АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» лютого
2007р.
м.Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді -
Каранфілової В.М., суддів- ФальчукаВ.П.,
Троїцької Л.Л.. при секретарі -
Басовій Н.М розглянувши у
відкритому    судовому    засіданні апеляційну    скаргу
ОСОБА_1 на
рішення Южного міського
суду Одеської області від 30
травня 2006р. по   справі за   позовом ОСОБА_2   до ОСОБА_1 про
повернення займу, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача,
посилаючись на те, що останній за розпискою 19.01.2006р. взяв у нього в борг 6000 доларів США
строком до 05.03.2006р. В зазначений строк борг не повернув, добровільно
сплатити суму відмовився.

На підставі викладеного ОСОБА_2. просив суд стягнути з
відповідача на його користь суму боргу еквівалентну 6000 доларів США та
витрати, понесені ним при сплаті держмита.

Відповідач проти позову заперечував, посилався на те, що
ніякого договору позики між ним та позивачем укладено не було, ніяких грошових
коштів у нього не брав. Розписка написана під впливом обману, тяжких обставин,
що стались внаслідок ДТП 22.12.2005р. між ним та колишньою дружиною позивача -
ОСОБА_3. До вказаного часу ні з ОСОБА_3., ні з ОСОБА_2. він знайомий не був.

Рішенням Южного
міського суду Одеської області від 30
травня 2006р. задоволено позовні вимоги ОСОБА_2.

Суд стягнув з ОСОБА_1.
на користь ОСОБА_2. 30300грн. боргу за договором позики та 310грн. витрат
по сплаті держмита.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове, яким у задоволені вимог ОСОБА_2. відмовити,
посилаючись на те. що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, який виклав
доводи апеляційної скарги, зміст рішення, дослідивши матеріали справи, вважає,
що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції
виходив з того, що між сторонами склались правовідносини, що випливають з
договору позики та регулюються ст.ст. 1046-1049
ЦК України. Відповідач зобов'язаний повернути позивачу суму боргу зазначену
у розписці від 19.01.2006р.

Між тим, з такими висновками суду колегія погодитись не
може.

Згідно ч.2 ст. 1046
ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Справа № 22ц-635/2007р.

Доповідач - Троїцька Л.Л.

Відповідно до ст. 1047
ЦК України, договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не
менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його
умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної
кількості речей.

З тексту розписки від 19.01.2006р. неможливо встановити
факт передання ОСОБА_2. 6000
доларів США ОСОБА_1.
(а.с.4).

Згідно відмовного матеріалу №НОМЕР_1. сталася ДТП
між ОСОБА_1. та
ОСОБА_3. (колишньою дружиною позивача).

Постановою від 30.12.2005р. було відмовлено в порушені
кримінальної справи по п.2 ст.6 КК України. Запропоновано ОСОБА_3 звернутись до
суду для вирішення питання щодо відшкодування матеріальних збитків.

Із відмовного матеріалу №НОМЕР_2 вбачається, що 05.04.2006р. ОСОБА_1. звертався до
Комінтернівського РВ УМВС України в Одеській області про прийнятая заходів до
ОСОБА_2, який вимагав у нього 6000
доларів США за пошкоджений автомобіль і медичні послуги, надані його
дружині.

Згідно пояснень ОСОБА_1.,
наданих в апеляційній інстанції, він знайомий з ОСОБА_2. з моменту скоєння
ДТП, до цього часу знав його лише візуально. У встановленому законом порядку з
вимогами про відшкодування шкоди до нього ніхто не звертався.

Доводи ОСОБА_2. про те, що факт передачі грошей бачила
свідок ОСОБА_4, допитана в суді першої інстанції, спростовуються її
поясненнями, згідно яких вона бачила лише факт написання розписки.

Аналізуючи зібрані по справі докази, колегія приходить до
висновку, що між сторонами договір позики не укладався. При таких обставинах
надана позивачем розписка не може бути доказом укладення договору позики.

Враховуючи викладене, колегія вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_2. не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.303, п.2 ч.І ст.307, ст.317 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Южного
міського суду Одеської області від 30
травня 2006р. скасувати. Ухвалити нове рішення.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення
займу відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності негайно,
однак, може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного
Суду України на протязі 2-ох місяців з дня його проголошення.

Судді апеляційного суду Одеської області: