УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня
2007 року                                                                                   м.  Хмельницький

апеляційний суд Хмельницької області

в складі:
головуючого - судді  Самчука П.П.

суддів :   Ніколайчука М. Є.,  Рищука П.К.

при
секретарі     Ващук О.В. з участю    ОСОБА_1.

розглянув  у
відкритому     судовому     засіданні      цивільну     справу           №
22ц-28 за

апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Нетішинського міського суду від 06 листопада 2006
року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1про стягнення боргу за договором
позики.

Перевіривши матеріали
справи,  доводи апеляційної скарги,  апеляційний суд

встановив:

ОСОБА_2.
в липні 2006 року звернувся в суд з позовом,
вказавши,  що 22 травня 2002 року
позичив ОСОБА_1. 14512 грн. зі строком повернення не пізніше 01 жовтня 2002
року,  про що ОСОБА_1 дав розписку. Проте
у вказаний строк борг не повернув,
тому,  уточнивши в ході розгляду
справи вимоги,  просив поновити строк
позовної давності та стягнути борг в сумі 14512 грн. і судові витрати.

Рішенням
Нетішинського міського суду від 06 листопада 2006 року ОСОБА_2поновлено строк
позовної давності та стягнуто на його користь зОСОБА_1. 14512 грн. боргу,  51 грн. витрат по сплаті держмита і 30 грн.
витрат за інформаційне забезпечення судового процесу,  а всього 14593 грн. та 94 грн. 27 коп.
держмита в доход держави.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 рішення суду вважає неправильним,  просить скасувати і ухвалити нове
рішення,  яким відмовити ОСОБА_2 в
позові,  посилаючись,  що судом безпідставно поновлено ОСОБА_2строк
позовної давності та не враховано,  що
борг повернув,  так як останній протягом
3, 5 років не звертався за його погашенням.

Апеляційний суд
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
відхиленню із таких підстав.

Згідно
зі  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зокрема,  судом першої інстанції встановлено,  що 22 травня 2002 року між сторонами був
укладений договір позики,  згідно якого
ОСОБА_1 позичив у ОСОБА_2 14512 грн.,  що
еквівалентно 2700 доларів США,  і ця обставина підтверджується копією розписки (а.с. З) і
не заперечувалась в судовому засіданні відповідачем (а.с. 25).

Пояснення
відповідача про повернення боргу нічим об"єктивно не підтверджене,  розписка знаходиться у позивача,  чого сторони не заперечували. Також не
заперечував відповідач ту обставину,  що
розписку про борг написав власноручно,
без будь-якого впливу,  про що
зазначено в самій розписці.

Апеляційний
суд вважає,  що суд першої інстанції
підставно поновив ОСОБА_2строк позовної давності з вказаних ним підстав та
обгрунтовано задоволив позов.

Головуючий
у першій інстанції -   Кулета Л.М.                               Справа № 22ц- 28

Доповідач-
СамчукП.П.                                                                     Категорія
11, 18

Доводи апеляційної скарги не містять    обставин,
які мали б бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись  ст.
ст.  307, 308, 314,
317, 319  ЦПК України,  апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити ,  а рішення
Нетішинського міського суду від 06 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.