Категорія 23                                                                   Доповідач
УХВАЛА Іменем України

1 лютого 2007
року       Апеляційний суд Донецької
області у складі:

головуючого судді Голубинського A.M. суддів Лук'янової С.В., Прокопчук Л.М.

при секретарі
Пометун C.M.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Старобешівського районного суду
Донецької області від 17
липня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної
шкоди.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників позивача та
відповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд

встановив:

Рішенням Старобешівського
районного суду Донецької області від 17
липня 2006 року з
відповідача на користь позивача стягнуто 3766
грн. 72 коп. Цим
рішенням встановлено, що 22
серпня 2004 року о 9 год. 35 хв. в місті
Донецьку відповідач керував автомобілем ВАЗ-2107 номерний знак НОМЕР_1, не врахував
швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції і зіткнувся з автомобілем
ВАЗ-2101 номерний знак
НОМЕР_2, який рухався у попутному напрямі. Внаслідок зазначеного
автомобілю ВАЗ-2101 були спричинені механічні пошкодження. Відповідача було
притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..124 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, що підтверджує наявність вини відповідача у
скоєні ДТП 22 серпня 2004 року. Згідно
акту автотоварознавчого дослідження спеціаліста від 10 вересня 2004 року загальна
вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля ВАЗ-2101 внаслідок
ДТП, складає 2845 грн. 72 коп. За
проведення цього дослідження позивачем сплачено 170 грн. За надання правової допомоги позивачем сплачено 200 грн. Внаслідок
ДТП позивач відчув нервове потрясіння, погіршився стан його здоров"я, він
тривалий час був позбавлений засобу пересування. Тому суд вважає, що цими діями
позивачу спричинена моральна шкода. З урахуванням характеру правопорушення,
ступеня вини відповідача, вимог розумності і справедливості, суд визначив у
відшкодування моральної шкоди 500
грн. У загальній сумі з відповідача підлягає стягненню 3766 грн. 72 коп.:2845 грн. 72 коп. - матеріальна
шкода, 170 грн. - за проведення
дослідження, 200 грн. - за правову
допомогу, 51 грн. - сплачений
позивачем судовий збір. Суд відмовив у стягненні 500 грн. -
втрачена позивачем сума через невиконання договору оренди пошкодженого
автомобіля (а.с.64-65).

В апеляційній
скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення Старобешівського
районного суду Донецької області від 17
липня 2006 року і
направлення справи на новий розгляд через невідповідність висновків суду
обставинам справи і вимогам закону. Суд вирішив справу на підставі п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України і
виходив з того, що винним у ДТП є він -
відповідач. Але позивачем порушені вимоги п.п. 13.1, 2.10, 10.7 ПДР,
тому вбачається вина обох учасників ДТП. Для встановлення вини у скоєній ДТП
доцільно було призначити експертизу, але суд відмовив відповідачу у її
призначенні, пославшись на недоцільність. Він не згоден і з розміром суми,
стягнутої з нього у відшкодування матеріальної шкоди, яка визначена на підставі
авто-товарознавчого дослідження спеціаліста, що не відповідає вимогам діючого
законодавства. Автомобіль позивача, який експлуатувався 26 років, експертом
оцінена у 5300 грн. В
акті дослідження вказані пошкодження автомобіля, які не були зафіксовані у
протоколі про адміністративне правопорушення. Викликає сумнів і загальна
вартість матеріальної шкоди, визначена спеціалістом в сумі 2845 грн. 72 коп., що складає
53,7% навіть
завищеної вартості автомобіля, встановленої спеціалістом. Невмотивованою є
відмова суду і в призначенні товарознавчої експертизи. Необгрунтовано суд
стягнув з нього і 500 грн. у
відшкодування позивачу моральної шкоди (а.с.71-73).

В судовому
засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_3 і
представник позивача ОСОБА_2 -
ОСОБА_4, що діють в межах повноважень, наданих належними довіреностями
(а.с.31, 32), звернулися
із заявою про закриття провадження у справі у зв'язку з укладенням ними між
собою мирової угоди, яку просили визнати, наступного змісту.

За умовами
мирової угоди позивач і відповідач відмовляються від подальшого розгляду
зазначеної справи на умові сплати відповідачем позивачу 1500 грн. готівкою з
наданням останнім розписки про отримання грошей.

Згідно ч.1 ст.310 ЦПК
України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі з підстав, визначених статтею 205 цього Кодексу.
Пункт 4 частини 1 статті 205 ЦПК України
передбачає, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони
уклали мирову угоду і вона визнана судом.

Апеляційний суд
роз"яснив сторонам мирової угоди наслідки визнання мирової угоди судом,
передбачені ч.2 ст.206 ЦПК України; встановив, що умови вказаної мирової угоди
не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи
вкладене у сукупності, апеляційний суд вважає, що вказане рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню, укладена між сторонами мирова угода -визнанню,
провадження у справі за вказаним позовом -
закриттю.

Керуючись ч.1 ст.310, 304, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Скасувати
рішення Старобешівського районного суду Донецької області від 17 липня 2006 року.

Визнати мирову
угоду, укладену між представником ОСОБА_1 -
ОСОБА_3 і представником ОСОБА_2 -
ОСОБА_4, за умовами якої позивач і відповідач відмовляються від подальшого
розгляду зазначеної справи на умови сплати відповідачем позивачу 1500 грн. готівкою з
наданням останнім розписки про отримання грошей.

Закрити провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання скарги
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
проголошення.