суд міста Севастополя
Справа  №
22ц-198/2007р.                                                  Головуючий  у
Категорія    5                                                                          Доповідач  в
УХВАЛА

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

15     лютого     2007
року     колегія     судової
палати    у    цивільних

справах
апеляційного  суду  міста
Севастополя  в  складі:

головуючого                                      -     Клочко
В.П.

суддів                               -     Птіціної
В.І.,   Колбіної
Т.П.

при  секретарі                  -     Федоніні
Є.О.

за  участю                        -     позивача
ОСОБА_1,   представника

відповідача  ОСОБА_2

розглянувши         у                            відкритому             судовому                                     засіданні                                 в

м. Севастополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визначення порядку користування домоволодінням та земельною
ділянкою, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення місцевого суду Ленінського  району
м.   Севастополя  від  04  жовтня
2006р.,   -

В  С  Т  А  Н  О
В  И  Л  А:

У липні 2004
року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_3 і просив визначити порядок користування
домоволодінням АДРЕСА_1, а також прилеглою
до  нього  земельною
ділянкою.

Вимоги
мотивовані тим, що з причини неприязних відносин, які склалися між сторонами,
позивач позбавлений права на проживання в 1/2 частині вказаного домоволодіння,
що належить йому на праві власності.

Рішенням
місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 04 жовтня 2006р. позов
задоволено. Визначений порядок користування домоволодінням АДРЕСА_1 та
земельною ділянкою, прилеглою до домоволодіння відповідно до 2-го варіанту
висновку технічної експертизи від 12.11.04 р. Ухвалено виділити у власність
ОСОБА_1 першу частину у житловому будинку Літ.А з прилеглими будівлями і
убиральнею літ. Г, яка залишена у загальному користуванні сторін, що складає
43/100. У власність ОСОБА_3 другу частину в житловому будинку Літ.А з
прилеглими будівлями і убиральнею літ.Г, яка залишена у загальному користуванні
сторін, що складає 57/100. Вирішено питання про судові  витрати.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_3, не погодившись із
вказаним рішенням, просить його скасувати і справу направити на новий розгляд,
мотивуючи свої вимоги тим, що рішення суду постановлено з порушенням норм
процесуального права. Вважає, що судом ухвалено заочне рішення, яке не
відповідає вимогам ст. 22 6 ЦПК України. Також вказує, що суд не повідомив її
представника про час та місце проведення попереднього судового засідання, чим
позбавив можливості надати додаткові докази по справі. Крім того вважає,      що
ухвалене      судом     рішення      суперечить      доказам,      які

2

знаходяться   в
матеріалах   справи,   зокрема      висновкам           технічної експертизи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, рішення суду скасуванню з направленням справи на новий розгляд з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає
справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі  доказів
сторін  та  інших
осіб,   які  беруть
участь  у  справі.

Як  вбачається   із
змісту  позову,   матеріалів
справи   та   пояснень позивача,     наданих
ним    в    суді
першої    та    апеляційної    інстанцій, вимоги   ОСОБА_1
зводяться   до   визначення
порядку   користування домоволодінням
АДРЕСА_1   та   прилеглою до
нього  земельною  ділянкою.

Однак суд першої інстанції своїм рішенням фактично
здійснив реальний розподіл спірного домоволодіння та земельної ділянки з
визначенням конкретних часток приміщень, їх перебудови, які належить виділити
сторонам у власність, чим вийшов за межі позовних  вимог.

Хоча, згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 04.10.1991 року із змінами „Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий
будинок", у тих випадках, коли для розподілу необхідне переобладнання та
перепланування будинку, він проводиться при наявності  дозволу
на  це  виконкому
місцевої  Ради.

В  матеріалах  справи
такий  дозвіл  відсутній.

Викладене свідчить про те, що рішення суду першої
інстанції не може бути визнано законним і обґрунтованим, а тому відповідно до
п.5 ч.І ст. 311 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи  на
новий  розгляд  до
суду  першої  інстанції.

Керуючись ст.ст.303,307,311,313,314,315 ЦПК України,
судова колегія,   -

УХВАЛИЛА   :

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_3  задовольнити.

Рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя
від 04 жовтня 2006р. скасувати, справу направити на новий розгляд до суду  першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України  протягом
двох  місяців  із
дня  набрання  законної
сили.

Головуючий               (підпис)                                  В.П.Клочко

Судді                           (підписи)                                В.І.Птіціна

Т.П.Колбіна

Копія  вірна

Суддя
апеляційного  суду

міста  Севастополя                В.І.Птіціна