Справа
№ 22-ц - 485/2007 р.
Головуючий І інст. Набіулліна СВ.
Категорія стягнення зарплати
Доповідач                 Луспеник
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2007 р.

Судова колегія судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого     -
судді Луспеника Д.Д.,

суддів
-                Яцини В.Б.,
Швецової Л.А.,

при секретарі    -                Шевченко О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою начальника відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань у Дзержинському районі м. Харкова

на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2006 р.

по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань у Дзержинському районі м.
Харкова (надалі - відділення Фонду соцстраху) про стягнення заробітної плати,
моральної шкоди,-

встановила:

У квітні 2005
р. ОСОБА_1 звернулася
до суду зі вказаною позовною заявою. Позивач зазначала, що рішенням суду від
27.04.2004 p., яке допущено до негайного виконання, вона поновлена на
роботі у відповідача на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак відповідач
рішення суду фактично не виконав, вчиняв дії щодо недопущення її до роботи,
через що вона моральна страждала, нервово переживала, так як кожен день
виходила на роботу та виконувала свої обов'язки, проте зарплату їй не
виплачували, а з 25.05.2004
р. по 25.06.2004 р.
знаходилась на лікуванні, що пов'язує з неправомірними діями відповідача, тим
не менш листок непрацездатності відповідач не прийняв та не оплатив.

З урахуванням наведеного позивач просила стягнути на її
користь середню заробітну плату за період з 28.04.2004 р. по 24.05.2004
р., за 29.06.2004 p.,
оплатити листок непрацездатності та відшкодувати завдану їй моральну шкоду
в розмірі 6000 грн.

У судовому засіданні позивач та її представник заявлені
позовні вимоги підтримали, представник відповідача позов не визнав, зазначивши
про їх необґрунтованість.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2006 р. позов ОСОБА_1 задоволений
частково. Суд стягнув на її користь з відділення Фонду соцстраху 1433,33 грн.
заборгованості по зарплаті та 1300
грн. для відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі начальник відділення Фонду соцстраху
просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову, зазначивши, що суд неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та
процесуального права.

2

При цьому посилається на те, що суд не оцінив належним
чином докази того, що позивачка не допускалася начальником відділення до
роботи, не було наказу про її відновлення на роботі, оскільки зазначені
повноваження належать начальнику обласного управління Фонду соцстраху, який
поновив її на роботі лише 5.07.2004
р. в порядку примусового виконання рішення суду, тому позивачка й не
розписувалася в журналі виходу працівників на роботу, а наявність моральної
шкоди не доведена, оскільки відповідач не порушував її трудові права.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила рішення
суду залишити в силі, вважаючи, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими та
не вказують на конкретні порушення районним судом норм матеріального чи
процесуального права, які б були підставою для скасування рішення суду.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення
сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1, районний суд
виходив з того, що позивач після поновлення судом на роботі фактично вийшла на
роботу та приступила до виконання своїх обов'язків зі згоди начальника
відділення, тому відповідач зобов'язаний виплатити їй зарплату з урахуванням
премії, надбавок та індексу інфляції, а також оплатити лікарняний лист і
завдану порушенням її трудових прав моральну шкоду.

Проте повністю погодитись з таким висновком суду не
можна, оскільки вони зроблені з порушеннями норм процесуального права та з
неправильним застосуванням норм матеріального права, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного
суду м. Харкова від 27.04.2004
р. ОСОБА_1 поновлена
на роботі на посаді ІНФОРМАЦІЯ_2 районного відділення Фонду соцстраху, рішення
допущено до негайного виконання (а.с. 86).
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 9.12.2004 р. вказане
рішення скасоване з направленням справи на новий розгляд (а.с. 87-89), на даний час
справа знаходиться в касаційному провадженні.

Підставою пред'явлення вказаного позову стало те, що
відповідач не виконав рішення суду про негайне виконання рішення суду, а
фактично допустивши її до виконання своїх обов'язків, зарплату не виплатив, чим
завдав моральної шкоди.

Відповідно до п. 4
ст. 311 ЦПК
України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий
розгляд, якщо суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали
участь у справі. Зазначена підстава для скасування рішення суду є безумовною,
незалежно від доводів апеляційної скарги (ч. З ст. 303 ЦПК України).

Матеріалами справи встановлено і це підтверджено як
ухвалою апеляційного суду, так і наказом від 5.07.2004 р. НОМЕР_1
про поновлення на роботі в порядку примусового виконання рішення суду (а.с.
115), що право
прийому - звільнення
з роботи, а значить і поновлення на роботі, з 26.11.2003 р. належить управлінню виконавчої дирекції Фонду в
Харківській області, а не начальнику районного відділення. Саме це й стало
підставою для скасування рішення суду про поновлення на роботі з направленням
справи на новий розгляд.

У зв'язку з наведеним, районний суд, розглядаючи позов
про стягнення зарплати фактично за невиконання рішення суду про поновлення на
роботі, яке було виконане лише

3

5.07.2004
p., зобов'язаний
був притягти до участі у справі обласне управління Фонду соцстраху, оскільки
вказане рішення впливає на його права та обов'язки відносно відповідача у
справі, який буде мати право пред'явлення до нього регресного позову про
відшкодування шкоди.

Крім того, відповідно до ст. 236 КЗпП України у
разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу,
який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі, незаконного звільненого
працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку за
час затримки.

Оскільки згідно зі ст. 77 Закону України „Про виконавче провадження" наказу
про поновлення позивачки на роботі до 5.07.2004
р. не було, а правом видавати такий наказ уповноважене лише обласне
управління Фонду соцстраху, то він зобов'язаний і з цих підстав бути залучений
до участі у справі. Це пов'язано з тим, що суду слід належним чином перевірити
правильність застосування норм матеріального права: чи слід стягувати зарплату
у відповідності до вимог ст. ст. 94, 115 КЗпП України, з чого і виходив суд, чи
положення ст. 236 КЗпП України.

За таких обставин ухвалене по справі рішення не можна
вважати законним і обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з направленням на
новий розгляд, при якому слід врахувати, що рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини,
вирішив спір у відповідності до норм матеріального права, а обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для
справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Також районному суду необхідно вирішити питання про склад
осіб, які беруть участь у справі, встановити дійсні права та обов'язки сторін і
в залежності від встановленого вирішити спір відповідно до закону.

Керуючись ст. ст. 303,
304, п. 5 ч.І ст. 307, п. 4 ст. 311, 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія судової палати,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу начальника відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань у Дзержинському районі м. Харкова задовольнити
частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2006 р. скасувати і справу
направити на новий розгляд до того ж суду в іншому складі суду.

Ухвала апеляційної інстанції набирає чинності негайно,
однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 2 місяців із дня
її проголошення безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий

Судді