Справа № 2-11-2007р
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1     лютого 2007 року
Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого -
судді Гусинського М. О.,

при секретарях -
Чернявської О.І., Поляцько О.Ю.,

за участю адвокатів-ОСОБА_1,
ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Слов'янську позовну
заяву ОСОБА_3  до   ОСОБА_4,
ОСОБА_5   про   стягнення матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИВ:

19.09.2005 р. ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної
небезпеки, підтверджуючи свої позовні вимоги тим, що 16 червня 2005 року, приблизно
о 10 годин 00 хвилин, ОСОБА_4,
керуючи автомобілем «Ніссан», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить
ОСОБА_5 на праві власності, рухався по дорозі по вул. Шевченко м. Слов'янська,
виконуючи маневр повороту, не переконався, що це буде безпечним і не створить
перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого здійснив
зіткнення з автомобілем ЗАЗ-110557,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_6, який належить на праві власності позивачеві. В результаті
дорожньо-транспортної пригоди її автомобілю було спричинено механічні
пошкодження. Винним у даній дорожній ситуації визнаний
ОСОБА_4 Згідно акту автотоварознавчого дослідження вартість
ремонтно-відновлюваних робіт складає 7570 грн. 10
коп. Таким чином, діями ОСОБА_4 їй було заподіяно матеріальну шкоду у сумі 7570 грн. 10 коп. Крім того,
в результаті неправомірних дій ОСОБА_4 їй спричинено моральну шкоду в сумі 1690
грн., яка виразилася у тому, що дії відповідача потягли за собою її душевні
хвилювання та страждання, вона зазнала сильного стресу, розладилася її нервова
система, з'явилися головні болі, дратівливість, стан депресії, у зв'язку з чим
вона вимушена була звернутися за медичною допомогою. Також було порушено її
звичний ритм життя, оскільки вона вимушена була звертатися за допомогою до
медичних, правоохоронних органів, за юридичною консультацією та до суду.
Тривалий час вона була позбавлена можливості користуватися своїм автомобілем,
який знаходився на ремонті. Просила стягнути з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5
матеріальну шкоду у сумі 7570 грн. 10 коп., судові витрати за проведення
автотоварознавчого дослідження у сумі 170 грн., по сплаті судового збору у сумі
92 грн. 70 коп. та сплаті юридичної допомоги у сумі 65 грн., а з ОСОБА_4 також
стягнути моральну шкоду у сумі 1690 грн.

У судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_6 підтримав позовні вимоги позивача, та
пояснив, що 16 червня 2005 року він на автомобілі ЗАЗ, який належить його
дружині ОСОБА_3, їхав по вулиці Шевченка м. Слов'янська Донецької області у
напрямку від вулиці Урицького. Біля пам'ятника Т.Г.Шевченко він побачив, що
дорогу перетинає автомобіль «Ніссан», який рухався по другорядній дорозі. Він
став виконувати маневр гальмування, але було запізно, у зв'язку з чим сталося
зіткнення. В результаті зіткнення він
зазнав легких тілесних ушкоджень. Також було спричинено механічні ушкодження
автомобілю, на якому він рухався. Вартість відновлюваного
ремонту згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи складає 7690 грн. 89 коп. Крім того, ОСОБА_3 спричинено
моральну шкоду, оскільки вона після подій ДТП зазнала сильного стресу,
розладилася її нервова система, з'явилися головні болі, дратівливість, стан
депресії, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутися за медичною допомогою,
було порушено її звичний ритм життя.

Відповідач
ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що ОСОБА_4
- її син. Автомобіль «Ніссан Алмера» належить їй на підставі права власності,
ОСОБА_4 має право керування даним автомобілем, оскільки вписаний у технічний
паспорт автомобіля. Вона свідком ДТП 16 червня 2005 року не була, оскільки
автомобілем керував ОСОБА_4 Вважає, що в події ДТП винний ОСОБА_6 Крім того,
вважає, що сума заподіяної шкоди завищена.

Відповідач
ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що 16 червня 2005 року він рухався
на автомобілі «Ніссан», який належить його матері, а він вписаний у технічний
паспорт як особа, яка має право на його керування. Він рухався по вулиці
Шевченко м. Слов'янська та раптом відчув поштовх з лівого боку та побачив, що
його автомобіль зіткнувся з автомобілем «Таврія»,
який рухався з швидкістю приблизно 80-90 км/год. Він одразу ж викликав
працівників ДАІ, які оглянули місце ДТП та сказали, що вина обоюдна. Він
вважає, що у зіткненні винний водій автомобіля «Таврія» ОСОБА_6 Його було
притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та призначено
покарання у вигляді штрафу у сумі 17 грн. Дану постанову він оскаржив до
прокуратури м. Слов'янська, але до цього часу рішення з даного питання немає.
Свій автомобіль він відремонтував самостійно, не звертався до ОСОБА_6 з цього
приводу, оскільки вважав, що у зв'язку з обоюдною
виною кожен буде сам ремонтувати свій автомобіль.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, допитавши свідка, розглянувши матеріали справи, приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню.

