Справа №2-21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12 березня 2007
року                                               Донецька                               область

Дружківський                                               міський                                  суд

в складі:                      головуючого судді                                        -
Грубника О.М.

при секретарі                                                -
Варламовій О.Д.

за участю:                  позивача                                                       -
ОСОБА_2

представника
відповідача                           -
Королевської Л.П.

адвоката                                                        -
ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківка ци­вільну справу за
позовомОСОБА_1до ТОВ «Дружківський фарфоровий завод» про поновлення на роботі
та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1звернулась до суду з позовом до ТОВ «Друж­ківський
фарфоровий завод» про поновлення на роботі та стягнення мора­льної шкоди.

В позові ОСОБА_1зазначила, що
наказом №48 від 3 березня

2005
року вона була прийнята на роботу до ТОВ «Дружківський
фарфоро­вий завод» на посаду прибиральниці санвузлів формувального цеху. Нака­зом
№75 від 20 липня 2006 року вона була звільнена з цієї посади, з поси­ланням на
частину 5 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується записами в її трудовій книжці
про прийом та звільнення її з роботи. З березня 2006 ро­ку вона отримала травму
перелому правої ноги. З 3 березня по 15 вересня

2006
року, вона знаходилась на лікуванні в зв'язку з отриманою
травмою. Наказом №75 від 20 липня 2006 року, вона була звільнена з посади приби­ральниці
санвузлів формувального цеху ТОВ «Дружківський фарфоровий завод» з посиланням
на частину 5 ст. 40 КЗпП України. Про своє звільнен­ня їй стало відомо лише 18
вересня 2006 року. Наказ № 75 від 20 липня 2006 року про своє звільнення вона
не отримала до цього часу. Свою тру­дову книжку вона отримала 25 вересня 2006
року. За одержання трудової книжки вона в будь-яких журналах, або іншим чином
не розписувалась. Трудова книжка їй була видана начальником відділу кадрів ТОВ
«Друж­ківський фарфоровий завод» Ємець Ольгою Федорівною. За час своєї ро­боти
в ТОВ «Дружківський фарфоровий завод» щорічна відпустка надава­лась їй лише
одного разу протягом тижня з 23 по 30 січня 2006 року. їй бу-

ло відмовлено в оплаті листка непрацездатності за № 692232 з 20 липня 2006 року по 15
вересня 2006 року. Остаточний розрахунок з нею був про­ведений керівництвом ТОВ
«Дружківський фарфоровий завод» 6 жовтня 2006 року, коли вона отримала на свій
особистий рахунок в Дружківський філії Краматорського відділення Приватбанку
України кошти в сумі 193 грн. З 10 жовтня 2006 року вона знаходиться в
Дружківському міському центрі зайнятості на обліку, як особа, що немає роботи.
Вважає, що керів­ництвом ТОВ Дружківський фарфоровий завод» грубо порушені
вимоги, передбачені ст. 43 Конституції України, а також вимоги, передбачені ст.
5і, ч.5 ст. 40, 43, 47, 74, 75, 79, 116 КЗпП України, які полягають в наступно­му.
З дня прийому на роботу і по день її звільнення, вона була членом ТОВ
«Дружківський фарфоровий завод». З неї, як з члена профспілки, щомісяч­но утримувались
профспілкові внески, що підтверджується наданими нею щомісячними розрахунками.
Питання про її звільнення відповідно до ст. 43 КЗпП України, профспілковим
комітетом не розглядалось і не вирішува­лось. В зв'язку з незаконним
звільненням її з посади прибиральниці санву­злів формувального цеху ТОВ
«Дружківський фарфоровий завод», неза­конними діями відповідача їй спричинена
не тільки матеріальна, но і мора­льна шкода, яку вона оцінює в 5000 грн.

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1підтримала свої позо­вні вимоги, та просила поновити
її на роботі ТОВ «Дружківський фарфо­ровий завод» на посаді прибиральниці,
стягнути з ТОВ «Дружківський фа­рфоровий завод» середню заробітну плату за весь
час вимушеного прогу­лу, моральну шкоду в сумі 5000 грн., та судові витрати
пов'язані з надан­ням правової допомоги в сумі 500 грн.

Представник відповідача Королівська Л.П. в судовому засіданні за­перечувала
проти задоволення позовних вимог, та пояснила, що наказом №48 від 2 червня 2005
року ОСОБА_1була прийнята на роботу з 3 че­рвня 2005 року на посаду
прибиральниці санвузлів формовочно-випалювального цеху ТОВ «Дружковський
фарфоровий завод». З березня 2006 року ОСОБА_1отримала травму, не пов'язану з
виробництвом, на підставі чого знаходилася на лікарняному: з 6.03.2006 до
20.03.2006р. № 637537; з 21.03.2006 до 28.03.2006р. № 512053; з 29.03.2006 до
21.04.2006р. № 512235; з 22.04.2006 до 22.05.2006р. № 512721; з 23.05.2006 до
19.07.2006р. № 545374; і продовжувала хворіти більше ніж 4 місяці, вна­слідок
чого адміністрація товариства прийняла рішення про її звільнення по п.5 ст. 40
КЗпП України. 6 липня 2006 року робітник відділу кадрів під­приємства Ємець
О.Ф. разом з головою профспілки Парфеновою В.Ю. за­просили по телефону ОСОБА_1
на засідання комітету профспілки, на що ОСОБА_1відповіла їм, що вона на
засідання не прийде. 7 липня 2006 року Парфенова В.Ю. провела засідання
комітету профспілки без участі ОСОБА_2 і віддала протокол засідання з
погодженням про зві­льнення ОСОБА_1 робітнику відділу кадрів підприємства Ємець
О.Ф. 10 липня 2006 року Ємець О.Ф. знову по телефону запросила ОСОБА_1 на підприємство у
відділ кадрів, на що ОСОБА_1погодилася прийти,
але зробила це тільки 20 липня 2006 року, коли принесла лікарня­ний лист №
545374. Про це свідчить той факт, що заробітна платня ОСОБА_1, яка начисляється
кожний місяць, за червень 2006 року начислено не було з тієї причини, що
останній лікарняний лист вона здала у травні, а наступний - у липні місяці і за
липень отримала заробіток. У кабінеті від­ділу кадрів підприємства робітник
відділу кадрів Ємець О.Ф. у присутності робітників ОСОБА_4 і ОСОБА_5 20 липня
2006 року ознайомила ОСОБА_1 з наказом № 56-к від 20.07.2006р. про її
звільнення з роботи з 19.07.2006р., та запропонувала забрати їй трудову книжку.
ОСОБА_1відмовилася розписуватись в документах відділу кадрів та забирати трудо­ву
книжку, мотивуючи це тим, що їй треба з ким-то порадитись, після чого пішла з
підприємства. Про відмову ОСОБА_1 від підпису, та відмову одержати трудову
книжку присутніми: Ємець О.Ф., ОСОБА_4,ОСОБА_5 було складено акт від 20 липня
2006 року. 18 серпня 2006 року Ємець О.Ф. направила повідомленняОСОБА_1 про те,
що її запро­шують з'явитися у відділ кадрів ТОВ «Дружківський фарфоровий
завод», де вона повинна одержувати трудову книжку, бо звільнена з роботи 19 ли­пня
2006 року по п.5 ст. 40 КЗпП України. 18 вересня 2006 року ОСОБА_1знову прийшла
у відділ кадрів ТОВ «Дружківський фарфоровий за­вод», бо в цей день вона
повинна була приступити до роботи в зв'язку з за­кінченням лікування по
лікарняному листу № 692232. Вона одержала тру­дову книжку, за що розписалася у
«Книзі обліку руху трудових книжок» підприємства, але не вказала дати. На
зауваження робітника відділу кадрів Ємець О.Ф. про те, що необхідно вказувати
дату одержання трудової кни­жки, ОСОБА_1відмовилася розписуватися у карточці
форми Т-2. Та­ким чином позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Суд, дослідивши
докази по справі, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Суд вважає
доведеним, що ОСОБА_1працювала на ТОВ «Друж­ківський фарфоровий завод» на
посаді прибиральниці санвузлів з 3 червня 2005 року.

Згідно наказу №
56-к від 20 липня 2006 року по ТОВ «Дружківський фарфоровий завод»
прибиральницю санвузлів ОСОБА_1 звільнено на підставі п.5 ст.40 КЗпП України -
в зв'язку з неявкою на роботу протягом більш 4-х місяців підряд.

Згідно наказу №
23-к від 1 березня 2006 року по ТОВ «Дружківський фарфоровий завод»
прибиральниці санвузлів ОСОБА_1 надано додат­кову оплачувану відпустку для
участі в лабораторно-екзаменаційної сесії з 2 по 21 березня 2006 року.

Згідно акту №6 від 16 березня 2006 року про нещасний випадок на виробництві
ОСОБА_1 6 березня 2006 року о 15 годині 40 хвилин отримала травму (перелом
правого голеностопу) не пов'язану з виробництвом, з власної необережності.

Згідно листків непрацездатності № 637537, № 512053, №
512235, № 512721, № 692232, ОСОБА_1безперервно знаходилась на лікуванні в
зв'язку з отриманою травмою з 6 березня по 15 вересня 2006 року.

Згідно ст. 40
п.5 КЗпП України трудовій договір, укладений на неви-значений термін, а також
строковий трудовий договір до спливу строку йо­го дії можуть бути розірваними
власником чи уповноваженим ним органом тільки в випадках ... 5) неявки на
роботу протягом більш ніж чотири міся­ці підряд внаслідок тимчасової
непрацездатності, не враховуючи відпустки по вагітності та пологам, якщо
законодавством не встановлено більш три­валий строк для збереження місця роботи
(посади) при визначеному захво­рюванні.

Згідно
довідки-виклика №2 від 22 лютого 2006 року Костянтинівсь-кий індустріальний
технікум просить надати додаткову оплачувану відпус­тку студенту ОСОБА_2 для
участі в екзаменаційній сесії на період з 2 по 21 березня 2006 року.

Згідно довідки
про участь у лабораторно-екзаменаційній сесії сту­дент-заочник ОСОБА_1закінчила участь у
лабораторно-екзаменаційній сесії 21 березня 2006 року та склала згідно з
навчальним планом два екзамени та сім заліків.

Аналізуючи
докази по справі суд приходить до висновку про неза­конність звільнення
позивачки за ст. 40 п.5 КЗпП України, оскільки за ду­мкою суду звільнення
робітника з цих підстав є правом, а не обов'язком власника, або уповноваженого
ним органу, та може мати місце тільки у виняткових випадках, коли невихід по
хворобі цього робітника може по­рушити нормальний хід роботи виробництва. Як
вбачається з матеріалів справи, та з пояснень представника відповідача невихід
на роботу позива­чки, протягом більш ніж чотири місяці, не порушив нормальний
хід роботи виробництва, оскільки її робоче місце і досі залишається вакантним.
Крім того, диспозиція ст. 40 п.5 КЗпП України передбачає саме невихід на робо­ту,
тобто мається на увазі, що протягом цього часу робітник повинен був ходити на
роботу, і його виходу на роботу перешкоджає саме захворюван­ня робітника. А як
вбачається з матеріалів справи позивачці було надано відпустку для участі в
лабораторно-екзаменаційній сесії з 2 по 21 березня 2006 року і протягом цього
часу вона складала іспити та заліки, тобто вона повинна була стати до роботи 22
березня 2006 року, а виходячи з цього на момент звільнення позивачки, тобто на
20 липня 2006 року 4-х місячний термін її хвороби ще не сплив, тому суд вважає,
що позивачку звільнено не законно, та вона підлягає поновленню на роботі.

Позивачкою був пропущений строк для звернення до суду, однак приймаючи до
уваги, що вона несвоєчасно була повідомлена про своє зві­льнення, та
несвоєчасно отримала трудову книжку, а також приймаючи до уваги тривалість
захворювання позивачки, суд, на підставі ст. 234 КЗпП України вважає можливим
поновити їй строк для звернення до суду.

Суд
вважає, що незаконним діями адміністрації ВАТ «Дружківсь-кий фарфоровий завод»
позивачці було спричинено моральну шкоду, яка полягала в порушенні її
нормальних життєвих зв'язків, це потребувало від позивачки додаткових зусиль
для нормалізації свого життєвого рівня, суд також враховує тривалість її
страждань і вважає, що моральна шкода під­лягає стягненню в сумі 1000 грн.

На
підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає
стягненню витрати на правову допомогу в сумі 500 грн., на ко­ристь місцевого
бюджету м. Дружківка судовий збір в сумі 59 грн. 50 коп., та на користь
Державної судової адміністрації в Донецькій області ЗО грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40 п.5, 234, 235,
237і КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд
-

РІШИВ

Поновити ОСОБА_2 строк для звернення до суду по цій циві­льній
справі.

Задовольнити позовні вимогиОСОБА_1понови­вши її на роботі в ТОВ
«Дружківський фарфоровий завод» на посаді при­биральниці санвузлів
формувального цеху з 20 липня 2006 року.

Стягнути з ТОВ «Дружківський фарфоровий завод» на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 1963 грн. 44 коп., моральну шкоду в
сумі 1000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 500 грн.

В іншій частині
позову відмовити.

Стягнути з ТОВ «Дружківський машинобудівний завод» на користь місцевого
бюджету м. Дружківка 59 грн. 50 коп., та на користь ДСА в До­нецькій області
витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн.

Рішення в частині поновлення на роботі піддати негайному виконан­ню.

Рішення суду набирає чинності через 10 днів з дня його проголошен­ня, якщо
впродовж цього строку не буде подана заява про апеляційне оскарження, якщо не
буде подана апеляційна скарга, або після розгляду апеляційним судом в разі
подання апеляційної скарги.

На рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження до
Апеляційного суду Донецької області протягом 10 днів після проголо­шення
рішення; апеляційна скарга може бути подана протягом 20 днів піс­ля подання
заяви про апеляційне оскарження.