Справа
№ 22Ц-3527/2006 р.                    Головуючий
Доповідач Корзаченко І.Ф.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня      2007
року    колегія судової палати    в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:
головуючого      Лащенка В.Д.
суддів                  Корзаченко І.Ф.,
Червінко К.С.

при секретарі
Зозулі Н.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві
цивільну справу за апеляційною скаргою Державної податкової адміністрації в
Київській області на рішення Кагарлицького районного суду від 4 вересня 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Київського обласного відділення HACK «Оранта»,
третя особа - Державна
податкова адміністрація у Київській області про стягнення страхової суми,-

встановила:

У серпні 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до HACK «Оранта»
про стягнення страхової суми. Позов обґрунтовував тим, що 4 лютого 1999 року він був
призначений на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1, а також застрахований на підставі постанови
Кабінету Міністрів України від З червня 1994
року «Про затвердження порядку та умов обов»язкового державного особистого
страхування посадових осіб органів податкової служби». 13 квітня 2004 року обласною
МСЕК з 1 травня 2004 року йому
встановлена II група інвалідності довічно та встановлено 80 % втрати
працездатності. 30 квітня 2004 року він звільнився з посади начальника ОДНІ.
Оскільки він втратив працездатність в результаті інвалідності, що сталася під
час виконання службових обов»язків, то HACK
«Оранта» повинна виплатити йому страхову суму, але відповідач відмовляє йому у
виплаті страхової суми. Просив стягнути з відповідача страхову суму 123888 грн.

Рішенням Кагарлицького районного суду від 4 вересня 2006 року позов
задоволено. Постановлено стягнути з HACK «Оранта» на
користь позивача страхові виплати в сумі 123888
грн.

В апеляційній скарзі третя особа Державна податкова
адміністрація у Київській області просить скасувати рішення суду з підстав
порушення норм матеріального права.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких
підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивачу
встановлена друга група інвалідності та 80%
втрати працездатності під час проходження служби в органах податкової
служби. Тому є обгрунтованими вимоги позивача про .стягнення страхової суми на
підставі постанови Кабінету Міністрів України від З   червня
1994  року  «Про  затвердження
порядку та умов  обов»язкового

державного     особистого  страхування
посадових  осіб
органів податкової служби».

З висновками суду не можна погодитись, оскільки вони не
грунтуються назаконі.

Відповідно до ст. 18
Закону України «Про державну податкову службу в Україні» посадові особи
органів державної податкової служби підлягають обов»язковому державному
особистому страхуванню за рахунок коштів державного бюджету на випадок загибелі
або смерті на суму десятирічної заробітної плати за їх останньою посадою, а в
разі поранення , контузії,
травми або каліцтва, захворювання чи інвалідності, що сталися у зв»язку з виконанням службових обов»язків,-
у розмірі від шестимісячної до п»ятирічної заробітної плати за їх останньою
посадою (залежно від ступеня втрати працездатності). Порядок та умови
страхування посадових осіб органів державної податкової служби встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

У постанові Кабінету Міністрів України від 3 червня 1994 року «Про
затвердження Порядку та умов обов»язкового державного особистого страхування
посадових осіб органів податкової служби» зазначено, що затвердити вказаний
порядок Кабінет Міністрів постановив відповідно до статті 18 Закону України
«Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про державну податкову службу
в Україні» (3813-12).

Пунктом 5
Порядку передбачена виплата страхових сум у разі втрати застрахованим
працездатності в результаті поранення, контузії, травми або каліцтва,
захворювання чи інвалідності, що сталися під час виконання службових
обов»язків.

Оскільки за змістом ст. 18 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»
передбачене страхування посадових осіб органів державної податкової служби на
випадок інвалідності , що
сталася у зв»язку з виконанням службових обов»язків, то підставою для виплати
страхових сум є інвалідність, що сталася у зв»язку з виконанням службових
обов»язків.

З довідки МСЕК вбачається, що ОСОБА_1 з 1 травня 2004 року встановлена
друга група інвалідності довічно. Причиною інвалідності є захворювання,
пов'язане з виконанням службових обов»язків військової служби по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

З копії трудової книжки позивача вбачається, що він з
1984 року по З лютого 1999 року працював головним бухгалтером у колгоспів,
РАПО, управління сільського господарства, начальником планово-економічного
відділу КГСП, завідуючим районним фінансовим відділом Кагарлицької
райдержадміністрації. Начальником Кагарлицької О ДПІ позивач працював з 4 лютого 1999 року по 30 квітня 2004 року.

Обов»язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивач
виконував у 1986 році під
час проходження військових зборів.

Оскільки захворювання, інвалідність та втрата
працездатності позивача не пов»язані з виконанням службових обов»язків в
органах державної податкової служби, то висновок суду про наявність підстав для
стягнення страхової виплати не грунтується на законі.

Оскільки рішення ухвалене судом з порушенням норм
матеріального права, то його необхідно скасувати і ухвалити нове рішення про
відмову в позові.

На підставі ст. 18
Закону України «Про державну податкову службу в Україні», постанови
Кабінету Міністрів України від 3
червня 1994 року
«Про затвердження Порядку та умов обов»язкового державного особистого
страхування посадових осіб органів податкової служби», керуючись ст.ст. 309, 316 ЦПК України,
колегія,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Державної податкової адміністрації в
Київській області задоволити. Рішення Кагарлицького районного суду від 4 вересня 2006 року скасувати і
ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 в позові до Національної акціонерної
страхової компанії «Оранта» про стягнення страхової суми.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.

Головуючий

Судді