У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду
України Ярема А.Г., розглянувши                      14 червня  2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коломийського
міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 лютого 2007 року в
справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства
"Коломойський ДОЗ", ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення
заборгованості по заробітній платі, належних при звільненні сум, середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за час затримки розрахунку та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що згідно з наказом товариства від 3 жовтня  2005 року його було звільнено з роботи за п.
1 ст. 40 КЗпП України.

Вважаючи таке звільнення незаконним, позивач просив
поновити його на роботі механіком цеху основного виробництва товариства,
стягнути з відповідача  середній заробіток
за час вимушеного прогулу в сумі 6 048 грн. 80 коп.,  належні при звільненні суми в розмірі 1 189
грн.        18 коп., середній заробіток
за час затримки розрахунку при звільненні за період з жовтня 2005 року до
серпня 2006 року,  заборгованість по
заробітній платі за період з січня 2004 року до жовтня 2005 року в розмірі 5
526 грн. 31 коп. та на  відшкодування
моральної шкоди 5 000 грн.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 20 грудня 2006 року,  залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 15 лютого 2007 року, позов задоволено частково,
стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в
розмірі 1 189 грн. 18 коп., компенсацію за час затримки розрахунку в розмірі 2
474 грн. 55 коп. та державне мито,   в
задоволенні решти вимог відмовлено.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1  посилається на невідповідність
висновків судів обставинам справи, неплатоспроможність відповідача, неправильне
застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права  та ставить питання про скасування рішень суду
в частині відмови в задоволенні його вимог та передачу справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи  позов у частині стягнення заборгованості по
заробітній платі й компенсації за час затримки розрахунку та відмовляючи в задоволенні решти
вимог, суд першої інстанції та апеляційний суд, погоджуючись з
ним, виходили з того, що позивач пропустив строк на звернення до суду за захистом
свого права про поновлення на роботі, достатніх доказів поважності пропуску
строку і заподіяння йому моральної шкоди він не надав; не виплативши при
звільненні позивачу  заборгованість по
заробітній платі, відповідач порушив трудове законодавство, а тому вказана
заборгованість підлягає стягненню разом із відповідною компенсацією.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України    суд касаційної інстанції
не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328
ЦПК України,

у
х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства "Коломойський ДОЗ",
ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі,
належних при звільненні сум, середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
компенсації за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 20 грудня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 15 лютого 2007 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги
матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду
України                                                      А.Г. Ярема