Справа № 2 - 183 / 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ   УКРАЇНИ

1 лютого 2007 року  Антрацитівський    міськрайонний    суд
Луганської області

у складі:
головуючого- судді                    Чигриної
Л. Г.

при секретарі                                Бондаренко
В.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Антрацита цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ДП « Антрацит» « Про стягнення
побутового вугілля в натурі»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась  до   суду з позовом до ДП « Антрацит» про стягнення побутового вугілля в натурі: за 2 півріччя 1997 року у кількості - 2950 кг., за 1 та 2 півріччя 1998 року у кількості  5900 кг., за 1 та 2 півріччя 1999 року у кількості 5900 кг., за 1 півріччя 2001 року у кількості - 2950 кг., за 1 та 2 півріччя 2002 року у кількості 5900 кг., а всього 23 600 кг.

В
обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 послалась на те, що з 29.09.1969 року по 30.09.1993 року вона працювала на підприємствах вугільної
промисловості,правонаступником яких остаточно стала шахта « Комсомольська», яка в свою чергу, відповідно до наказу НОМЕР_1 Міністерства палива та енергетики України, внаслідок
реорганізації, стала структурним підрозділом » ДП «
Антрацит ».

Щорічно відповідач їй безкоштовно
видавав вугілля на побутові потреби по 5900 кг. у рік, згідно
колективного договору, що діє на підприємстві.

З 1997 року  підприємство відповідача
нерегулярно надавало їй побутове паливо.

Відповідач зробив їй виписку
побутового вугілля : за 2 півріччя 1997 року у кількості 2950 кг., за 1 та 2 півріччя 1998 року у кількості   5900 кг., за 1 та 2 півріччя 1999 року у кількості 5900 кг., за 1 півріччя 2001 року у кількості - 2950 кг., за 1 та 2 півріччя 2002 року у кількості 5900 кг., а всього 23 600 кг., однак фактично вугілля не надав, у зв'язку з чим
просить стягнути з відповідача побутове
вугілля за зазначений період з розрахунку 2950 кг. на одне півріччя, а
всього 23 600 кг.,
вартістю 386 гр. 17 коп. за 1 т..

Вона постійно зверталась на
підприємство відповідача за одержанням належного їй побутового вугілля. Відповідач обіцяв їй надати вугілля, однак своїх
зобов'язань не стримав, посилаючись на фінансово- економічні труднощі.

На протязі 1997- 2007 років відповідач час від часу підвозив їй паливо, але не
уточнював за який період. Тільки в січні 2007 року вона дізналась, що відповідач не вивіз їй побутове вугілля
за період з 1997 року по 2002 рік.

Вважає, що
вона з поважних причин пропустила трирічний строк в межах  якого вона могла звернутися до суду з вимогою про захист своїх порушених прав та
інтересів, а тому просить його поновити.

Крім того, просить
стягнути з відповідача витрати, пов'язані з наданням їй юридичної допомоги
при складанні  позовної заяви в розмірі 60 гр.

В судовому
засіданні представник позивачки ОСОБА_1- ОСОБА_2, який діє на підставі доручення, посвідченого секретарем виконкому Дубівської
селищної Ради м.Антранит Луганської області НОМЕР_2 позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав та просив задовольнити
їх у повному обсязі.

Представник відповідача  Хомяков Ю.Б. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 повністю не визнав та пояснив, що не може бути стягнуто на користь
позивачки побутове вугілля за 2 півріччя 1997 року, за 1 та 2 півріччя 1998 року, за 1 та 2 півріччя 1999 року, за 1 півріччя 2001 року, за 1 та 2 півріччя 2002 року, а всього 23 600 кг., оскільки остання пропустила строк позовної давності. З таких підстав не
може бути задоволений позов ОСОБА_3.   і в частині стягнення витратна правову
допомогу в розмірі 60 гр..

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає повному задоволенню.

Позивачка дійсно з 29.09.1969
року по 30.09.1993 року
працювала на  підприємствах вугільної
промисловості, правонаступником яких була шахта « Комсомольська» і користувалась безкоштовним  вугіллям для побутових потреб.( а.с.З -5 )

В теперішній
час, згідно з наказом НОМЕР_1 Міністерства
палива та енергетики України, шахта «
Комсомольська» є структурним підрозділом ДП « Антрацит ».

Відповідач здійснював позивачці
виписку побутового вугілля на підставі Інструкції « Про порядок
забезпечення працюючих виробничих одиниць підприємств й організацій  МВП СРСР паливом на побутові потреби» № 77 від 11.05.1976 року й «Угоди з
тарифів, трудовим і соціальним гарантіям між Мінвуглепромом і галузевими
профспілками вугільної промисловості» від 12.02.1992
року з доповненнями й змінами.

У відповідності зі ст. 43 Гірничого Закону України підприємства по видобутку
вугілля безкоштовно надають вугілля на побутові потреби в розмірі, обумовленому
колективним договором, зокрема, пенсіонерам, що проробили на підприємствах по
видобутку вугілля на підземних роботах не менш 10 років; на роботах, пов"язаних с підземними
умовами - не менш 15 років; на
роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт - не менш 20 років.

