У Х В А Л А  І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

18 січня 2007 року                                                              м. Київ

Колегія  суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.

суддів:

Прокопчука Ю.В.,  Пшонки М.П.

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької
дитячої художньої школи про поновлення на роботі, стягнення середньої
заробітної плати за час вимушеного прогулу, скасування наказу про накладення
дисциплінарного стягнення, стягнення невиплаченої премії та відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького  міського суду Луганської області від 23
червня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 18 жовтня
2004 року,

в с т а н о
в и л а :

У квітні 2003 року ОСОБА_1. звернулася в суд із
вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона працювала в Сєвєродонецькій
дитячій художній школі з 27 серпня 1983 року. Наказом № НОМЕР_1 їй оголошена
догана за неявку на педагогічну раду, що відбулася 10 березня 2003 року. Про
проведення педагогічної ради вона не знала, про час та місце засідання ради її
завчасно попереджено не було. Крім цього, директор шкоди збільшив педагогічне
навантаження вчителям до 27 годин на тиждень, залишивши при цьому її
навантаження у розмірі 21 години на тиждень, що призвело до зменшення розміру
її заробітної плати. Також у грудні 2002 року члени педагогічного колективу
отримали премію з фонду економії заробітної плати, проте розмір премії позивачки
виявився меншим ніж у інших викладачів. Вважала таке заниження незаконним,
оскільки вона, як і всі педагоги, мала права на премію більшого розміру.
Наказом НОМЕР_2 її звільнено з займаної посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП
України. Вважала своє звільнення таким, що проведено з порушенням норм
трудового права, просила поновити її на роботі, стягнути середній заробіток за
час вимушеного прогулу в розмірі 5 300 грн., невиплачену заробітну плату за час
її роботи з надмірним навантаженням в розмірі 2448 грн., невиплачену премію в
розмірі 50 грн. та 975 грн. на відшкодування моральної шкоди. Крім того,
просила суд зобов'язати директора школи справедливо розподіляти педагогічне
навантаження.

Рішенням Сєвєродонецького
міського суду Луганської області від 23 червня 2004 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 18 жовтня 2004 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1. ставиться питання про
скасування судових рішень з підстав порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням судом норм матеріального та процесуального права і
доводи скарги їх висновків не спростовують.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сєвєродонецького  міського суду Луганської області від 23
червня 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 18 жовтня 2004 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

Ю.В. Прокопчук
М.П. Пшонка