СУД  ЛУГАНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Справа -
№ 22ц- 2135/07                                        Головуючий
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2007 року Судова
колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області в
складі:

головуючого -
Кравченко Н.В.,

суддів -
Пригорнєвої Л.І., Борисова Є.А.

за участю секретаря -
Годунової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Луганську справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свердловського
міського суду луганської області від 29 березня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до
ПП " Прем'єр - бар" м. Свердловська про стягнення заборгованості по
заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

встановила:

У лютому 2007 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача ЧП " Епштейн" м. Свердловська, в якому
послалася, що їй при звільненні 31 серпня 2005 року відповідач не виплатив
належну їй суму заборгованості по заробітній платі за відпрацьований час у сумі
400 гр. Не сплачена ця заборгованість і на момент звернення до суду. Тому
позивачка просить зобов'язати відповідача сплатити їй вказану заборгованість, а
також виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 4247 гр.
70 коп., виходячи з середньоденного заробітку 13 гр.67 коп. за останні два
місяці перед звільненням.

У ході розгляду справи позивачка уточнила свої вимоги в
частині розміру заборгованості по заробітній платі та просила стягнути 409 гр.06 коп.

Ухвалою Свердловського міського суду Луганської області
від 19 лютого 2007 року було
проведено заміну відповідача, у якості належного відповідача притягнуто ПП " Прем'єр-
бар" м. Свердловська.

Рішенням Свердловського міського суду Луганської області
від 29 березня 2007 року позовні
вимоги позивачки задоволено частково.

Суд стягнув на користь позивачки з відповідача ПП " Прем'єр-
бар" м. Свердловська заборгованість по заробітній платі у сумі 409 гр.06 коп., а у
решті позовних вимог відмовив за пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі позивачка з рішенням суду в частині
відмови їй у позові не згодна, вважає, що в цій частині рішення суду не
відповідає вимогам закону, просить скасувати його в цій частині та повністю
задовольнити її позов.

Заслухавши доповідача, дослідивши надані докази,
перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції,
обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивачки в
частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку після її
звільнення, суд

послався, що нею пропущено, встановлений ст.. 233 КЗпП України
трьохмісячний строк для звернення до суду з цими вимогами.

Такого висновку суд дійшов помилково.

Ст..
117 КЗпП України передбачає право звільненого працівника вимагати виплати
середнього заробітку у разі затримки розрахунку при звільненні, за весь час
затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, початок встановленого ст.. 233 КЗпП України
трьохмісячного строку на звернення до суду з вказаними вимогами починається з
наступного дня після фактичного розрахунку, на що звертав увагу Пленум
Верховного Суду України у п. 25
постанови №13 від 24 грудня 1999 року " Про практику
застосування судами законодавства про оплату праці".

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не провів з
позивачкою розрахунку ні в день її звільнення, ні пізніше, не проведено такого
розрахунку і на момент звернення її до суду з вказаним позовом.

За таких обставин у суду не було підстав вважати, що
позивачкою пропущено трьохмісячний строк звернення до суду з вимогами про
стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки з
урахуванням наведеного вище, цей строк ще фактично на починався.

Посилання відповідача про те, що позивачка сама не
побажала отримати у день звільнення повний розрахунок, до уваги не приймається,
оскільки ніяких доказів щодо цього не надано.

Таким чином, рішення суду у цій частині підлягає
скасуванню.

Оскільки безумовних підстав для направлення справи після
скасування рішення на новий судовий розгляду цій частині, встановлених ст.. 311 ЦПК України по
справі немає, судова колегія вважає необхідним постановити рішення в цій частині
позовних вимог позивачки задовольнивши їх частково.

Пленум Верховного Суду України у п. 20 вказаної вище
постанови зазначив, що суд визначає розмір відшкодування за час затримки
розрахунку з урахуванням спірної суми ,
на яку працівник мав право, частки яку вона становила у заявлених вимогах,
істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних
обставин справи.

Позивачкою, згідно наданого нею розрахунку, заявлено
вимоги про стягнення середнього заробітку з моменту звільнення по час звернення
до суду у сумі 4247 гр. 70 коп., яка є
невідповідною сумі заборгованості по заробітній платі, яка становить 409 гр.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем
приймалися заходи щодо урегулювання виниклого спору, до звернення позивачки до
суду надсилався лист про необхідність з'явитися за отриманням заборгованості.

За таких обставин, судова колегія вважає, що у
відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку на користь
позивачки слід стягнути 500
гр, що є достатнім у даному випадку, та відповідає обставинам справи.

Керуючись ст..
307, 309,313,314,316 ЦПК України, судова колегія судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Луганської області, -

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Свердловського міського суду Луганської області
від 29 березня 2007 року за позовом
ОСОБА_1 до ПП " Прем'єр - бар" м.
Свердловська про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього
заробітку за час затримки розрахунку -
змінити, скасувавши його в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні   вимог до ПП " Прем'єр -бар" про стягнення середнього заробітку за
час затримки розрахунку.

Стягнути з ПП "
Прем'єр - бар"
м. Свердловська на користь ОСОБА_1 у рахунок середнього заробітку за час
затримки розрахунку 500 гр.,
задовольнивши її вимоги частково, а також
судовий збір на користь держави у сумі 51 гр.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити
без зміни.

Це рішення апеляційного суду набирає чинності негайно, та
може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців після його проголошення.

Головуючий

Судді: