Справа №4-07/2007
РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІГОВА
УХВАЛА

13 лютого 2007 року                                     м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі: головуючого - судді Коверзнева В.О.,
при секретарі - Бабич В.Д., з участю: заявниці, державного
виконавця -ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця
Державної виконавчої служби у Деснянському районі міста Чернігова ОСОБА_2

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_1
року заявниця звернулася до суду із скаргою на постанову державного виконавця ОСОБА_2. від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року про зупинення виконавчого провадження. Просила визнати дії
державного виконавця незаконними, скасувати вказану постанову, зобов'язати
відновити виконавче провадження та
допустити негайне виконання рішення суду.

В обґрунтування скарги зазначила, що закон не передбачає можливість зупинення
виконавчого провадження в разі звернення державного виконавця до суду з поданням про встановлення порядку
виконання рішення суду. Крім того, державний виконавець вже зверталася з
таким поданням і в його задоволенні було відмовлено.

У судовому
засіданні заявниця скаргу підтримала і наполягала на задоволенні.

Державний виконавець скаргу не визнала.

Заслухавши
пояснення, дослідивши матеріали справи та зведене виконавче провадження НОМЕР_1, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова відІ НФОРМАЦІЯ_3 року стягнуто з Управління освіти Чернігівської міської
ради (далі по тексту -Боржник) на користь заявниці заборгованість по заробітній
платі в розмірі 2324 грн 78 коп. На
підставі вказаного рішення видано виконавчий лист НОМЕР_2. ІНФОРМАЦІЯ_4
року було відкрито виконавче провадження, яке знаходиться в провадженні
державного виконавця ОСОБА_2.

З матеріалів
зведеного виконавчого провадження вбачається, що рішення суду не виконано, у
зв'язку з неодноразовою відмовою відділення Державного казначейства України в
місті Чернігові виконувати списувати грошові кошти з рахунку Боржника, за що на
начальника відділення двічі накладено
штраф.   ІНФОРМАЦІЯ_5  року державний  виконавець
ОСОБА_2.

2

звернулася до суду із заявою про
встановлення порядку виконання рішення, зупинивши виконавче провадження.
Ухвалою суду від ІНФОРМАЦІЯ_6 року у задоволенні заяви відмовлено, у зв'язку з
чим ІНФОРМАЦІЯ_7 року виконавче провадження було відновлено. ІНФОРМАЦІЯ_2 року
державний виконавець ОСОБА_2.
повторно звернулася до суду із заявою і посилаючись на неможливість виконати
рішення просила встановити подальший порядок його виконання. Цього ж дня, вона
винесла постанову про зупинення виконавчого провадження. Ухвалою суду від
ІНФОРМАЦІЯ_8 року у задоволенні заяву відмовлено, а тому постановою від
ІНФОРМАЦІЯ_9 року виконавче провадження було знову відновлено.

Умови і порядок
виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному
порядку визначаються Законом України „Про виконавче провадження" від
21.04.1999 року № 606-XIV (далі по тексту - Закон).

Відповідно до
п.1 ст. 35, ст. 36 Закону у разі звернення державного виконавця до суду із
заявою про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення він має
право зупинити виконавче провадження до розгляду питання по суті. При цьому
Закон не обмежує державного виконавця в кількості таких звернень.

Вирішуючи
питання обґрунтованості повторного звернення із заявою суд враховує те, що
відповідно до ч.2 ст. 9 Закону виконання рішень про стягнення коштів з
бюджетних установ, якою є Боржник, здійснюється лише органами Державного
казначейства України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та
беручи до уваги неодноразову відмову відділення Державного казначейства України
в місті Чернігові списувати кошти з рахунку Боржника, приходить до висновку, що
державний виконавець ОСОБА_2. не
мала можливості самостійно виконати рішення суду.

За викладених
обставин дії державного виконавця ОСОБА_2. та
винесена нею постанова про зупинення виконавчого провадження є правомірними.

Згідно ст. 214
ЦПК України питання допущення рішення до негайного виконання вирішується судом
лише під час його ухвалення. Вирішення вказаного питання в стадії примусового
виконання рішення законом не передбачено.

За викладених обставин скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.
10, 208 - 210, 214, 293, 383-387 ЦПК України, ст.ст. 9, 35 Закону України „Про
виконавче провадження", суд

ухвалив:

у задоволенні
скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця
Державної виконавчої служби у Деснянському районі міста Чернігова ОСОБА_2  відмовити.

3

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області.
Заява про апеляційне оскарження ухвали подається протягом 5 днів з дня її проголошення, а апеляційна скарга - протягом 10
днів після подання заяви. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо подана в
строк, встановлений для подання заяви.