Справа№2-395 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 липня 2007 року Косівський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

Головуючого - судді : Цалина Б.М.

Секретаря : Губчук Д.Ю.

з участю адвокатів : ОСОБА_1,
ОСОБА_2

Позивачки : ОСОБА_3

Відповідачки : ОСОБА_4

Представника відповідача - Городянської сільської ради -
ОСОБА_5

Третьої особи на
стороні відповідача - державного нотаріуса Косівської ДНК - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косова справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 третьої особи на
стороні відповідача -державного нотаріуса Косівської районної нотаріальної
контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за НОМЕР_1 від
21.08.1998 року та свідоцтва про право власності та за додатковим позовом до ОСОБА_4,
Городянської сільської ради про визнання недійсним свідоцтва про право
власності на будинковолодіння , що розташоване в АДРЕСА_1 та визнання недійсним рішення Городянської сільської
ради від 27.01.1998 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4 третьої особи на стороні
відповідача - державного нотаріуса Косівської районної нотаріальної контори про
визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за НОМЕР_1 від 21.08.1998
року та свідоцтва про право власності та подала в судовому засіданні додатковий
позов до ОСОБА_4, Городянської сільської ради про визнання недійсним свідоцтва
про право власності на будинковолодіння , що розташоване в АДРЕСА_1 та визнання
недійсним рішення Городянської сільської ради від 27.01.1998 року.

Позивачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду
пояснила, що відповідачка в справі, ОСОБА_4, доводиться їй племінницею а саме
дочкою її рідного брата ОСОБА_7. Батьками її були: ОСОБА_8, 1911 року
народження та ОСОБА_9. За життя батьки побудували в АДРЕСА_1 житловий
будинок з господарськими спорудами. Окрім неї в батьків було ще троє дітей :
ОСОБА_7,ОСОБА_10 та ОСОБА_11. Саме ОСОБА_11 після одруження змінила своє
прізвище на "ІНФОРМАЦІЯ_2" та залишилася
проживати із чоловіком в батькіському житловому будинку а вона та два її брати із
часу одруження перейшли проживати в свої окремі господарства. За життя батьки
не залишили заповітного розпорядження відносно належного їм майна . Батько
помер раніше а мати померла в 1986 році . Двір в якому проживали батьки належав
до суспільної групи "робітничих" . Не заперечує, що як до дня смерті
так і після смерті батьків сестра ОСОБА_11 проживала в батьківському будинку
однак стверджує, що батьки не залишали в користь ОСОБА_11 ні заповіту ні договору
дарування на будинковолодіння і після їхньої смерті сестра також не оформляла
спадщину по закону . Згодом їй стало відомо,

2

що її сестра ОСОБА_11 на підставі
рішення виконкому Городянської сільської ради від 27.01.1998 року оформила на
себе право власності на батьківське будинковолодіння
вцілому. З таким рішенням сільської ради вона не згідна так як важає його незаконним
та таким, що порушує її майнові інтереси як спадкоємця. Вказане рішення
прийнято без її відома і не враховано її майнові права. Житловий будинок
ОСОБА_11, особисто не споруджувала і не успадковувала його на законних
підставах після смерті батьків а тому вважає, що вона нарівні із сестрою має
право на спадщину за законом після смерті батьків. А також їй стало відомо, що
сестра ОСОБА_11 за життя склала заповітне розпорядження від 02.02.1998 року
яким заповіла все належне їй майно в користь відповідачки ОСОБА_4 Після смерті
сестри, яка померла 20.02.1998 року відповідачці на підставі вказаного заповіту
видано Косівською державною нотаріальною конторою свідоцтво про право на спадщину від 21.08.1998 року за НОМЕР_1 а саме
на житловий будинок , що в АДРЕСА_1 , тобто
на будинковолодіння , що належало її
батькам , та на земельну ділянку , що належала за життя також батькам. Просить позовні
вимоги задоволити в повному обсязі.

