У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25 січня 2007 року                                                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                                                            Гнатенка
А.В.,

суддів:                                                                      Косенка
В.Й., Данчука В.Г.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом Кредитної спілки “Херсонське товариство взаємного кредиту” до ОСОБА_1
та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської
області від 30 травня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області
від 1 вересня 2005 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2005 року Кредитна спілка “Херсонське товариство
взаємного кредиту” звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором позики, мотивуючи тим, що між позивачем та
відповідачем 12 березня 2003 року було укладено договір позики НОМЕР_1, за
умовами якого ОСОБА_1 отримав від позичальника позику у розмірі 1100 грн.
строком на шість місяців із сплатою 72 % річних на підприємництво на умовах
строковості, повернення, цільового використання, платності та забезпеченості.
Договір діє до повного розрахунку по позичці та відсотках. Станом на 5 травня
2005 року ОСОБА_1 сума позики та відсотки за користування цією позикою не
сплачена. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість
за договором позики у розмірі 3081 грн. 47 коп. та 51 грн. державного мита.

Ухвалою Нижньосірогозького районного суду Херсонської
області від                 24 травня 2005 року ОСОБА_2 залучено у якості
другого відповідача.

Рішенням Нижньосірогозького районного суду Херсонської
області від               30 травня 2006
року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 1
вересня 2005 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь
Кредитної спілки “Херсонське товариство взаємного кредиту” заборгованості за
договором позики НОМЕР_1 в розмірі 3081 грн.                 47 коп. та державне мито в
розмірі 51 грн. солідарно.

Не погодившись з вищезазначеними судовими рішеннями,
ОСОБА_1 подав до Верховного Суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, а справу
передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення може бути лише неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Статтями 338-341 ЦПК України
передбачено випадки, в яких рішення суду скасовується.

Оскільки доводи касаційної скарги та
матеріали справи не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального
й процесуального права, а отже,
відсутні підстави для скасування постановлених
судових рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись статтями 332, 336, ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської
області від 30 травня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області
від 1 вересня 2005 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню
не підлягає.

Головуючий                                                                        А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                                   В.Й.
Косенко

В.Г. Данчук