Справа №2-4760/06
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 січня 2007  року Оболонський районний суд М.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук
Н.В.

При секретарях    Пальченко О.А., Савосіній A.M.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ТОВ " Телерадіокомпанія
"Киевские ведомости" - Телерадіоефір" про захист авторських прав та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернувся з позовом до відповідача ТОВ "
Телерадіокомпанія "Киевские ведомости" - Телерадіоефір" про захист авторських прав та відшкодування
моральної шкоди, зазначивши наступне.

Позивачу належить авторське право на створені ним пісні
"Циганочка" та "Тумани Петра", на які Державним
департаментом інтелектуальної власності видане свідоцтво про реєстрацію
авторського права на твір за НОМЕР_1.

Восени 2004 року позивач передав програмному
директору відповідача Євгену Жигуну свій твір пісню "Тумани
Петра" та була досягнута домовленість про подальше погодження часу
трансляції твору в прямому ефірі, буде укладено договір на публічне використання твору та погоджено винагороду за
використання твору.

24 грудня 2004 року позивач почув свій твір у
прямому ефірі на радіостанції 106 FM ( радіо "Шансон"), але його ніхто не сповіщав про
публічне використання твору, та не укладав угоди на його використання.

Відповідно до довідки ТОВ "Моніторинг України" від 12 травня 2005 року було підтверджено факт транслювання твору позивача в проміжок часу з 16 до 17 години 24 грудня 2004 року.

Вважає, що відповідач порушив авторські права та просив винести рішення,
яким стягнути на користь позивача 10 мінімальних заробітних плат в порядку відшкодування матеріальних збитків та 6000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві та уточнив, що в зв"язку з незаконним використанням твору без письмового договору на
підставі підпункту "г" п. 2 ст. 52 Закону України "Про авторські
і суміжні права" просить стягнути з відповідача компенсацію в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, враховуючи, що з 01 січня 2007 року мінімальна заробітна плата становить 400 грн. на місяць. Крім того, просив також стягнути наступні витрати : державне мито 51 грн., витрати на інформаційно-технічне
забезпечення 30 грн., за послуги моніторінгу 64 грн. 08 коп., витрати на проїзд до суду в зв"язку з розглядом справи 60 грн. В частині відшкодування моральної шкоди просив
постановити рішення на розсуд суду, обґрунтовуючи
моральну шкоду нервовими стражданнями внаслідок неправомірного
використання його твору.

Представник відповідача Лунькова В.І. проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, мотивуючи тим, що в грудні
2004
року відбулась зустріч позивача, ОСОБА_2 з однієї сторони, та представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_5, з другої сторони. В ході розмови було укладено усний
договір між позивачем та відповідачем про
пробне, одноразове,   безкоштовне
розміщення в грудні 2004
року пісні позивача "Тумани Петра". За умовами договору ОСОБА_1 в
майбутній статті про нього і його пісню в газеті "Голос України"
зобов"язувався висловити подяку "Доросле радіо" , яке перше пішло
на зустріч невідомому співаку і розмістило в ефірі його пісню. Умови цього
усного договору були виконані обома сторонами.
В частині відшкодування моральної шкоди вважає, що вимоги задоволенню не підлягають,
оскільки відповідачем не було вчинено дій, які б спричинили моральні
страждання, а позивачем не надано доказів на підтвердження визначеного розміру
моральної шкоди.

Суд, заслухавши
пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що
позивач ОСОБА_1 є автором пісні "Тумани Петра", що підтверджується
даними Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір НОМЕР_1 від 26 січня 2005 року та не
оспорюється відповідачем (
а.с. 4).

Відповідно до
ст. 433 ч.І ЦК
України та ст. 8 ч.І
Закону України "Про авторське право і суміжні права" визначено, що
музичні твори ( з
текстом і без тексту ) є
об'єктами авторського права.

Відповідно до
ст. 435 ч.І ЦК
України та ст. 11 ч.І
Закону України "Про авторське право і суміжні права" встановлено, що
первинним суб"єктом, якому належить авторське право, є автор твору.

Виключне право
на використання твору належить автору, що встановлено ст. 440, 441 ЦК України та
ст. 15 Закону
України "Про авторське право і суміжні права".

Відповідно до
ст. 433 ЦК
України використання твору здійснюється лише за згодою автора.

Судом також встановлено, що 24 грудня 2004 року відповідачем було використано твір позивача
пісню "Тумани Петра" шляхом відтворення в ефірі на радіостанції 106 FM, що
підтверджується даними довідки від 12
травня 2005 року ТОВ
"Моніторінг телебачення України" ( а.с. 5) та підтверджено в судовому засіданні даними пояснень
позивача і не оспорюється відповідачем.

Заперечуючи
проти позовних вимог, представник відповідача пояснила, що між сторонами було
укладено усний договір про пробне, одноразове, безкоштовне розміщення в грудні 2004 року пісні позивача
"Тумани Петра".

Допитаний в
судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3, який є
програмним директором, пояснив, що в грудні 2004 року відбулась зустріч із позивачем, та була досягнута
домовленість про одноразову безкоштовну трансляцію пісні позивача, який в свою чергу опублікує рекламну статтю стосовно
відповідача в засобах масової інформації.

Допитаний в
якості свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що з позивачем познайомився
в 2003 року та
на той час підтримував дружні стосунки. Взимку 2004 року разом із ОСОБА_1 відвідував офіс відповідача, де
відбулась зустріч із Жигуном Є.В. Свідок представився продюсером, хоча
документів на це не мав. Була досягнута домовленість про трансляцію пісень
позивача, який в свою чергу буде здійснювати рекламу відповідача в засобах
масовою інформації.

Допитаний в
якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що був також присутній при зустрічі позивача з
програмним директором ОСОБА_2, була досягнута домовленість про одноразову
трансляцію пісні позивача, який в свою чергу опублікує рекламну статтю стосовно
відповідача в засобах масової інформації, стосовно домовленостей про оплату
свідку не відомо.

Разом з тим, як пояснив в судовому засіданні позивач, він
не надавав згоду на безкоштовне використання його твору, без повідомлення про
час трансляції, крім того, зазначив, що при використанні твору його ім"я,
як автора, зазначено не було.

Відповідно до ст. 33 Закону України '"Про авторське
право і суміжні права" договори про передачу прав на
використання творів укладаються у письмовій формі. Договір про передачу прав на використання творів вважається укладеним, якщо
між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов ( строку дії договору,
способу використання твору, території, на яку поширюється передаване право,
розміру і порядку виплати авторської винагороди, а
також інших умов, щодо яких за вимогою однієї із сторін повинно
бути досягнено згоди).

Статтею 440 ЦК України визначено , що майновим правом інтелектуальної власності є, зокрема, виключне право дозволяти використання твору.

Відповідно до ст. 1107 ЦК України розпорядження майновими
правами інтелектуальної власності
здійснюються на підставі договорів, частиною другою цієї статі визначено, що договір щодо розпорядження майновими
правами інтелектуальної власності укладається у письмовій формі.

Вказані вимоги містить також ст. 15 Закону України "Про авторське
право та суміжні права".

З огляду на наведене, враховуючи вимоги закону про обов'язкову письмову
форму договору щодо використання твору та розпорядження майновими правами інтелектуальної власності, суд доходить висновку,
що доводи представника відповідача про
укладення такого договору в усній формі не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, та вважає, що
використання твору без письмового договору є порушенням авторських прав
позивача.

За змістом ст. 50 Закону України " Про авторське право і суміжні права" вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові
права суб"єктів авторського права і ( або ) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону , та їх майнові права, визначені статтями 15,39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням
передбачених статтями 21-25,42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав,
є порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає
підстави для судового захисту.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про авторське
право і суміжні права" при порушеннях будь-якою особою
авторського права і ( або) суміжних прав, передбачених
статтею 50 цього Закону, суд має право постановити рішення чи ухвалу про
виплату компенсації, що визначається судом,
у розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат, замість
відшкодування збитків або стягнення доходу.

При визначенні компенсації суд враховує обсяг порушення та вважає, що стягненню підлягає компенсація в розмірі 10 мінімальних
заробітних плат, що становить 4000 грн.

В частині відшкодування моральної шкоди вимоги задоволенню не підлягають, виходячи
з наступного.

Законодавством встановлено, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру, яких позивач зазнав внаслідок моральних чи фізичних страждань
або інших негативних явищ, що настали через
незаконні винні дії відповідача. Як загальна умова цивільно-правової відповідальності законодавством передбачений зв"язок
між протиправною поведінкою та наслідками, що настали.

Оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння моральної шкоди та розміру
такої шкоди, підстав для задоволення позовних вимог в частині
відшкодування моральної шкоди у суда не має.

Судові витрати, що пов"язані з розглядом справи, та складаються з
витрат за послуги моніторінгу в розмірі 64 грн. 08 коп., судового збору в розмірі 81 грн., підтверджено даними відповідних
квитанцій ( а.с. 1,2,7) та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на
підставі ст.ст. 79,88 ЦПК України.

Підстав для стягнення витрат,
пов"язаних з явкою до суду та в ТОВ "Моніторінг телебачення України" , у суда не має, оскільки позивачем не надано доказів , на підтвердження розміру таких витрат.

Керуючись
ст.ст. 10,15,60,79,88,212-215,218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 433,435,440,441,1107
ЦК України, ст.ст. 8,11,15,32,33,50,52 Закону України "Про авторське право
і суміжні права", суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з
Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія "Киевские ведомости" - Телерадіоефір" на користь ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 4 000 ( чотири ) тис. грн.., судові
витрати в розмірі 81 ( вісімдесят одна ) грн.., витрати, пов"язані з
оплатою послуг моніторингу в розмірі 64 ( шістдесят чотири ) грн.. 08 коп., а всього стягнути 4145 ( чотири тисячі сто сорок п"ять ) грн.. 08 коп.

В іншій частині заявлених позовних
вимог відмовити..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються Апеляційному суду м.Києва через Оболонський
районний суд м.Києва.