Справа №22-194                                       Головуючий у 1 інст.Березень Ю.В.
Доповідач - Собіна І.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2007 року                                                                                     м. Рівне

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі:

Головуючого судді Собіни І.М.

Суддів Григоренка М.П., Оніпко О.В.

При секретарі судового засідання
Сеньків Т.Б.

З участю сторін та адвоката
ОСОБА_4., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Сарненського районного суду від
29 листопада 2006 року в справі за позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні відповідача - орган опіки і піклування Клеванської
селищної ради Сарненського району про усунення перешкод у вихованні
дитини,

встановила:

Рішенням Сарненського районного суду від 29 листопада 2006 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_1 надавати можливість ОСОБА_2
спілкуватись з донькою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження кожну неділю місяця з відвідуванням місця проживання
з 11 до 19 години.

В решті позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1. вказує на незаконність та необґрунтованість рішення суду, через неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи та невідповідність
обставин, які суд вважав встановленими.

Вважає, що суд у своєму рішенні вийшов за межі рішення органу опіки і піклування надавши можливість позивачу для участі
у вихованні дитини забирати останню до місця свого
проживання.

Таке рішення суду не враховує інтересів малолітньої дитини, оскільки батько позивача та його брат можуть негативно
вплинути на психіку дитини.

Після народження доньки відповідач оспорював своє батьківство в суді.

Рішення суду вважає таким, що не
відповідає інтересам дитини.

Просила його скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_1. свою апеляційну скаргу підтримала і дала пояснення в межах її доводів.

Позивач заперечуючи проти апеляційної скарги вважає її безпідставною, спрямованою на затягування виконання
рішення суду.

Колегія суддів, заслухавши доводи та заперечення сторін, перевіривши матеріали справи прийшла до висновку про
часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні
дитини (періодичні чи систематичні
побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану
здоров'я дитини, поведінки батьків,
а також інших обставин, що мають істотне значення.

Часткове задоволення вимог позивача і визначення способу його участі у вихованні дитини з відвідуванням місця
проживання ОСОБА_2. колегія суддів, вважає таким, що не відповідає інтересам малолітньої дитини, і рішення суду в цій
частині підлягає зміні.

Встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, після розлучення
батьків проживає з матір'ю ОСОБА_1. та бабою.

Орган опіки і піклування Клесівської сільської ради на своєму засіданні ІНФОРМАЦІЯ_2року встановив, що батько дитини ОСОБА_2. може
спілкуватись з дитиною кожної неділі з 16 до 20 години (а.с.9).

В судовому засіданні голова опікунської ради пояснила, що в сім'ї позивача складна морально
психологічна ситуація, а сам ОСОБА_2. особа неврівноважена.

Згідно виписки НОМЕР_1 із амбулаторної карти ОСОБА_3. (а.с.58) у дитини часті простудні захворювання верхніх дихальних шляхів.

З врахуванням висновку органу опіки і піклування, можливому негативному впливу членів сім'ї ОСОБА_2. на психіку
дитини, стану здоров'я, віку дитини, потребі
її у денному сні та присутності матері, колегія суддів вважає за необхідне виключити з резолютивної частини рішення посилання суду на
відвідування дитиною місця
проживання ОСОБА_2. Встановивши час спілкування
з дитиною з 16 до 20 години за місцем проживання дитини.

Враховуючи, що суд першої інстанції при вирішенні справи допустив
невідповідність висновків обставинам справи, постановлене ним рішення підлягає
зміні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сарненського районного суду від 29 листопада 2006 року змінити виключивши з його
резолютивної частини посилання суду на відвідування ОСОБА_3 місця проживання ОСОБА_2 та встановити час спілкування з 16 до 20 години за місцем проживання дитини.

В решті рішення суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу відхилити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення.

Сторони мають право оскаржити рішення апеляційної інстанції і рішення місцевого суду до Верховного Суду України
протягом двох місяців починаючи з дня набрання законної сили цим рішенням, з подачею касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.