Справа №2/2-101/2007 p.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 січня 2007 р. Вишгородський районний суд
Київської області в складі:

головуючої- судді Божок С.К.

при секретарі - Грищенко К.Г., Строкань С.М., Корнієнко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м.Вишгороді за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідачів Рижій О.С, Кобцевій М.О.
позовну заяву про стягнення заробітної плати при звільненні працівника

У березні 2006 р. позивач звернувся до суду з позовом та просить суд
стягнути з відповідача невиплачену заробітну
плату за період з 01.09.2005 р. по 31.01.2006 p., компенсації при звільненні та за
невикористану відпустку в сумі 7500 грн., посилаючись на те, що з 01.09.2005 р. працювала у закритому акціонерному товаристві « Сармат « на посаді головного бухгалтера по. м. Києву відповідно до наказу НОМЕР_1, а наказом НОМЕР_2 звільнена з посади у зв»язку з
скороченням відповідного підрозділу на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України,
після звільнення було виплачено лише 10
016 грн.,

У судовому засіданні позивачка доводи позовної
заяви підтримала та додала, що , відповідно до наказу НОМЕР_3 вона була прийнята головним бухгалтером у Київський філіал Закритого акціонерного товариства « Сармат « за сумісництвом з окладом 2500 грн.; 01.09.2005 р. її переведено на посаду ведучого
бухгалтера ЗАТ « Сармат « за сумісництвом
з окладом 2500 грн. відповідно до наказу НОМЕР_1; за домовленістю з керівництвом їй було встановлено неповний робочий день, але оскільки закривалася
Київська філія ЗАТ « Сармат» і у неї, як ведучого бухгалтера,
було багато роботи, то працювала понад встановлені
робочі часи ,за угодою з керівництвом їй була
підвищена заробітна плата з 01.09.2005 р. і оплата праці здійснювалася за фактично виконану роботу, а не пропорційно відпрацьованому
часу. При звільненні вона отримала тільки 10016 грн. з розрахунку 0,5 ставки головного бухгалтера , при цьому відповідачем не було враховано , що, працюючи за сумісництвом з 01.09.2005 p., вона мала отримувати ставку 2500 грн., сума невиплаченої заробітної плати
за період з 01.09.2005 р. по 31.01.2006 , компенсації при звільненні та за невикористану
відпустку становить 7500 грн.; дану суму просила стягнути з відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні
заперечував проти позову, підтвердив, що позивач з 25.07.2005 р. була прийнята на посаду головного бухгалтера Київської
філії ЗАТ « Сармат « відповідно до наказу НОМЕР_3 за сумісництвом з окладом 0, 5 ставки . Відповідно до наказу за НОМЕР_1 позивач з 01.09.2005 р. була переведена на 0,5 ставки від окладу для роботи за сумісництвом на
посаду головного бухгалтера за тими ж умовами праці. Розрахунок позивача щодо нарахування заробітної плати є помилковим ,
оскільки позивач фактично працювала на 0, 5 ставки;
відповідного штатного розкладу на ЗАТ « Сармат» є 0, 5 ставки штатної одиниці головного бухгалтера , в табелі виходу зазначено
4 години робочого часу на день, позивач мала інше
основне місце роботи;заборгованості по заробітній платі перед позивачем
відповідач не має; в задоволенні позову просили відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, представників
відповідача, перевіривши їх доводи доказами, суд

Встановив:

Відповідно до ч. 1 ст. 56 КЗпП України за угодою між
працівником і власником або уповноваженим ним органом може
встановлюватися   як при прийняття на
роботу , так і згодом неповний робочий день або неповний робочий тиждень.

Позивач перебувала у трудових відносинах з
відповідачем у період часу з 25.07.2005 р. по 31.01.2006 p., працюючи за сумісництвом.

Дана обставина підтверджується наказом НОМЕР_3, згідно якого позивач прийнята на роботу з 25.07.2005 р. головним бухгалтером до
Київської філії ЗАТ « Сармат « з оплатою праці 0, 5 ставки окладу головного бухгалтера,
при роботі з неповним робочим часом ; завірена копія наказу знаходиться в матеріалах справи.

Наказом за НОМЕР_1 позивач переведена за сумісництвом
з оплатою праці 0, 5 ставки від окладу на посаду головного бухгалтера, при роботі з неповним
робочим часом; завірена копія наказу знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 1 Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій ( затвердженого наказом Мінпраці України, Мін'юсту України , Мінфіну України від 28.06.93 р. № 43 ) сумісництвом вважається виконання працівником , крім своєї основної , іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового
договору у вільний від основної роботи час на тому ж чи іншому підприємстві,
установі, організації або у громадянина ( підприємця, приватної особи ) по найму.

Згідно наказу за НОМЕР_2 позивач
звільнена 31.01.2006 р. за
скороченністю чисельності,
п. 1 ст. 40 КЗпП України.

При звільненні з позивачем був здійснений розрахунок та виплачено 10 016
грн.

Дана обставина не заперечувался і сторонами.

Основним місцем роботи позивача є
посада головного бухгалтера у ТОВ « ІБК » Інтер Дизайнбуд» відповідно до наказу НОМЕР_4.

Дана обставина підтверджується оглянутою у
судовому засіданні трудовою книжкою позивачки, копія витягу з
якої знаходиться в матеріалах справи.

Дана обставина не заперечувалася і позивачем.

Оплата праці за сумісництвом проводиться
пропорційно відпрацьованому часу або залежно від виробітку
згідно ч. 2 ст. 56 КЗпП України.

Частина 1 статті 102-1 КЗпП України передбачає, що працівники, які працюють за сумісництвом,
одержують заробітну плату за фактично виконану роботу.

Відповідно до штатного розпису
керівників, спеціалістів і службовців ЗАТ « Сармат « за 2005 р. на ЗАТ « Сармат» є 0, 5 ставки штатної одиниці головного
бухгалтера.

Дана обставина не заперечувалася і сторонами.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 50 КЗпП України про те, що нормальна
тривалість робочого часу працівника не може перевищувати 40 год. на тиждень і при п»ятиденному робочому тижні
тривалість щоденної роботи позивача за
основним місцем роботи мала становити 8 год., то тривалість щоденної роботи
за сумісництвом не може перевищувати 4
год.

Відповідно до наказу НОМЕР_1 позивачу був встановлений неповний робочий час.

Дана обставина
не заперечувалася і сторонами.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу України.

Позивачем не доведено в судовому
засіданні та обставина , що оплата праці за сумісництвом мала здійснюватися за фактично виконану
роботу, а не пропорційно відпрацьованому часу, те, що її було переведено за
сумісництвом з окладом 2500
грн.

У суду не викликають сумніви надані
представником відповідача копії наказів НОМЕР_3 та НОМЕР_1 ,
оскільки вони постановлені відповідно до норм трудового законодавства з урахуванням штатного розпису
підприємства, належним чином завірені.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись   ст. ст. З, 10, 11,60,    212, 213, 215 ЦПК України , ст.ст. 56, 102-1, 50 КЗпП

України,суд

Вирішив:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються апеляційному суду через Вишгородський районний суд Київської області.