Справа
Головуючий   в 1-й інстанції-
Доповідач   - Михайлів Л.В.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007   року лютого 01
дня    колегія   суддів
судової    палати   з
цивільних   справ
апеляційного  суду Дніпропетровської
області в  складі: головуючого- МИХАЙЛІВ
Л.В.,

суддів- КАРНАУХВ.В., СОКОЛАНН.О.,

при   секретарі-
ЮРОВСЬКІЙ О.Ю.

за участю :
позивача- ОСОБА_1 та його представника

ОСОБА_2, відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4 розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Центрально - Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 13
квітня 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на ті обставини,
що в результаті дорожньо -
транспортної пригоди, що сталася 14
червня 2003 року в
результаті зіткнення на жил. масиві Всебратське-2 в місті Кривому Розі
мотоцикла М-6736, пасажиром та власником якого він був, під управлінням ОСОБА_4,
та автомобіля УАЗ-469 під управлінням ОСОБА_3 йому було заподіяно тяжкі тілесні
ушкодження, на лікування він витратив 4244,
72 грн., суму матеріальної шкоди просить стягнути з відповідачів, а також
спричинено моральну шкоду, яку він оцінює в 50 000 грн. і також просить стягнути з відповідачів.

Рішенням Центрально - Міського районного суд м. Кривого
Рогу від 13 квітня 2006 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в
розмірі 546, 81 коп.,
моральну шкоду в сумі 1000
грн., стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 546, 81 коп., моральну
шкоду в сумі 1000 грн.

На рішення суду ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій ставить питання про зміну рішення та прийняття нового,
яким просить задовольнити позовні вимоги в частині відшкодування моральної
шкоди в повному обсязі, оскільки сума відшкодування визначена судом без
врахування тих обставин, що позивач тривалий час перебував на стаціонарному
лікуванні, не враховано тяжкість завданих йому тілесних ушкоджень, встановлення
позивачу другої групи інвалідності, що спричинило моральні страждання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні ОСОБА_4 не заперечував проти апеляційної скарги, пояснив, що
покладається на розсуд суду у вирішенні питання про розмір відшкодування шкоди.
ОСОБА_3 проти скарги заперечував, однак також пояснив, що покладається на
розсуд суду .

Постановляючи рішення про часткове задоволення позову
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди відповідачами суд прийшов до
висновку, що внаслідок дорожньо -
транспортної пригоди 14
червня 2003 року
винними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 спричинено тяжкі тілесні ушкодження позивачу,
що підтверджується матеріалами кримінальної справи: висновком автотехнічної
експертизи, висновком судово- медичної експертизи. Позивачу було спричинено матеріальну
шкоду на суму 1093,62 коп., що
підтверджено доказами в матеріалах справи - довідками КП «Фармація» про витрати
ОСОБА_1 на лікування, при цьому суд керувався ст. 440 ЦК України(
1963р.) і з такими висновками суду погоджується колегія суддів.

Суд також обгрунтовано прийшов до висновку, що Романову
В.І. спричинено моральну шкоду, оскільки в результаті дорожньо - транспортної
пригоди йому заподіяні тілесні ушкодження, що відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень, небезпечних для життя, позивач перебував на стаціонарному лікуванні,
терпів фізичний біль, йому встановлено другу групу інвалідності, він втратив
роботу, що спричиняє йому тяжкі моральні страждання, у зв'язку з чим підлягає
стягненню з винних осіб -
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 -
на підставі ст. 440-1
ЦК України ( 1963р.)
сума на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди.

При цьому, задовольняючи позов частково в частині
стягнення моральної шкоди, при визначенні розміру суми, що підлягає стягненню з
відповідачів, суд прийшов до висновку, що в діях потерпілого внаслідок ДТП
ОСОБА_1 також є провина, тому керувався ст. 454 ЦК України( 1963р.), згідно якої якщо груба необережність
потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеню
провини потерпілого( а при провині причинителя шкоди - і залежно від
ступеня його провини) розмір відшкодування шкоди повинен бути зменшений або у
відшкодуванні повинно бути відмовлено. Однак колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду, оскільки вони не знаходять підтвердження в матеріалах
справи, а тому вважає, що ст. 454
ЦК України (1963р.)
при вирішенні даного спору не може бути застосовано.

Розмір моральної шкоди визначений без врахування
роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з
подальшими змінами, "
Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", відповідно до якого розмір відшкодування моральної ( немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному
конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема,
враховується характер і тривалість страждань, стан здоров»я потерпілого,
тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і
виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних
страждань і наслідків, що наступили. При цьому з матеріалів справи вбачається,
що визначена судом сума відшкодування моральної шкоди-по 1000 грн. з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 - не відповідає важкості перенесених страждань позивача, з оглядом на
конкретні обставини по справі і пов'язані із завданими тілесними ушкодженнями
фізичні і моральні страждання, інтенсивність і довготривалість фізичних і
психічних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих і
виробничих стосунках, і наслідків, що наступили, колегія суддів вважає, що суму
відшкодування належить збільшити, стягнувши з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 по 5000 грн., врахувавши також матеріальне становище відповідачів.

З наведених підстав колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення Центрально - Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 13 квітня 2006 року в частині стягнення
моральної шкоди скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,309,313-315
ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Центрально - Міського районного суду м. Кривого
Рогу від 13 квітня 2006 року в частині
стягнення моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 та з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 5 000 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 та з ОСОБА_4 на користь держави
державне мито 8 грн. 50 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення, але на нього може бути подана касаційна скарга до Верховного суду
України протягом двох місяців з дня набрання рішенням апеляційного суду
законної сили.

Судді