Відповідачка,
ОСОБА_4, позовні вимоги заперечила суду пояснила, що її дід та баба : ОСОБА_8,
та ОСОБА_9 проживали в АДРЕСА_1. За
життя вони побудували житловий будинок з господарськими спорудами де проживали
разом із своїми дітьми : ОСОБА_7, що доводиться їй батьком , ОСОБА_10,ОСОБА_3, та ОСОБА_11. Саме ОСОБА_11 після
одруження змінила своє прізвище на "ІНФОРМАЦІЯ_2" та залишилася проживати із чоловіком в батькіському
житловому будинку а решта дітей із часу одруження перейшли проживати в
свої окремі господарства. Після смерті діда та баби ніхто із дітей, в тому
числі і позивачка, не заявляли своє право на спадкове майно а тому ОСОБА_11, яка проживала в
спадковому будинковолодінні постійно, тобто до смерті батьків і залишилась проживати
в цьому ж будинковолодінні після їх смерті, фактично вступила в управління та
володіння спадковим майном. А тому і в дальнійшому оформила право власності на
дане будинковолодіння. За життя ОСОБА_11,
залишила заповітне розпорядження в її користь. Після смерті останньої, яка
померла 20.02.1998 року, на підставі вказаного заповіту їй видано Косівською
державною нотаріальною конторою свідоцтво
про право на спадщину від 21.08.1998 року за НОМЕР_1 а саме на житловий будинок
, що в АДРЕСА_1 , тобто
на будинковолодіння , що належало на праві
приватної власності спадкодавцю ОСОБА_11 та на належну останній на праві
приватної власності земельну ділянку розміром 0,325га. Про наявність заповіту
та про оформлення нею права на спадкове
майно позивачці було відомо, ще в 1998 році, так як саме остання
говорила їй про наявність такого заповіту . Просить в позові відмовити .

Представник
відповідача Городянської сільської ради, ОСОБА_5, позовні вимоги заперечив,
суду пояснив, що згідно поданої заяви ОСОБА_11 виконкомом Городянської
сільської ради від 27.01.1998 року прийняв рішення про передачу
будинковолодіння в якому фактично проживала заявниця в приватну власність так
як остання являлась головою двору і інших заяв щодо вказаного будинковолодіння
в сільську раду не поступало. Просить в позові відмовити за безпідставністю.

Третя особа на
стороні відповідача - державний нотаріус Косівської ДНК - ОСОБА_6, позовні
вимоги заперечив, суду пояснив, що до державної нотаріальної контори звернулась
ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини після смерті її тітки, ОСОБА_11. У
відповідності до заповіту посвідченого головою виконкому Городянської сільської
ради 02.02.1998 року ОСОБА_11 заповіла все своє майно де б воно не було і з
чого б воно не складалось ОСОБА_4. На підставі вказаного заповіту на ім"я
ОСОБА_4 видано Косівською державною нотаріальною конторою свідоцтво про право
на спадщину від 21.08.1998 року за НОМЕР_1 а саме на житловий будинок , що в АДРЕСА_1

3

району
та на земельну ділянку площею 0,325 га
, що закріплена за вказаним спадковим будинковолодінням. Житловий будинок
належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності № 236 , виданого
Городянською сільською радою народних депутатів 30.03.1998 року. Позовні вимоги
вважає безпідставними та просить відмовити в їх задоволенні.

Суд вислухавши
сторони, свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, вивчивши матеріали справи вважає позовні
вимоги безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення із слідуючих
підстав:

Як пояснила в
судовому засіданні свідок ОСОБА_13, вона в період 1998 року являлась головою
Городянської сільської ради і їй добре відомо, що сестра позивачки, ОСОБА_11 із
часу свого народження і до дня смерті постійно проживала в належному їй
будинковолодінні. Спірне будинковолодіння було побудовано батьками позивачки,
однак з часу одруження троє із дітей перейшли проживати в свої господарства а
ОСОБА_11 залишилась в спадковому будинковолодінні де і проживала до дня смерті. Батьками позивачки за життя не було оформлено
право власності і оскільки ОСОБА_11 станом на 1986 -1990 роки згідно
погосподарських книг числилась головою двору, то по заяві останньої в січні
1998 року виконкомом Городянської сільської ради було прийнято рішення про
визнання за нею права власності на будинковолодіння , головою двору якого вона була і в якому фактично проживала. А також на
прохання ОСОБА_11 вона 02.02.1998 року посвідчила заповіт яким остання заповіла
все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось ОСОБА_4,
що підтверджено копією заповіту від імені ОСОБА_11 - а.с.23

Свідок ОСОБА_12
суду пояснила, що проживає по сусідству із батьками позивачки та може
ствердити, що в сім"ї ІНФОРМАЦІЯ_1 було четверо дітей, після одруження
троє залишили батьківське господарство та перейшли проживати в свої окремі
житлові будинки а на місці залишилась ОСОБА_11, яка практично із народження і
до дня смерті, тобто до лютого 1998 року проживала в спірному житловому
будинку. Ствердила, що позивачка за час проживання із батьками допомагала
проводити ремонтні роботи у вказаному будинковолодінні.