Згідно п.12.10 Доповнень й змін до Угоди з тарифів,
трудовим і соціальним гарантіям між Мінвуглепромом і галузевими профспілками
вугільної промисловості, з доповненнями й змінами від 10.09.1992р., 19.07.1993 p., 9.10.1993 року, 9.12.1993 p., 21.07.1997р.,
18.11.1997 р., 5.02.1998р., 14.08.1998
p., 27.11.1998 p., 10.12.1998 р.,
18.02.2000р., 10.05.2000 р.. 27.07.2000 р., 13.12.2000 р. безкоштовне
забезпечення вугіллям поширюється на непрацюючих пенсіонерів, що проживають в
Україні, незалежно від того, з якого підприємства вугільної промисловості
України вони пішли на пенсію, якщо вони проробили в галузі на підземних роботах
не менш 10 років; на роботах, пов"язаних с підземними умовами - не менш 15
років; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт - не менш 20
років.

Особи, що мають право на безкоштовне забезпечення
побутовим вугіллям, забезпечуються паливом на побутові потреби у відповідності
зі ст.ст. 43,48 Гірничого Закону України за останнім  місцем роботи на вуглевидобувному
підприємстві.

Позивачка відноситься
до  категорії таких осіб і має
право на одержання побутового вугілля  у
відповідності з Гірничим Законом України та колективним договором, який діє на
підприємстві відповідача.

Згідно
колективного договору ДП «
Антрацит» (ОП « ш.
Комсомольська ».) норма
видачі вугілля на побутові потреби не повинна перевищувати 5,9 т. на рік в
будинках із пічним опаленням і кухонною плитою на твердому паливі.

Згідно довідки підприємства відповідача від 11.01.2007 року
заборгованість шахти перед позивачкою по забезпеченню  побутовим вугіллям становить 23 600 кг., а саме : за 2 півріччя 1997 року, за 1 та 2 півріччя 1998 року, за 1 та 2 півріччя 1999 року, за 1 півріччя

2001  року, за 1
та 2 півріччя
2002 року. ( а. с. 10)

Відповідач зобов'язаний 23 600 кг. вугілля надати позивачці.

Вартість вугілля
становить 386гр.17коп..(а. с. 25).

Зазначена кількість вугілля підлягає стягненню з відповідача на користь
позивачки.

Суд вважає, що позивачка не
пропустила строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого
порушеного права, оскільки протягом 1997-2007
років вона постійно зверталась на підприємство відповідача з вимогами про
надання їй побутового вугілля.

Підприємство відповідача, погоджуючись із вимогами
позивачки, тривалий час обіцяло останній виконати свої зобов'язання, однак не
виконало їх в повному обсязі, посилаючись на нестабільне фінансове становище,
внаслідок чого утворилась заборгованість відповідача по побутовому вугіллю за 1997-1992 роки.

На протязі 1997- 2007 років, час від
часу надаючи позивачці побутове вугілля, відповідач не уточнював за який період
він підвозив паливо. Тільки в січні 2007
року позивачці стало відомо, що
заборгованість відповідача по побутовому вугіллю утворилась саме за період з 1997 по

2002 роки.

Крім того, суд вважає, що   підлягають задоволенню і вимоги позивачки в
частині стягнення витрат, пов'язаних з наданням їй правової допомоги в розмірі 60 гр., оскільки
позивачкою  надана довідка про такі
витрати в зазначеній сумі.( а.с.
12)

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 10,11,60,84,88,212-215 ЦПК України,

ст.ст. 43,48 Гірничого Закону України,

Інструкції « Про порядок забезпечення працюючих

виробничих одиниць підприємств й
організацій організацій

МВП СРСР паливом на побутові

потреби» № 77 від 11.05.1976 року,

«Угоди з тарифів, трудовим і
соціальним

гарантіям між Мінвуглепромом і
галузевими

профспілками вугільної
промисловості»

від 12.02.1992 року з доповненнями й змінами,

п. 12.10 Доповнень й змін до Угоди з
тарифів, трудовим

і соціальним гарантіям між
Мінвуглепромом і галузевими

профспілками вугільної промисловості, з доповненнями

й змінами від 10.09.1992р., 19.07.1993 p., 9.10.1993 року,

9.12.1993 p., 21.07.1997р., 18.11.1997 p., 5.02.1998р., 14.08.1998 р.,

27.11.1998 р., 10.12.1998 р.,
18.02.2000р., 10.05.2000 p., 27.07.2000 p.,

13.12.2000 р., суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

1.    Стягнути  з   Державного
підприємства " Антрацити" на  користь ОСОБА_1 побутове  вугілля за 2 півріччя 1997 року у кількості - 2950 кг.,

за 1 та 2 півріччя 1998 року у кількості  5900 кг., за 1 та 2 півріччя 1999 року у кількості 5900 кг., за 1 півріччя 2001 року у кількості - 2950 кг., за 1 та 2 півріччя 2002 року у кількості 5900
кг., а всього 23 600
кг.( двадцять три тисячі шістсот кг.)

2.         Стягнути   з   Державного     підприємства  "Антрацит" на   користь ОСОБА_1 суму  в  розмірі
60 гр. (шестидесяти гр.)  за   надання юридичної допомоги.

3.  Стягнути з Державного підприємства " Антрацит" на користь   держави
судовий збір

в розмірі 91
гр. 13 коп.(
дев"яносто одної гр. 13
коп.)

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному суді Луганської області шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення через
Антрацитівський міськрайонний суд.

Апеляційна
скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя  Антрацитівського   міськрайонного   суду
Чигрина Л.Г.