Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

про визнання
права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом,  в зв"язку з визнанням поОСОБА_5ву в
попередньому судовому засіданні

28 квітня 2007р.                       Харківський районний суд
Харківської області

в
складі:  головуючого судді     -
Загоруйко З.Г.

при
секретарі                            - Дрокіній Я.О.

розглянув
в відкритому судовому засіданні в сел.
Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про визнання права
власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд ухвалити рішення,
згідно якому визнати за нею право власності на

житловий будинок АДРЕСА_1

області в порядку спадкування за заповітом,
після смерті ОСОБА_3,  померлої ІНФОРМАЦІЯ_1

посилаючись на те,  що указаний житловий будинок належав на праві

особистої власності її діду ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право

особистої власності на будівлю від 1959
року. Рішенням народного суду Харківського району

від 4 лютого 19ІНФОРМАЦІЯ_13 року встановлено
факт настання та реєстрації смерті ОСОБА_4

в 1933 році. Спадщину після смерті свого батька прийняв його син
ОСОБА_5

,  який постійно проживав і був
прописаний в спадковому будинку. її дядько ОСОБА_5

перебував в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3 з 25

лютого 1950 року,  дітей від шлюбу вони не мали. 2ІНФОРМАЦІЯ_1 липня 1982 року ОСОБА_5

складено заповіт на її користь.                      ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.
помер. На

момент
його смерті дружина - ОСОБА_3.,  як непрацездатна дружина,  мала право на обов "язкову частку в
спадщині у відповідності до  ст.  535
ЦК України 19ІНФОРМАЦІЯ_13
року. Вона та ОСОБА_3 прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в
управління спадковим майном,
оскількиОСОБА_3 постійно проживала і була прописана в спадковому
будинку,  а вона здійснювала догляд за
будинком та присадибною земельною ділянкою,
приймала участь в похованні свого дядька,  взяла на пам"ять деякі його речі. 2 лютого 1995 року ОСОБА_3
складено заповіт,  посвідчений секретарем
Берегівської селищної ради,  згідно якому
все майно вона заповідала їй та її рідному брату - ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_3
померла. Вона спадщину прийняла,
оскільки постійно здійснювала догляд за своєю тіткою,  проживала разом з нею,  подала до нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. її рідний брат відмовився від спадщини на її користь.

Відповідач   в
судовому  засіданні   позовв
визнав,    про   що
надав   письмову  заяву.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4  ст.  130
ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,  встановленому
ст.  174 цього ж Кодексу.
Згідно ч.4  ст.  174
ЦПК України у разі визнання відповідачем поОСОБА_5ву суд,  за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  показання свідка,  дослідивши докази,  приходить до висновку,  що позоввні вимоги підлягають
задоволенню,  виходячи з наступного.

Судом
встановлено,  що житловий будинок по
АДРЕСА_1 в БТІ зареєстрований в цілому за ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право
особистої власності на будівлю,  виданого
виконкомом    Берзовської селищної ради
17.07.1959р.    Зареєстрований будинок

знесено.
На земельній ділянці зведено новий житловий будинок,  який в БТІ не зареєстрований . Документів,  які б дозволяли перебудову будинку в БТІ не
пред"явлено.

Рішенням
народного суду Харківського району від 4
лютого 19ІНФОРМАЦІЯ_13
року встановлено факт настання та реєстрації смерті  ОСОБА_4 в 1933 році.

Спадщину
після смерті свого батька прийняв його син ОСОБА_5  який постійно проживав і був прописаний в
спадковому будинку,  що підтверджується
будинковою книгою. Родинні відносини між ними підтверджуються свідоцтвом про
народження.

ОСОБА_5  перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з
25 лютого 1950 року,  про що мається свідоцтво про одруження. Дітей
від шлюбу вони не мали.

ОСОБА_5.
та ОСОБА_3 був знесений житловий будинок за даною адресою та побудований
новий,  що підтвердила в судовому
засіданні свідок ОСОБА_6 та підтверджено доказами,  що маються в матеріалах справи.

