Справа
№2-1870/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                                                           УКРАЇНИ

10 травня 2007 року              Київський
районний суд міста Донецька у складі головуючого судді:

Рассуждай ЯМ.  при секретарі: Янатьєвої Є.І. розглянувши у
відкритому судовому засіданні,  в
приміщенні Київського районного суду міста Донецька справу за позовом:

ОСОБА_1
до Територіальної громади в особі Київської районної в місті Донецьку
Ради,  про визнання права власності на
спадкове майно,  суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1.  звернувся до суду з позовом до
Територіальної громади в особі Київської районної у місті Донецьку Ради,  про визнання права власності на спадкове
майно,  домоволодінняАДРЕСА_1

Мотивує
свої позовні вимоги тим,  що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер його батько ОСОБА_2,  що постійно
проживав за адресою: АДРЕСА_1 після смерті якого відкрилося спадкове
майно,  що полягає в житловому
домоволодінніАДРЕСА_1

За життя
його батько ОСОБА_2 залишив на його ім'я засвідчене державним нотаріусом Шостою
Донецькою державною нотаріальною конторою 3 липня 1996 року по реєстру НОМЕР_1
на підставі якого він заповідав йому житловий будинок зі всіма господарськими
будовами в домоволодінніАДРЕСА_1.

Він є
єдиним спадкоємцем по заповіту. Спадкоємців,
що претендують на обов'язкову частку в спадщині немає.

Спадкове
майно їм прийняте,  оскільки на час
відкриття спадку він проживав постійно спільно із спадкодавцем.

Державний
нотаріус відмовив у видачі йому свідоцтва про право на спадок по заповіту,  оскільки спадкове домоволодіння зведене
ОСОБА_2 самовільно,  у зв'язку з чим
виникла необхідність у визнанні за його батьком права власності на вказане
домоволодіння.

Згідно
технічної документації на домоволодінняАДРЕСА_1,  на земельній ділянці площею 1874 метрів
квадратних,  його батьком ОСОБА_2 в 1946
році був побудований житловий будинок літера «А-1»,  що складається з покрову-1,  кухні-2,
житлової кімнати -3,  житлової
кімнати -4,  житлової кімнати -5,  тамбура -1,
загальною площею 58.5 метрів квадратних і житловою площею 28.7 метрів
квадратних. У 1956 році його батько звів наступні будови: вбиральна - Б,  сарай -В,
сарай -Д. У 1958
році були зведені прибудова до житлового будинку -а,  погреб а-1,  тамбур а-2. У 1980 році був зведений сарай -
М.  В 1987 році були зведені: літня кухня
-Е,  вбиральня -Ж,  навіс -З,
К,  сарай -Л,  проведений трубопровід «*»,  огородження № 1 -7 і положен тротуар -Т.

Житлове
будівництво,  господарські будови і
споруди були зведені за життя ОСОБА_2 його силами і на його грошові кошти.

Вказана
земельна ділянка для будівництва будинку була виділена ОСОБА_3. по
розпорядженню голови колгоспу в якому працював ОСОБА_2,  проте договори на право забудови земельної
ділянки по архівних фондах виконкому Авдєєвської районної Ради і
Александро-грігорьєвської селищної Ради за 1946 рік на ім'я ОСОБА_3,  не збереглися.

Згідно
технічному паспорту на домоволодіння АДРЕСА_1засвідченому 9 лютого 2007 року КП
БТІ міста Донецька ОСОБА_2 є користувачем житлового будинку,  господарських будов і споруд на земельній
ділянці загальною площадью
1874 квадратних метрів власником і фактичним власником,  оплачував комунальні платежі,  був прописаний в будинку,  вів будинкову книгу. Тому придбав право
власності на існуючі на земельній ділянці будови. Претензій з боку
співвласників суміжних ділянок немає.

З
питання прийняття в експлуатацію житлового будинку,  господарських будов і споруд,  виділення земельної ділянки він звернувся в
Київську районну в місті Донецьку Раду,
проте йому було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання
права власності на нерухоме майно.

Допитаний
в судовому засіданні позивач ОСОБА_1.
свої позовні вимоги підтримав і просив суд задовольнити їх в повному
об'ємі.