На підставі вищевказаного заповіту 21.08.1998 року Державним нотаріусом
Косівської державної нотаріальної контори видано на ім"я
ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за заповітом а саме на
будинковолодіння, що в АДРЕСА_1 із
наданням права довічного проживання в житловому будинку ОСОБА_11 ( а.с.21).
Вказаний спадковий житловий будинок належить спадкодавцю, на підставі свідоцтва
про право власності НОМЕР_2 , виданого Городянською сільською радою н.д.
30.03.1998 року . А також видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,325 га .
Ця земельна ділянка належить спадкодавцю на підставі Державного акту на
право приватної власності на землю ІФ-08-11-2/000083 , виданого Городянською
сільською радою 31.03.1997 року- а.с. 22.

Довідкою Городянської сільської ради №29 від 29.04.2007 року стверджено, що
згідно рішення виконкому Городянської сільської ради від
27.01.1998 визнано право власності за ОСОБА_11 яка з часу одруження ,тобто
05.08.1975 року із ОСОБА_11 проживали в житловому будиинку , що в АДРЕСА_1 . 02.02.1998
року , реєстр № 5 в Городянській сільській раді посвідчувався заповіт від імені ОСОБА_11 на користь племінниці ОСОБА_4
. Із правом довічного проживання у вказаному житловому будинку чоловікові ОСОБА_11 , який проживає в спірному
будинку і на даний час.

Згідно оглянутої
в судовому засіданні погосподарської книги за 1987-1990 роки вбачається, що
головою двору спірного будинковолодіння числилась ОСОБА_11, суспільна група
двору "робітничий".

В судовому
засіданні встановлено , що батьками позивачки: ОСОБА_8, та ОСОБА_9 за життя
побудовано в АДРЕСА_1
житловий будинок з господарськими спорудами. Окрім

4

позивачки в подружжя ІНФОРМАЦІЯ_3
було ще троє дітей : ОСОБА_7,ОСОБА_10 та ОСОБА_11.
З часу одруження позивачка та два її брати перейшли
проживати в свої господарства а їх сестра ОСОБА_11 після одруження змінила своє прізвище на "ІНФОРМАЦІЯ_2" та
залишилася проживати із чоловіком в батькіському житловому будинку. Батько
позивачки помер раніше а мати померла в 1986 році. Двір в якому проживали
батьки належав до суспільної групи "робітничих". Позивачка ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила, що після
смерті батьків сестра ОСОБА_11 залишилась проживати в
батьківському будинку однак вважає, що за відсутності від імені батьків
заповіту має право на частку у спадковому майні по закону та вважає незаконними
рішення Городянської сільської ради від 27.01.1998 року про визнання права власності на будинковолодіння за ОСОБА_11, свідоцтва про право власності виданого на ім"я ОСОБА_11 та свідоцтва про право на спадщину за
НОМЕР_1 від 21.08.1998 року виданого на ім"я ОСОБА_4
від 21.08.1998 року . Позивачка в порушення вимог ст. 71 ЦК України ( в редакції 1963 року)
втратила загальний строк позовної давності-три роки. ОСОБА_3 в судовому засіданні не наведено суду жодної підстави для
поновлення пропущеного строку позовної давності а тому даний позов
не може підлягати до задоволення.

На підставі ст. 71 ЦК України та керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 третьої особи на стороні відповідача - державного нотаріуса Косівської районної нотаріальної
контори про визнання недійсним свідоцтва про
право на спадщину за НОМЕР_1 від 21.08.1998 року, свідоцтва про право власності та за додатковим позовом до ОСОБА_4, Городянської сільської ради про визнання недійсним
свідоцтва про право власності на будинковолодіння , що розташоване в АДРЕСА_1 та визнання недійсним рішення Городянської
сільської ради від 27.01.1998 року відмовити .

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 320 грн за надання
юридичної допомоги .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження , якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження , але апеляційна скарга не була подана в строк , рішення
суду набирає законної сили після закінчення цього строку .

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може
бути подано до Косівського

районного суду протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на

рішення суду може бути подана до
Івано-Франківського Апеляційного суду через

Косівський районний іуд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне

оскарження.