2ІНФОРМАЦІЯ_1 липня 1982 року ОСОБА_5
складено заповіт на користь ОСОБА_7.,  який посвідчений секретарем виконавчого комітету
Березівської селищної Ради.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5
помер,  про що мається свідоцтво про смерть.

Оскільки
правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 19ІНФОРМАЦІЯ_13 року,  то згідно з п.4 Заключних та перехідних
положень ЦК України 2003 року,  необхідно застосовувати норми ЦК України 19ІНФОРМАЦІЯ_13 року.

Згідно
ч.1, 2  ст.  524
ЦК України 19ІНФОРМАЦІЯ_13
року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.  Спадкоємство за законом має місце,  коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно  ст.  534 ЦК України 19ІНФОРМАЦІЯ_13 року кожний
громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не
виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком
особам як тим,  що входять,  так і тим,
що не входять до кола спадкоємців за законом,  а також державі або окремим державним,  кооперативним та іншим громадським
організаціям.

Дружина
померлого - ОСОБА_3.,  як непрацездатна дружина,  мала право на обов'язкову частку в спадщині у
відповідності до  ст.  535
ЦК України 19ІНФОРМАЦІЯ_13
року.

Статтею 548 ЦК України 19ІНФОРМАЦІЯ_13 року передбачено,  що для придбання спадщини необхідно,  щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається
прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

У
відповідності до  ст.  549
ЦК України 19ІНФОРМАЦІЯ_13
року визнається,  що спадкоємець
прийняв спадщину: 1) якщо він
фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав
державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.

Позивачка
та ОСОБА_3 прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим
майном,  оскільки ОСОБА_3 постійно
проживала і була прописана в спадковому будинку,  а ОСОБА_7. здійснювала догляд за будинком та присадибною земельною
ділянкою,  приймала участь в похованні
свого дядька,  взяла на пам"ять
деякі його речі,  що підтверджується
показаннями самої ОСОБА_7.
та показаннями свідка ОСОБА_6

З
повідомлення Харківського обласного нотаріального архіву вбачається,  що після смерті ОСОБА_5. та. ніхто з
спадкоємців з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини не
зверталися.

2 лютого 1995 року ОСОБА_3
складено заповіт,  посвідчений секретарем
Березівської селищної ради,  згідно якому
все майно вона заповідала ОСОБА_7.
та ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 померла,  про що мається довідка
ВРАЦС Харківського РУЮ Харківської області.

До
правовідносин,  що виникли після 1 січня 2004 року необхідно
застосовувати норми Цивільного Кодексу 2003
року.

Згідно  ст.  1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за законом.

У
відповідності до  ст.
1233 ЦК України заповітом є особисте
розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною
ч.1  ст.
12ІНФОРМАЦІЯ_19
ЦК України передбачено,  що
спадкоємець,  який бажає прийняти
спадщину,  але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для
прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців,  який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно
повідомлення 1-ї ДНК Харківського
району після смерті ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини згідно
заповіту,  посвідченого 2 лютого 1995 року звернулася
ОСОБА_7.. Другий
спадкоємець по заповіту ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовився на користь
ОСОБА_7.

Керуючись  ст.
ст.  10,
11,  88,  209,
212,  214-21ІНФОРМАЦІЯ_1 ЦПК
України,  п.4 Заключних та перехідних
положень ЦК України 2003 року,   ст. . 534,
535,  548,  549 ЦК України 19ІНФОРМАЦІЯ_13 року,   ст.
ст.  1217,
1233,  122ІНФОРМАЦІЯ_1,
12ІНФОРМАЦІЯ_19,  1270 ЦК України,   суд

ВИРІШИВ:

По ОСОБА_5 в
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину в порядку
спадкування за заповітом задовольнити в повному обсязі.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 області в порядку спадкування за заповітом,  після смерті ОСОБА_3,  померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк,  з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч.4  ст.  295
ЦПК України.

Суддя: