У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

19 червня
2007 року                                                                                      м.
Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України  в складі:

Левченка Є.Ф.,
Лихути Л.М.,   Охрімчук Л.І., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Луганської області від 22 січня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У вересні 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
мотивуючи свої вимоги тим, що він передав ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 4 000
грн., які останній зобв”язався повернути в обумовлений строк, про що надав власноручно
написану розписку. Оскільки впродовж двох років відповідачем сума бору
повернута не була, просив суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі     4 000 грн. та 3% річних за прострочення
виплати боргу у розмірі 240 грн.

Рішенням
Кам”янобрідського районного суду м. Луганська від 14 листопада 2006 року, позов
ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2. на користь      ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 4 000 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі
240 грн.

Ухвалою
апеляційного суду Луганської області від 22 січня 2007 року апеляційну скаргу
ОСОБА_2. на рішення Кам”янобрідського районного суду                    м. Луганська від 14
листопада 2006 року визнано неподаною та повернуто скаржнику без розгляду.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду Луганської області від 22 січня 2007 року,
посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_2. не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно
ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення судом апеляційної інстанції
вимог ст. ст. 297, 121 ЦПК України, оскільки на його адресу надійшла лише
ухвала від 22 січня 2007 року про залишення без розгляду та повернення його
апеляційної скарги, із якої він дізнався про існування ухвали від 25 грудня
2006 року, якою скаржнику надавався строк для усунення недоліків по апеляційній
скарзі. Таким чином скаржник та його представник не могли знати про залишення
апеляційної скарги без руху та до якого строку необхідно усунути недоліки та
виконати вимоги суду.

Наведені скаржником доводи не можуть бути прийняті судом
до уваги, оскільки в матеріалах справи (а. с. 40) міститься копія супровідного
листа від 27 грудня 2007 року про направлення копії ухвали апеляційного суду
Луганської області від 25 грудня 2006 року. Отже, підстав для скасування
постановленої судової ухвали не вбачається.

Встановлено,
і це вбачається з матеріалів справи, що ухвала апеляційного суду постановлена з
додержанням судом норм процесуального права і доводи скарги їх висновків не
спростовують.

Керуючись ст.ст.
331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Увалу
апеляційного суду Луганської області від 22 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                      Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук