Спр.№ 2-12/2007 p.
РІШЕННЯ Іменем   України

31 січня 2007
року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого    судді                 Шевченко
Л.В.

при секретарі                             Бондаренко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, КП "Служба замовника житлово-комунальних
послуг" Оболонського району м. Києва про стягнення матеріальної та
моральної шкоди у зв'язку з залиттям квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_4 звернулись в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про
стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Свої позовні
вимоги вони обґрунтовували тим, що з вини відповідачів, які халатно відносяться
до свого сантехнічного обладнання в квартирі, була залита гарячою водою 13.05.2002 року їх АДРЕСА_1, про що був складений акт
працівниками ЖЕК.

Відповідачі на
їх прохання відшкодувати завдану шкоду відмовились,
тому вони самі відремонтували свою квартиру.

Однак, 24 квітня 2003 року о 18 год. відповідачі знову залили їх квартиру гарячою водою, завдавши їм матеріальних збитків
на суму 4402 грн. 80 коп.
згідно висновку спеціаліста №
НОМЕР_1 від 17
липня 2003 року.

Враховуючи
поведінку відповідачів, які постійно дзвонили і погрожували, перешкоджали
відпочивати вночі, сам факт неодноразового залиття ними квартири, постійні
переживання та нервову напругу, вони просили стягнути з відповідачів моральну
шкоду в сумі 3000 грн. та
судові витрати.

В судовому засіданні за клопотаннями учасників процесу було виключено
з числа позивачів ОСОБА_4, яка не була на день залиттяАДРЕСА_1 зареєстрована в даній квартирі та не проживала в
ній. З числа відповідачів була також
виключена  ОСОБА_5,   яка
на  день  залиття
квартири ОСОБА_1 не проживала вНОМЕР_2, а як пояснили відповідачі
постійно проживає в Італії.

До справи в якості співвідповідача було залучено представника КП
"Служба замовника житлово-комунальних послуг" Оболонського району м.
Києва та задоволено клопотання ОСОБА_1 про допущення до участі в справі в
якості її представника матір ОСОБА_4

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_4 позов підтримали і просять його задовольнити.

Відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти позову заперечували, пояснюючи, що їх вини в
затопленні квартири позивачки не має, в цьому винувата житлова організація, яка
періодично не перевіряє належну роботу сантехнічного обладнання в квартирах
мешканців будинку.

Представник КП
"Служба замовника житлово-комунальних послуг" Оболонського району м.
Києва також заперечує проти позову, пояснюючи, що в указаній ситуації вина за
затоплення квартири позивачки повністю лягає на відповідачів, подружжя ОСОБА_2,
оскільки в приватизованій квартирі відповідальність за належну роботу сантехнічного обладнання повністю покладено на її мешканців.
В житлові органи відповідачі не звертались з заявками на які-небудь неполадки в
указаному обладнанні.

Вислухавши
пояснення сторін, показання свідків, дослідивши всі докази по справі, суд визнає, що позов підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

24 квітня 2003 року о 18 год. була залита
гарячою водою квартира позивачки ОСОБА_1за адресою АДРЕСА_1. Затоплення квартири сталося з вини мешканців АДРЕСА_1, що
вбачається з акта від 29.04.2003
року, затвердженого начальником ЖЕК № 513 Оболонського району м. Києва, в якому зазначено, що
залиття відбулося через халатне відношення мешканців АДРЕСА_1 до сантехнічного
обладнання - в
аварійному стані на кухні перебував сифон, який лопнув, а заявка на його ремонт
до цього в ЖЕК не надходила (а.с. 11
т.1, а.с. 244 т.2).

Як пояснила
позивачка, в даний час вона, відремонтувавши свою квартиру після залиття,
продала її і в ній не проживає, однак матеріальні
і моральні збитки завдані їй відповідачами просить з них стягнути
повністю. Доказами того, що позивачка відремонтувала свою квартиру після залиття її відповідачами, є акт ЖЕК -513 від 08.01.2004
року та акт погодження від 26.12.2003 року (а.с. 190, 191 т.2).

Пояснення позивачки підтверджуються також договором купівлі-продажу
АДРЕСА_1 від 18.08.2004 року
(а.с. 195 т.2),
квитанціями, чеками на придбання будівельних матеріалів на ремонт квартири
(а.с. 255-262 т.2). З наданих документів вбачається, що позивачкою на
відновлювальний ремонт квартири витрачено 6790 грн. 61 коп.