Представник
Територіальної громади в особі Київської районної в місті Донецьку Ради в
судове засідання не з'явився. Про день і час розгляду даної справи судом був сповіщений
належним чином і своєчасно. Подав суду заяву в який він просить суд дану справу
розглянути у відсутність представника відповідача. З позовом не згоден.

Суд дослідивши обставини по даній справі вважає за
можливе дану справу розглянути у відсутність представника відповідача,  оскільки як судом було встановлено він про
місце,  день і час розгляду даної справи
судом був сповіщений належним чином,  в
своїй заяві виразив своє волевиявлення в частині позовних вимог позивача у
даній справі,  по наявних в даній справі
документах і доказах.

Суд дослідивши обставини по даній справі представлені суду документи і
докази,  заслухавши пояснення позивача і
свідчення свідків приходить до переконання про те,  що між сторонами по даній справі виникли і
існують правовідносини передбачені і регульовані вимогами  ст.
ст.  182,  376,  1220,
1221,  1234,  1268,
1270,  1272,  1299 ЦК України,   ст.
ст.  119, 120 ЗК України,   ст.
ст.  12, 48 Закону України «Про власність».

Суд дослідивши обставини по даній справі вважає те,  що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню по наступним підставам:

У дійсному судовому засіданні було встановлено те,  що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача
по даній справі - ОСОБА_2,  що постійно
проживав за адресою:АДРЕСА_1 Після його смерті відкрився спадок,  що полягає в домоволодінніАДРЕСА_1

За життя ОСОБА_2 залишив заповіт на ім'я свого сина позивача по даній
справі. Позивач у даній справі є єдиним спадкоємцем на вказане спадкове майно
по заповіту. Спадкове майно їм фактично прийнято,  оскільки позивач постійно проживав і проживає
у вказаному спадковому домоволодінні. Проживав в будинку і на момент відкриття
спадку. Зараз підтримує будинок і оплачує всі необхідні комунальні платежі по
домоволодіннюАДРЕСА_1.

Разом з тим,  державним нотаріусом
йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно,  оскільки домоволодіння АДРЕСА_1є самовільно
зведеною будовою.

У дійсному судовому засіданні було встановлено те,  що земельна ділянка під домоволодіння
АДРЕСА_1 видавався ОСОБА_3. Авдєєвською районною Радою. Архівні дані не
збереглися. На вказаній земельній ділянці в період з 1946 по 1987 роки ОСОБА_2
своїми силами і на свої грошові кошти звів житловий будинок,  господарські будови і споруди.

Викладені обставини в судовому засіданні підтверджуються як свідченнями
самого позивача ОСОБА_1. ,  так і
свідченнями свідків: ОСОБА_4  і ОСОБА_5.
Вказані особи суду підтвердили те,  що
земельна ділянка під будівництво ОСОБА_3. видавалася правлінням колгоспу по
місцю його роботи. Вказане домоволодіння ОСОБА_2 будував сам,  своїми силами і на свої грошові засоби. Крім
того вказані особи суду підтвердили те,
що будови в домоволодінні АДРЕСА_1не порушують права інших
громадян,  що у свою чергу,  крім того підтверджується матеріалами даної
справи -заявами,  завірених квартальною
від імені сусідів суміжних ділянок домоволодінняАДРЕСА_1 - ОСОБА_6 і ОСОБА_7

Доводи позивача ОСОБА_1.  крім того
підтверджуються матеріалами даної справи і зокрема:

Так а.с.  4-9 технічний паспорт на
домоволодінняАДРЕСА_1,  а.с.  10 заповіт,
а.с.  11 свідоцтво про
народження,  а.с.  11-а архівна довідка,  а.с.
11-6,  13 - повідомлення з КП БТ1
міста Донецька,  а.с.  12 свідоцтво про смерть,  а.с.
15-16 ксерокопія будинкової книги на домоволодінняАДРЕСА_1

Відповідно до вимог  ст.  182 ЦК України . право
власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. На підставах  ст.
376 п.п. 5 ЦК
України,  на вимогу
власника / користувача / земельною ділянкою суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно,  яке
самостійно побудоване на ньому,  якщо це
не порушує прав інших осіб. Згідно вимог
ст.  1220 ЦК України . спадок відкривається унаслідок смерті особи. Місцем відкриття
спадку відповідно до вимог  ст.  1221 ЦК України,  є останнє місце мешкання спадкодавця. Згідно
вимог  ст.  1234 ЦК України,  право на заповіт має фізична особа з повною
цивільною дієздатністю. На підставах
ст.  1268 ЦК України - спадкоємець,  який постійно
проживав спільно із спадкодавцем на момент відкриття спадку,  вважається таким,  що прийняв спадок,  якщо в протягом терміну,  встановленого статтею 1270 ЦК України справжнього Кодексу,  він не
заявив про відмову від нього.

Відповідно до вимог  ст.  119 Земельного кодексу України -
громадяни,  які сумлінно,  відкрито і безперервно користуються земельною
ділянкою в перебігу п'ятнадцяти років,
але що не мають документів,  які
свідчили б про наявність у них права на вказану земельну ділянку,  можуть звернутися в органи державної влади
клопотанням про передачу їм у власність вказаної земельної ділянки. На
підставах  ст.  120 Земельного кодексу України - під час
переходу права власності на будови і споруди право власності на земельну
ділянку або його частину може перейти на підставі цивільно-правових угод.

По вказаним і викладеним судом обставинам,
суд не може погодитися з доводами заперечень на позов відповідача у
даній справі Територіальної громади в особі Київської районної в місті Донецьку
Ради.

Суд,  критично дослідивши обставини у
даній справі приходить до переконання про те,
що позовні вимоги позивача ОСОБА_1.
підлягають задоволенню оскільки вони,
на думку суду,  засновані на
вимогах чинного законодавства і справжньому судовому засіданні знайшли своє
законне і об'єктивне підтвердження.

За наявності вказаних обставин суд вважає необхідним визнати за ОСОБА_2
право власності на домоволодінняАДРЕСА_1 Визнати за ОСОБА_1.  право власності у порядку спадкоємства по
заповіту на домоволодіння АДРЕСА_1після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно
до вимог  ст.  1299 ЦК
України суд вважає необхідним рекомендувати позивачу по даній справі
ОСОБА_1 зареєструвати своє право власності на спадкове домоволодіння в КП БТІ
міста Донецька.

Керуючись  ст.
ст.  182,  376 п.п. 5,
1220,  1221,  1234,
1268,  1270,  1272,
1299 ЦК України,   ст.
ст.  119,  120 ЗК України,   ст.
ст.  12, 48 Закону України «Про
власність»,   ст.   ст.
10,  11,  60,
212, 213,  214,  215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок А-1,  що складається з сіней № 1,  кухні № 2,
житлової кімнати № 3,  житлової
кімнати № 4,  житлової кімнати № 5,  тамбура « 1-римська» загальною площею 58.5
метрів квадратних і житловою площею 28.7 метрів квадратних,  розташований в АДРЕСА_1  житлової прибудови «а»,  погребу «а-1»,  тамбура «а-2»,  убиральні «Б»,  сарай «В»,
сарай «Д»,  літньої кухні
«Е»,  сарай «М»,  убиральні «Ж»,  навіс «З»,
навіс «К»,  сарай «Л»,  трубопровід «*»,  огорожі №№ 1-7,  тротуар «Т»,
без включення його в реєстр прав власності на нерухоме майно.

Визнати
право власності за ОСОБА_1 на житловий будинок «А-1» що складається з сіней №
1,  кухні № 2,  житлової кімнати № 3,  житлової кімнати № 4,  житлової кімнати № 5,  тамбура «1-римська» загальною площею 58.5
метрів квадратних,  і житловою площею
28.7 метрів квадратних,  розташований в
АДРЕСА_1  житлової прибудови «а»,  погребу «а-1»,  тамбура «а-2»,  убиральні «Б»,  сарая «В»,
сарая «Д»,  літньої кухні
«Е»,  сарая «М»,  убиральні «Ж»,  навіс «З»,
навіс «К»,  сарая «Л»,  трубопроводу «*»,  огорожі № 1-7,  тротуар «Т» у порядку спадкоємства по
заповіту після смерті ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 і включити його в реєстр
прав власності на нерухоме майно.

Рекомендувати
ОСОБА_1 зареєструвати своє право власності на спадкове майно в Комунальному
підприємстві Бюро технічної інвентаризації міста Донецька.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з
дня проголошення рішення суду.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області
через Київський районний суд міста Донецька протягом двадцяти днів після подачі
заяви про апеляційне оскарження  РІШЕННЯ
Суду.