січня 2004р. ніяких вим
ог на квартиру АДРЕСА_1не заяв
ляла. В судовому засіданні ОС
ОБА_1 пояснила, що їй стало від
омо про оформлення квартири
на ОСОБА_2 в 2000р.
ОСОБА_1 добровільно висе
лилася із спірної квартири в
березні 2000р., про що підтвердил
и свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
, опитані при первісному розг
ляді справи, без будь-яких вим
ог на квартиру.
ОСОБА_1 про поновлення с
троку позовної давності не п
росить, докази про поважні пр
ичини пропуску строку позовн
ої давності не надала. Отже, ОС
ОБА_1 пропустила строк позовн
ої давності для звернення з п
озовом.
Згідно ст.80 ЦК України (1963р.), за
кінчення строку позовної дав
ності до пред'явлення позову
є підставою для відмови в поз
ові.
За таким обставинами с
уд вважає, за необхідне в позо
ві ОСОБА_1 відмовити.
Судом встановлено, що
договір купівлі-продажу спі
рної квартири АДРЕСА_1, було ук
ладено ІНФОРМАЦІЯ_1р. між ОСОБ
А_2 (Покупець) та ОСОБА_3, що діяв
від свого імені та від імені с
воєї неповнолітньої дочки, О
СОБА_4, ОСОБА_5 (Продавці) та заре
єстровано на Одеській товарн
ій біржі (р.н.НОМЕР_1 від 18.05.1994р.) Ст
орони за договором досягай з
годи з усіх суттєвих його пол
ожень. Договір купівлі-прода
жу квартири виконаний повніс
тю, розрахунки проведені до й
ого підписання, про що зазнач
ено в п.6 договору. Квартира бу
ла зареєстрована за ОСОБА_2 в О
МБТІ та РОН. Продавці виселил
ися з квартири, ОСОБА_2 вселивс
я, мешкає там до цього часу та
сплачує за комунальні послуг
и.
Згідно ч.2 ст.220 ЦК Україн
и (2003р.), якщо сторони домовилис
я щодо усіх істотних умов дог
овору, що підтверджується пи
сьмовими доказами, і відбуло
ся повне або часткове викона
ння договору, але одна із стор
ін ухиляється від його нотар
іального посвідчення, суд мо
же визнати такий договір дій
сним.
Суд задовольняє вимог
и ОСОБА_2, тому що вони обґрунт
овані та законні.
Керуючись ст. ст. 10, ЗО, 60,
212, 213, 215 ЦПК України, ст.80 ЦК Україн
и (1963р.), ч.2 ст.220 ЦК України (2003р.), суд
,
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_2 до ОСОБ
А_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольни
ти.
Визнати дійсним догові
р купівлі-продажу № НОМЕР_1 нер
ухомого майна від ІНФОРМАЦІЯ
_1р., укладений на Одеській тов
арній біржі.
Визнати за ОСОБА_2 право
власності на квартиру АДРЕС
А_1.
В позові ОСОБА_1 відмов
ити.
Стягнути з ОСОБА_1 на корис
ть держави судовій збір в сум
і 51 грн.
Рішення може бути оска
ржено до апеляційного суду О
деської області через Малино
вський районний суд м. Одеси, ш
ляхом подачі заяви про його а
пеляційне оскарження протяг
ом десяти днів з дня проголош
ення рішення і подачі апеляц
ійної скарги, протягом 20-ті дн
ів після подачі заяви про апе
ляційне оскарження.