У Х В А Л А

І М
Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема
А.Г., розглянувши 14 червня 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10 січня 2007 року та
ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 21 березня 2007 року в справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Максимівська сільська
рада Кременчуцького району, про усунення перешкод у користуванні земельною
ділянкою та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що він з відповідачами є суміжними
землекористувачами.

Вважає, що відповідачі самовільно
встановили металеву огорожу  висотою 1,6
м, чим позбавили його можливості користуватися земельною ділянкою. Оскільки
добровільно зняти огорожу відповідачі відмовлялися, він звернувся до
Максимівської сільської ради з проханням сприяння в усуненні перешкод в
користуванні земельною ділянкою, рішенням якої було зобов'язано відповідачів
зняти самовільно встановлену огорожу.

Однак відповідачі рішення сільської
ради не виконали.

Просив зобов'язати відповідачів
зняти самовільно встановлену огорожу, а також відшкодувати заподіяну моральну
шкоду, яку він оцінює в  1 000 грн.

Рішенням Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 10 січня 2007 року, залишеним без зміни ухвалою
Апеляційного суду Полтавської області від 21 березня 2007 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на невідповідність
висновків судів обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального
права, порушення норм процесуального права та ставить питання про скасування
зазначених судових рішень і ухвалення нового рішення.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції та апеляційний суд, погоджуючись з ним, виходили з того,
що позивач не надав достатніх доказів на підтвердження своїх вимог, не довів
належним чином, що його права порушено; правовстановлюючі документи на спірну
земельну ділянку в позивача відсутні, як і відсутні документи щодо розташування
земельних ділянок сторін в натурі.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не
може  встановлювати або (та)
вважати доведеними  обставини,  що
не  були  встановлені
в  рішенні  судів першої та апеляційної інстанції чи
відкинуті   ними,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу
та  про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги  і зміст оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку про те, що судами допущено порушення норм  процесуального або неправильне застосування
норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5 ч. 3
ст. 328   ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необгрунтованою і викладені
в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись
ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження
в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Максимівська
сільська рада Кременчуцького району про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10
січня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 21 березня
2007 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                             А.Г. Ярема