, Справа 22 ц 926                                                                 суддя 1 інстанції
Категорія 21                                                                         Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем України

22 січня 2007 року Апеляційний
суд Донецької області у складі Головуючого Бугрим Л.М. Суддів Лоленко А.В.

Олейнікової Л.С. При секретарі
Про ляпа
О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку
апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та профзахворювання України у
Калінінському районі м .Горлівки на рішення Калінінського районного суду м.
Горлівки від 5 грудня 2006 року, постановленного по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції фонда соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювання України у
Калінінському районі м. Горлівки про стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді Бугрим
Л.М., вислухавши пояснення ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції
фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювання України у Калінінському районі м.Горлівки / далі фонд/ про
відшкодування моральної шкоди. В обгрутування позовної заяви він посилався на
те, що з 1979 року
працював на шахтах . Останній
час працював на шахті „ Олександо-Запад"
ДП „ Артемвугілля".
24 жовтня 2002 року з ним на виробництві стався нещасний випадок унаслідок чого
він отримав травму.. Висновком МСЕК від 22 .10.2002 року у зв"язку з
данною травмою йому встановлено втрату професійної працездатності на
15%.Упослідуючому у нього було встановлено професійне захворювання у
зв"язку із шкідливими умовами праці, що призвело до втрати 30% професійної
працездатності за сукупністю травми та профзахворювання втрата працездатності
складає 40% . Наслідки травми та профзахворювання спричиняють йому моральну
шкоду, оскільки він вимушений застосовуватись до нових умов життя. Просив у
відшкодування моральної шкоди стягнути 30000
грн.

Рішенням Калінінського районного суду м. Горлівки у
відшкодування моральної шкоди на користь позивача було стягнуто 21000 грн.

На зазначене рішення суду фондом була подана апеляційна скарга, у якій фонд
просить скасувати судове рішення,
постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних
вимог. В обгрунтування доводів скарги фонд посилався на те, що позивач не довів
наявності факту моральної шкоди, не надав висновку МСЕК з цього приводу. Окрім
того , визначая розмір моральної шкоди суд не врахував принцип розумності та
достатності, не врахував ,що дія закону, який передбачає стягнення моральної
шкоду зупинена на 2006 рік.

2

У судове засідання представник фонду не з"явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним чином.

ОСОБА_1 просив рішення суду залишити без зміни,
посилаючись на те, що судом були враховані обставини спричинення моральної
шкоди, рішення суду відповідає вимогам закону.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково,
а рішення суду в частині стягнення моральної шкоди- зміні з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позиваач тривалий час працював на
підприємствах вугільної галузі. При виконанні ним трудових обов"язків на
шахті „ Олександр
-Запад" з
позивачем стався нещасний випадок унаслідок чого він отримав виробничу травму / а.с. 6- /

Згідно з висновком Донецької обласної клінічної лікарні профзахворювання 6 квітня 2004 року у позивача
встановлено професійне захворювання :
асептичний некроз полулунної кістки /
хвороба Кінбека/.Згідно з актом розслідування професійного захворювання від
16 квітня 2004 року професійне
захворювання виникло внаслідок впливу шкідливих умов праці. / а.с. 7-8/

Згідно з висновка МСЕК від 6
травня 2005 року у
позивача встановлено втрату професійної працездатності у зв"язку з травмою
2004 року на 10% та
профзахворюванням на 30%.
Позивача визнано інвалідом ПІ групи./ а.с 8-8 зв./

Із пояснень позивача вбачається, що наслідки травми та профзахворювання
змусили його змінити спосіб життя та докладати зусиль для організації життя , стан його
здоров"я залежить від прийняття відповідних ліків .

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про
те,що наслідки травми ,наявність професійного захворювання змусили позивача
змінити спосіб життя та докладати зусиль для його організації і тому у позивача
у відповідності з вимогами ст ст. 21,28
Закону України « Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхуваня від нещасного випадку на
виробництві та профзахворювання ,
які спричинили втрату працездатною" виникло право на відшкодування
моральної шкоди

. Не є підставою
для відмови у задоволенні позову посилка фонду на ст.77 п.27 Закону України
„Про державний бюджет України на 2006
рік" яким зупинена дія абз 4
ст. 1 ,пдп
„є" п.1 ч.І ст.21,ч.З ст.28 та ч. З ст. 34 Закону України „
Про загальнообов'язкове державне саціальне страхуваня від нещасного випадку
на виробництві та профзахворювання України, які спричинили втрату
працездатності",оскільки фонд є самодостаточною
юридичною особою ,яка сплачує страхові виплати потерпілим за рахунок
страхових внесків підриємств ,
установ , організацій,
а не за рахунок державного бюджету., окрім того ,право на відшкодування
моральної шкоди у позивача виникло у 2002
році по травмі та у 2005
році по професійному захворюванню.

Апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної
скарги про те, що позивач не доказав факт спричинення моральної шкоди, оскільки
у данному випадку
зазначенним законом не передбачено витребуння відповідного висновку МСЕК на
підтвердження факту спричинення моральної шкоди яку посилається апелянт.
Отримання позивачем страхових сум не позбавляє позивача права на відшкодування
моральної шкоди.

Разом з тим, розмір моральної шкоди визначенний
судом є значно завищенним. Приведені судом доводи в його обґрунтування
не давали підстав для стягнення у такому розмірі , тому апеляційний суд вважає можливим у відповідності до
вимог п. З ч. 1 ст. 309 ЦПК України

3

у цієї частині
рішення суду змінити та визначити позивачеві
у відшкодування моральної шкоди 12
000 грн, які слід стягнути з фонду. В іншій частині рішення суду залишити без
зміни.

Керуючись ст.
307 ч.І п. З, 309 ч. 1 п.З, 314 ч. 2, 316
ЦПК України, апеляційний суд

В ИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та профзахворювання України у Калінніському
районі м.Горлівки  задовольнити частково.

Рішення
Калінінського районного  суду м.
Горлівки  від 5 грудня    2006
року в частині розміру моральної шкоди змінити.

Стягнути з відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та профзахворюваня України у Калінінському
районі м. Горлівки на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 12000 / дванадцять тисяч
/ грн.

В іншій частині
рішення суду залишити без зміни.

Рішення
суду набирає законної сили після його проголошення та може бути оскаржене до
Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня набрання ним чинності.