Справа
№2-1417/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

12 січня 2007 року                                          Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді -              Пушкарчук В.П.

при секретарі -                                       Тростянчук Т.В.,

з участю позивачів -
ОСОБА_2, ОСОБА_1, представника позивачів - ОСОБА_5,

представника відповідача Луцької міської ради - Дячука P.O.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в
місті Луцьку

цивільну справу за позовом ОСОБА_1та ОСОБА_2в

інтересах ОСОБА_3до ОСОБА_4, Луцької міської

ради про виділ частки та визнання права власності на
спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3
звернулись в суд з позовом до ОСОБА_4, Луцької міської ради про виділ
частки та визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги
обґрунтовують тим, що їм та ОСОБА_6 на підставі договору міни від 28.11.1996 року за реєстром
НОМЕР_1, належить
1/2 частина житлового будинку з належною часткою господарських та побутових
приміщень, який розташований в АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. При житті
спадкодавець добудував до належної позивачам на праві спільної сумісної
власності частини будинку веранду а-4, відповідно до технічної документації,
площею 4,1 кв. м.
та побудував гараж без належного дозволу та належно затвердженого проекту.
03.05.2006 року ОСОБА_6 посвідчив в Рогожанській сільраді Володимир -
Волинського району Волинської області заповіт, яким все своє майно заповів в
рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Останні в передбачений законом термін
прийняли спадщину, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі
від 09.10.2006 року.

Просять суд,
визнати що їм, кожному зокрема, в АДРЕСА_1 належить ідеальна частка в розмірі 1/8 частини будинку,
а також те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
кожному зокрема, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька
ОСОБА_6 у вищезазначеному будинку належить ідеальна частка в розмірі 1/16 частини будинку,
1/2 частина гаража та 1/2 частини веранди а-4.

Позивачі та
представник відповідачів в попередньому судовому засіданні позов підтримали з
підстав визначених в позовній заяві, додатково пояснили, що у зв'язку з тим, що
при житті частка покійного ОСОБА_6 не була виділена, а також не оформлено право
власності на гараж і веранду, державний нотаріус не в змозі видати позивачам
свідоцтво про право на спадщину. Просили суд, позов задовольнити.

В попередньому
судовому засіданні представник відповідача Луцької міської ради Дячук P.O. позов визнав.
Проти задоволення позову не заперечував.

Відповідачка
ОСОБА_4 в попереднє в судове засідання не з'явилась по невідомій суду причині,
явку свого представника не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена
про час, день та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив.
Проте від останньої на адресу суду надійшла заява в якій вона, зазначає , що не

2

заперечує ОСОБА_1 проти узаконення
самовільних забудов, а саме: гаража та веранди. На думку суду в справі є
достатньо доказів для її розгляду у відсутності відповідачки.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши документи справи, суд прийшов до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

ч.2 ст. 370 ЦК України
зазначає, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної
власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом
або рішенням суду.

З пояснень
позивачів та відповідно до технічного паспорту на житловий будинок приватного
житлового фонду від 03.04.2000
року, суд приходить до висновку, що 1/2 частина АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_3
та ОСОБА_6, кожному зокрема, частка в розмірі 1/8 частини будинку.

Відповідно до
експертного висновку від 17.04.2006
року, суд встановив, що самовільно збудовані гараж - Г-2 та добудова
а-4 - веранда,
здійсненні без порушення державних будівельних, санітарних та пожежних норм. З
наведеного суд, вважає за правильне визнати за позивачами право власності на
вищезазначені добудови.

Судом
встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 53 років. Даний
факт підтверджується відповідним свідоцтвом від ІНФОРМАЦІЯ_1 серія 1-ЕГ №
НОМЕР_1.

Згідно заповіту
від 03.05.2006 року посвідченого секретарем Рогожанської сільської ради
Володимир - Волинського району Волинської області, ОСОБА_6 заповідає все
належне йому майно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частинах.

Згідно ст. 1268
ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного
терміну, він не заявив про відмову від неї.

Позивачі вчасно
звернулися в другу Луцьку державну нотаріальну контору для оформлення спадщини,
про свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 09.10.2006 року.

В судовому
засіданні встановлено, що позивачі постійно проживали із спадкодавцем,
продовжують проживати на даний час. Про відмову від прийняття спадщини не
заявляли.

Відповідно до
ст. 1223 ЦК
України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Таким чином,
оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності,
враховуючи те, що самовільні добудови відповідають державним будівельним,
санітарним та пожежним нормам, позивачі прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6
в порядку ст. 1269 ЦК
України, протягом терміну визначеного ст. 1270
ЦК України, інші спадкоємці, які претендують на спадкове майно відсутні,
суд прийшов до висновку, що слід визначити частки співвласників в спільній
сумісній власності та визнати право власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст.
10, 11, 58, 60, 130,
213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 328, 1220, 1223, 1268, 1269,1270, 1273 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити, що
ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3та ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, кожному зокрема, належить
ідеальна частка в розмірі 1/8
частини будинку за АДРЕСА_1

Визнати за
ОСОБА_1та ОСОБА_3, кожним зокрема, право власності на спадкове майно за
заповітом, яке відкрилось після смерті -
ОСОБА_6, а саме: на 1/16
частини АДРЕСА_1, 1/2 частини гаража - Г-2 та 1/2 частини веранди - а-4 згідно
технічної документації.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження рішення протягом 10(десяти) днів з дня його проголошення
та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 20 (двадцяти ) днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького
міськрайонного суду         В.П. Пушкарчук