Як встановлено у
судовому засіданні, 16 червня 2005 року, приблизно
о 10 годині,
ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Ніссан Алмера», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить
ОСОБА_5 на праві власності, рухався по дорозі по вул. Шевченка м. Слов'янська,
виконуючи маневр повороту, здійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ-110557,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6, який належить на праві власності позивачеві ОСОБА_3 В
результаті дорожньо-транспортної пригоди обом автомобілям було
спричинено механічні пошкодження.

15 серпня 2005
року суддею Слов'янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4
було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та
призначено покарання у вигляді штрафу у сумі 17 грн. на користь держави.

ОСОБА_4 оскаржив
дану постанову до прокуратури м. Слов'янська. Прокурор м. Слов'янська 24.11.2005 року витребував
матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 для вивчення, але
протест по даній справі до цього часу не надійшов, постанова Слов'янського
міськрайонного суду від 15.08.2005р. відносно ОСОБА_4 не була оскаржувана,
набула чиності.

У діях водія
ОСОБА_6 порушень Правил дорожнього руху України не було виявлено, він до
адміністративної відповідальності не притягувався.

Згідно ст.61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких
беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, вина ОСОБА_4 встановлена судовим рішення по адміністративній
справі, що набрало законної сили, у зв'язку з чим доказуванню не
підлягає.

Проведеною по
справі судово-автотехнічною експертизою № 787 від 15.12.2006 р. встановлено, що
дії водія ОСОБА_4 не відповідають вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху
України, так, як він перед початком та зміною напрямку руху повинен був
переконатися у тому, що це буде безпечним и не створить небезпеки іншим учасника
руху і з технічної точці зору, знаходяться
в причинному зв'язку з подіями ДТП, що настали. Стосовно дій водія ОСОБА_6
експерт прийшов до висновку, що якщо приймати до уваги пояснення водія
ОСОБА_4 (перша група даних) про те, що відстань між автомобілями була 27,22 м,
та пояснення водія ОСОБА_6 (друга група даних), який стверджує, що відстань між
автомобілями була 9,7 м, то за таких умов у дорожній ситуація, яка
розглядається, дії водія автомобіля ЗАЗ-110557 ОСОБА_6, як такі, що не
відповідають вимогам п.12.3 ПДД України, знаходяться в причинному зв'язку з
подіями ДТП, що настали, але якщо виходити з даних, вказаних в матеріалах
справи про те, що момент виникнення небезпеки для водія автомобіля ЗАЗ настає,
коли відстань від автомобіля ЗАЗ до місця зіткнення складає 15-20 м, то за
таких умов дії водія ОСОБА_6 відповідають вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху
і в них не убачається причиний зв'язок з подією ДТП.

Суд приймає до
уваги третю групи даних, наведених у судово-автотехнічній експертизі,не
приймаючи до уваги першу та другу групу даних, оскільки перша та друга група
даних визначена з пояснень учасників ДТП ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які зацікавлені у
результаті розгляду справи. Третя група даних визначена на підставі досліджених
експертом матеріалів цивільної та адміністративної справ, а також протоколів
первісного та додаткового огляду місця ДТП працівниками ДАІ.

Таким чином,
вина ОСОБА_4 у заподіянні шкоди автомобілю ЗАЗ-110557, який належить ОСОБА_3 та знаходився у користуванні у
ОСОБА_6, доведена
повністю зібраними по справі доказами.

Згідно акту автотоварознавчого дослідження НОМЕР_3 від 09.12.2005 року вартість матеріальної шкоди,
спричиненої автомобілю ЗАЗ-110557
держномер НОМЕР_2 на
момент проведення автотоварознавчого дослідження з врахуванням втрати товарної
вартості складає 7690,89
грн.

Вирішуючи
питання про відшкодування матеріальної шкоди з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5
суд виходить з наступного:

Згідно вимог ч.2
ст. 1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або
утримання якого створює підвищену небезпеку.

