Справа № 22-78       2007 p.                                                  Рішення ухвалено під головуванням
Категорія      33                                                                                         Голоти Л.О.
Доповідач   Пащенко Л.В.
УХВАЛА

Апеляційного суду Вінницької області від 22.01.2007 року

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: НагорнякаВА.

Судців:  Пащенко Л.В., Мартьянової Л.І.

При
секретарі: Пшеничній Л.В.

За
участю: адвоката ОСОБА_5. Розглянувши у
відкритому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою
представника позивачів -
ОСОБА_6.

На рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 13 листопада 2006 року по  справі  за
позовом  ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Вінницької міської ради про
визнання права власності на земельну ділянку, -

Встановила:

В вересні 2006 року ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись в суд з позовом до Вінницької міської ради про
визнання права власності на земельну ділянку.

В заяві зазначали, що їм на праві спільної
часткової власності належить будинковолодіння АДРЕСА_1.

Рішенням міськвиконкому від 06.05.1955 року за
НОМЕР_1 їм під забудову та користування була виділена земельна
ділянка розміром 1471 кв.м.. Наданою земельною ділянкою вони
користуються понад 50 років, однак відповідач погодився
надати їм у спільну власність лише 600 кв.м. з цієї земельної ділянки, що,
на їх думку, протирічить вимогам ст.121 ЗК України.

Посилаючись на положення ст.ст. 87, 89 ЗК України, позивачі звернулись в суд з вказаним позовом
і просили спонукати Вінницьку міську раду передати їм у спільну часткову власність земельну ділянку розміром 1471 кв.м. по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачі та їх
представник збільшили підстави позову та просили визнати за ними право
власності на вказану земельну ділянку за давністю користування.

Рішенням Ленінського районного суду від 13 листопада 2006 року в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ,
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачів просить
рішення суду як постановлене з порушенням вимог закону, скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних вимоги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника позивачів - ОСОБА_6. та їх адвоката, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково по
слідуючих підставах.

Відмовляючи в позові, суд виходив з
того, що позивачі не довели доказами те, що вони
добросовісно і відкрито з 1955 року користуються земельною ділянкою
площею 1471 кв.м., сплачують податок, звертались до
міськради про надання їм додаткової площі земельної ділянки, а також з того, що
відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України строк набувальної давності користування земельною
ділянкою у позивачів ще не сплив.

Такий висновок суду не можна
визнати обґрунтованим, оскільки суд дійшов до нього по неповно
з'ясованим обставинам справи.

Набуття права на земельну ділянку за давністю
користування врегульовано ст.119 ЗК України, який набрав
чинності з 01.01.2002 року. Тому при вирішенні такого
питання суду слід керуватися вказаною нормою закону.

Суд же, вирішуючи даний спір,
помилково керувався п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким роз'яснено застосування правил ст.344 ЦК України про набувальну давність. При цьому суд не
врахував, що зазначений ЦК України набув чинності з 01.01.2004 року, тобто на 2 роки пізніше, ніж ЗК України.

Крім того, суд не уточнив позовні вимоги
позивачів, не з'ясував якого розміру земельна
ділянка була в законному порядку виділена в користування співвласникам
будинковолодіння АДРЕСА_1 та під яким номером рахувалось вказане будинковолодіння в 1955 році. Також судом не з'ясовано фактичний розмір земельної ділянки, якою користуються позивачі; чи
звертались останні до міської ради з заявою про передачу їм у власність цієї
земельної ділянки; чи приймалось відповідачем будь-яке рішення по цьому
питанню, зокрема: чи передавалась у власність позивачам
земельна ділянка розміром 600 кв.м. (копії такого рішення
міськвиконкому в матеріалах справи немає).

Не досліджено судом чи є можливість вирішення
даного спірного питання між сторонами в порядку, встановленому ЗК України.

За таких обставин рішення суду залишатись в силі
не може і підлягає скасуванню. Оскільки в справі не
достатньо доказів для прийняття рішення, то справа підлягає направленню на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 311, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивачів - ОСОБА_6. задоволити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 13 листопада 2006 року скасувати, а справу направити
на новий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку у Верховний Суд України протягом
двох місяців з дня проголошення.