УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді: - Берзіньш
B.C. Суддів : - Кузнєцової О.О. - М»ясоєдової Т.М.
при секретарі - Дермоян
Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в М.Сімферополі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на
рішення Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 27 квітня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА: ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків та
моральної шкоди, мотивуючи тим, що протягом 2003 - 2005 років брала участь в розгляді
позовів, які розглядались судом з ініціативи відповідача. Відповідач, знаючи що
вона інвалід 2-ї групи, примусив її впродовж двох років ходити до суду і
доводити свою невинність, що підірвало її здоров»я та вона понесла витрати на
лікування.. Захищаючи свої права, вона витратила 2000грн. на юридичну допомогу,
1000грн. на поїздку до суду та придбання ліків; неправомірними діями
відповідача їй спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює у 30 000грн. Просила
також зобов»язати ОСОБА_2 принести їй публічні вибачення.

Рішенням суду
від 27.04.2006 року у
задоволені позову відмовлено. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення
суду скасувати як незаконне та необгрунтоване, ухвалити по справі нове рішення
про задоволення її позову в повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає доводи апеляційної
скарги необгрунтованними, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її
представник підтримали доводи апеляційної скарги, ОСОБА_2 проти доводів
апеляційної скарги заперечував.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, а рішення суду -
скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції
з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.303,309ч.1п.4 ЦПК України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції є порушення або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального права. Під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених  у
суді  першої  інстанції.
Апеляційний   суд  не
обмежений  доводами

Справа № 22-ц-412/2007р.               Головуючий
у першій інстанції Куренда В.Й.

Доповідач:
Берзіньш B.C.

2

апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм
процесуального права, яке є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Статтею 311ч.1п.5 ЦПК України передбачено, що рішення
суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд
розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням
додаткового рішення судом першої інстанції.

Із матеріалів справи слідує, що позов ОСОБА_1 обгрунтований
тим, що у зв'язку із розглядом цивільних справ: за позовом ОСОБА_2 до неї про
усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, по якому ухвалено рішення
суду від 21.01.2004р. та від 27.04.2005р., і за позовом ОСОБА_3 до неї про
усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, по якому ухвалено рішення
12.10.2005р., де представником ОСОБА_3 був ОСОБА_2, нею понесені витрати на оплату
юридичної допомоги, на поїздки до суду та придбання ліків.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що
питання про стягнення витрат на правову допомогу, транспортних витрат та витрат
на лікування підлягало вирішенню при ухваленні рішень по вищезазначених
цивільних справах або шляхом винесення додаткових рішень, а не шляхом подачі
нового позову. В підтвердження своїх висновків суд послався на положення
ст.ст.84,88 чинного ЦПК України.

Між тим,
зазначені судом норми чинного ЦПК України набрали чинності з 01.09.2005 року і
зворотньої сили не мають. Статтею 214
ЦПК України 1963р. чинного на час ухвалення рішень по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 передбачалась можливість ухвалення додаткового рішення у разі,
якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Витрати на правову допомогу,
транспортні витрати та витрати на лікування, відповідно до положень ст.63 ЦПК
України 1963р не були віднесені до видів судових витрат.   Витрати на лікування не віднесено до судових
витрат і діючим ЦПК України, що стверджується положеннями ст.79 цього Кодексу.

Суд не встановив, які правовідносини виникли між
сторонами та якими нормами права вони регулюються; пославшись на необхідність
розгляду заявлених вимог в іншому порядку, суд фактично не розглянув позовні
вимоги ОСОБА_1 про
стягнення витрат на правову допомогу, транспортних витрат та витрат на
лікування; не були предметом обговорення та залишились не розглянутими і
позовні вимоги про зобов'язання ОСОБА_2 принести їй публічні вибачення.

Зазначене є підставою відповідно до
ст.ст.303ч.3,311ч.1п.5 ЦПК України для виходу за межі доводів апеляційної
скарги і скасування рішення суду з направленням справи на новий розгляд до суду
першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись статтями 303,309,311 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 27 квітня 2006 року - скасувати,
справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Верховного Суду
України

Доповідач: Берзіньш B.C.

Судді:

Справа № 22-Ц-412/2007р.    Головуючий
у першій інстанції