Справа № 2-8/2007 p.
РІШЕННЯ                   ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

02 березня 2007
р.

Міжгірський
районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Гайдур А.Ю.,

при секретарі Царь О.В.,

з участю:
позивача ОСОБА_1.,

адвоката
ОСОБА_3.,

відповідача ОСОБА_2.,
розглянувши  у відкритому  судовому засіданні  в смт. Міжгір'ї справу  за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про усунення перешкод у здійсненні права власності на
земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2006
року ОСОБА_1. звернувся до суду з цим позовом.

В заяві зазначав, що він є власником земельної ділянки в ур.
"Богданка" смт.Міжгір'я на підставі Держакту від ІНФОРМАЦІЯ_2р. за №
НОМЕР_1серія ЗК. 13 травня 2006 р. відповідач самовільно захопив від нього
земельні ділянки площею 0,0591 га та 0,0343 за, переорав та засіяв вівсом, що
стверджено Актом від ІНФОРМАЦІЯ_1р.

Посилаючись на зазначене і що цими діями відповідач заподіяв йому маральну
шкоду, яку оцінює в 3000 грн., то просив суд зобов'язати відповідача повернути
самовільно захоплені ділянки, не чинити перешкод у здійсненні права власності
на ці ділянки в майбутньому, та стягнути з відповідача 3000 грн. моральної
шкоди та судові і юридичні витрати.

В судовому засіданні ОСОБА_1. позов підтримав повністю, просив такий
задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2. позов заперечив повністю.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали в справі суд вважає, що
позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю,
навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною
ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно зі ст. 212 ч. 1 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Як убачається із встановлених судом обставин справи, що
ОСОБА_1. є власником земельної ділянки, площею 0,6300 га в ур.
"Богданка" смт. Міжгір'я на підставі Державного акту направо
приватної власності на землю серії ЗК№ НОМЕР_1від ІНФОРМАЦІЯ_2р.

13
травня 2006 року відповідач ОСОБА_2. самовільно захопив земельні ділянки площею
0,0591 га та 0,0343 га належні власнику ОСОБА_1. переорав їх та засіяв вівсом.
Даний факт стверджено Актом комісії Міжгірської селищної ради від
ІНФОРМАЦІЯ_1р.

За таких обставин відповідач ОСОБА_2. своїми
протиправними діями порушує права власника землі ОСОБА_1. і ці порушення
підлягають усуненню, а тому вимога позивача в частині покладення на відповідача
зобов'язання про повернення самовільно захоплених земельних ділянок є
підставною, обгрунтовно доведеною і підлягає до задоволення.

Суд відхиляє вимогу позивача про стягнення з відповідача
моральної шкоди в сумі 3000 грн., оскільки відшкодування моральної шкоди
земельним законодавством не передбачено і до земельно-правових відносин не
застосовується.

Відповідно до ст. 84 та ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь
позивача слід стягнути витрати на правову допомогу та по сплаті судового збору
та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст.ст.
213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1. до ОСОБА_2. про усунення перешкод у здійсненні права
власності на земельну ділянку,
задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2повернути ОСОБА_1самовільно захоплені ним земельні
ділянки площею 0,0591 га та 0,0343 га
в ур. "Богданка" смт.Міжгір'я без відшкодування витрат , проведених
за час незаконного користування і не чинити йому перешкод у здійсненні права
власності на ці земельні ділянки у майбутньому.

Стягнути зі ОСОБА_2на користь ОСОБА_1витрати на правову
допомогу в сумі 140 (сто сорок) грн. , суму сплаченого держмита 8 (вісім) грн.
50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі
7 (сім) грн. 50 коп., всього 156 (сто п'ятдесят шість) грн.

В решті вимог
ОСОБА_1. , відмовити.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня проголошення та апеляційна скарга протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на
подання заяви та скарги.