У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 лютого 2007 року                                                                                                   м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                                                                Косенка В.Й.,

суддів:                                                                          Берднік І.С., Данчука В.Г.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Запорізького обласного управління
відкритого акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” про
повернення грошового вкладу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною
скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 22 липня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 8 листопада  2004 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2004 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2
звернувся в суд із позовом до Запорізького обласного управління відкритого
акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” про повернення
грошового вкладу та відшкодування моральної шкоди, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 13
серпня 1988 року внесла в Ленінське відділення № 5991-0121 на рахунок НОМЕР_1
грошові збереження в сумі 5000 радянських карбованців. 9 грудня 2003 року
ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про повернення початкового вкладу.
На своє звернення позивачка отримала від відповідача відповідь від 26 січня
2004 року, що згідно переоцінці заощаджень та перерахуванню вкладів сума її
внеску складає   3 грн. 68 коп., яку вона
має можливість отримати в будь-який час. Просив суд стягнути на користь ОСОБА_1
її початковий грошовий вклад у його реальній вартості в сумі 5000 радянських
карбованців, що за його підрахунками дорівнює 8928,57 доларів США, або 47589,79
грн. - з нарахуванням відповідних відсотків, та відшкодувати завдану позивачці
такими діями відповідача моральну шкоду в розмірі 42000 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22
липня 2004 року, залишеною без зміни ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від     8 листопада 2004 року,
провадження у вищезазначеній справі закрито у зв'язку із тим, що є рішення
Печерського районного суду м. Києва від 13 вересня 2002 року, відповідно до
якого позивачці відмовлено в позові до того ж відповідача про повернення її
грошового вкладу, який було внесено у 1988 році в установу Ощадбанку на той же
самий розрахунковий рахунок НОМЕР_1.

Не погодившись із ухвалою Ленінського районного суду м.
Запоріжжя    від 22 липня 2004 року та
ухвалою апеляційного суду Запорізької області від   8 листопада 2004 року, представник ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 подав до Верховного Суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, та ухвалити
у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Касаційна скарга підлягає відхиленню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення може бути лише неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Статтями 338-341 ЦПК України
передбачено випадки, в яких рішення суду скасовується.

Оскільки доводи касаційної скарги та
матеріали справи не дають підстав для висновку про порушення судом судами норм матеріального
й процесуального права, а отже,
відсутні підстави для скасування постановлених
судових рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись статтями 332, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2
відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22
липня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 8 листопада
2004 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню
не підлягає.

Головуючий                                                                        В.Й.
Косенко

Судді:                                                                                              І.С. Берднік

В.Г. Данчук