У судовому засіданні
встановлено, та не оспорюється сторонами, що на даний момент автомобілем
«Ніссан Алмера» держномер НОМЕР_1 на
відповідній правій підставі, а саме на підставі
права власності володіє ОСОБА_5. ОСОБА_4 згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу надано лише право керування вказаним автомобілем.

Згідно п.4
Постанови Пленуму Верховного Суду України №6
від 27.03.1992 року
"Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється
юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного
управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо)

Таким чином,
володільцем джерела підвищеної небезпеки, а саме автомобіля «Ніссан Алмера», у
даному випадку є ОСОБА_5, у зв'язку з чим вона повинна відшкодувати шкоду,
завдану ОСОБА_1.

Власником
автомобіля ЗАЗ-110557 держномер
НОМЕР_2 є
ОСОБА_1, а тому сума матеріальної шкоди повинна бути стягнути на її користь.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача моральної шкоди суд приймає
до уваги, що його неправомірними діями позивачеві спричинено значну
матеріальну шкоду, автомобіль потребує ремонту, у зв'язку з чим вона не може ним
користуватися, тобто порушено її звичний образ життя, позивач зазнала душевних
страждань у зв'язку з пошкодженням належного неї майна.

Визначаючи
розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер
правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача, ступень вини
відповідачів, вимоги розумності і справедливості, тому суд вважає, що позивачем
ОСОБА_3 заявлено завеликий розмір відшкодування моральної шкоди, у зв'язку з
чим позов у частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому
задоволенню у сумі по 1000
грн.

Суд вважає, що
згідно ст. 88 ЦПК
України, з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_3 підлягають стягненню
судові витрати: понесені нею витрати, пов'язані з проведенням експертиз у сумі 340 грн., витрати по
сплаті судового збору у сумі 92
грн. 70 коп. та
витрати на правову допомогу у сумі 665
грн., оскільки вони документально підтверджені.

Крім того, з
ОСОБА_5 підлягають стягненню витрати з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи у сумі ЗО грн. та вартість проведеної судової авто - технічної
експертизи у сумі 209 грн. 23 коп. на користь
НІЕКЦ при УМВС України в Донецькій області.

У задоволенні
інших позовних вимог позивачів необхідно відмовити у зв'язку з його
недоведеністю та безпідставністю.

Згідно
викладеного, керуючись ст. ст.1166,
167, 1187 ЦК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України
№6 від 27.03.1992 року "Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди", ст. ст. 5-8,
10-15, 107, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Стягнути з
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка
мешкає за адресою: АДРЕСА_2 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої в
наслідок дорожньо-транспортної пригоди 7690  грн. 89
коп. (Сім тисяч шістсот дев'яносто гривен 89 копійок), у
відшкодування завданої моральної шкоди 1000
грн. 00 коп. (Одна
тисяча гривен 00 копійок),
понесені нею судові витрати: по сплаті судового збору 92 грн. 70 коп. (Дев'яносто
дві грн. 70 коп.), за
надання правової допомоги 665
грн. 00 коп. (Шістсот
шістдесят п'ять гривен 00
копійок), по сплаті проведених експертиз по
справі у сумі 340 грн. 00 коп. (Триста
сорок гривен 00 копійок), а усього 9788 грн. 59 коп. (Дев'ять тисяч
сімсот вісімдесят вісім гривен 59 копійок).

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, витрати з
інформаційно - технічного
забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 30 грн. 00
коп. (Тридцять гривен 00 копійок) на р/р 1000 в УДК в
Донецькій області, КОД , МФО банку 834016, отримувач платежу
територіальне управління державної судової адміністрації в Донецькій області,
номер суду № 16.

Стягнути з
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 вартість
проведеної судової авто-технічної експертизи у сумі 209 грн. 23 коп. (Двісті
дев'ять гривен 23 копійки) на р/р 00450 МФО 834016 у банку УГК в
Донецької області, код експертної работа 01, 10.1, отримувач платежу НІЕКЦ при
УМВД України в Донецької області.

У задоволенні
позову в інших частинах відмовити у зв'язку з його недоведеністю та
невідповідністю діючому законодавству України.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана в Апеляційний суд Донецької
області через Слов'янський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його
оголошення.

Апеляційна
скарга на рішення може бути подана в Апеляційний суд Донецької області через
Слов'янський міськрайонний суд протягом 20
днів після подачі заяви про апеляційне оскарження, або протягом 10 днів з дня його
оголошення.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Якщо була подана
заява про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього   строку.

Суддя
Слов'янського міськрайонного суду                                               М. О. Гусинський