Сума завданих позивачці матеріальних збитків згідно висновку спеціаліста
№ НОМЕР_1 від 17 липня 2003 року становить 4402 грн. 80 коп., який спеціаліст ОСОБА_6 підтримав і підтвердив в судовому
засіданні і яку позивачка просить стягнути з відповідачів (а.с. 22-24, 25-36 т.1).

Суд вважає встановленим, що саме відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 винні в
затопленні квартири позивачки гарячою водою, так як це
підтверджено не тільки письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а й показаннями свідків, працівників
ЖЕК, а саме ОСОБА_7, ОСОБА_8 показаннями інших свідків, допитаних в судовому
засіданні, а саме: ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Випадок з даним
затопленням квартири, як показали вказані свідки, їм запам'ятався, так як
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не відкривали двері своєї квартири, знаходячись
в ній, а в квартирі позивачки зі стелі по стінах текла гаряча вода, тому були
викликані працівники міліції. І тільки після приїзду працівників міліції відповідачі ОСОБА_2і відкрили двері своєї
квартири і дали можливість зайти до неї працівникам ЖЕКу та позивачці.

Пояснення
позивачки про те, що від даного залиття в її квартирі також сталося коротке
замикання в електропроводці і довелось замінити проводку, підтверджується як
показаннями свідка ОСОБА_11 (електрика),
так і актом від 25.04. 2003 року, складеним
працівниками ЖЕК (а.с. 12
т. 1).

Посилання
відповідачів на те, що їх вини в залитті не має, що їх квартиру залив сусід зверху, що на той час був сильний дощ, який затопив
верхні поверхи та їх квартиру, не знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні, вони є голослівними та спростовуються показаннями свідка ОСОБА_12, мешканця
АДРЕСА_2, розташованої над квартирою відповідачів, який показав що дуже давно,
навіть не пам'ятає коли, лив сильний дощ і було затоплення як його квартири так і квартир нижче розташованих, однак він з
цього приводу в ЖЕК не звертався, сам же ніколи не заливав квартиру ОСОБА_2ів,
довідкою Українського гідрометеорологічного центру від 19.02.2004 року, що за
даними міської метеорологічної станції м. Києва у період з 22 по 25 квітня 2003
року опадів не було (а.с. 237 т.2).

Суд вважає, що
показання свідка ОСОБА_13 не мають суттєвого значення для даної справи, так як
з його показань вбачається, що 24.04.2003
року він в денний час приблизно півгодини чи годину ремонтував телевізор в
АДРЕСА_1 у свого знайомого ОСОБА_2 попив з ним чаю і пішов з квартири, а
затоплення квартири позивачки сталося о 18
годині 24.04.2003 року.

Крім того, суд
враховує пояснення позивачки та працівників ЖЕК
про те, що в день залиття, коли прибули працівники міліції, то відповідачі,
відкривши двері, визнавали свою вину в залитті і пропонували позивачці кошти на
ремонт в сумі 200 доларів США.

Оцінюючи всі вищезазначені докази в їх сукупності суд визнає, що позов
ОСОБА_1доведений, обґрунтований доказами і
підлягає задоволенню в частині стягнення матеріальної шкоди в повному
обсязі.

Одночасно суд
вважає можливим частково задовольнити її позов і в частині стягнення моральної
шкоди, виходячи з того, що відповідачі затоплювали квартиру позивачки
неодноразово, добровільно не відшкодовували завдані збитки, що змусило позивачку звертатись за захистом своїх порушених
прав в суд, в експертний заклад, нести відповідні матеріальні витрати. Як сама
позивачка зазначає, відповідачі їй ще й погрожували, тримали її в постійній
напрузі, із-за чого у неї появилось безсоння. Все це завдавало їй фізичних та
моральних страждань, змусило продати квартиру.

Відповідно до
ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Судові витрати стягуються
позивачеві пропорційно до задоволених позовних вимог.

Позивачка надала
суду квитанції про сплату судового збору та вартість
проведеного дослідження (а.с. 2, 3, 20 т.1).

Тому суд вважає
необхідним стягнути з відповідачів крім матеріальної шкоди в сумі 4402,80 грн. моральної шкоди
в сумі 2000 грн., судовий
збір в сумі 59 грн. 50 коп. та 220 грн. 80 коп. за
проведене дослідження, а разом 6683,10
грн.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 10,
60, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 440,
440-1 ЦК України (в редакції 1963
p.), суд,

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на
користь ОСОБА_14402 грн.
80 коп. матеріальної шкоди, 2000
грн. моральної шкоди та судові витрати в сумі: 220 грн. 80 коп. за проведення дослідження, 59 грн. 50 коп. судового
збору, а всього 6683 (шість
тисяч шістсот вісімдесят три) грн.
10 коп.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м.
Києва шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК
України.