Справа
№22-16/2007 p. Категорія   38
Головуючий у 1-ій інстанції Гімон М.М
. Суддя - доповідач Власенко Л.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

9 січня 2007 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Донецької області в складі:

Головуючого -
Ігнатоля Т.Г.

Судців              - Власенко Л.І., Кочегарової Л.М.

При секретарі - Лепеха А.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.
Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1
До ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 10 листопада 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Іллічівського районного суду міста
Маріуполя від 10 листопада 2006

року у задоволені позову ОСОБА_1 про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2  відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження

-відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення.її позову. Вона
посилається на порушення норм матеріального та процесуального
права, що судом не враховані докази, які вона надала суду і які є законними підставами для позбавлення відповідача батьківських
прав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, яка підтримала доводи
апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані
сторонами доказами, правильно визначив юридичну природу спірних
відносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено і це підтверджено матеріалами справи та сторонами не
заперечується, що в свідоцтві про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження зазначено батько - ОСОБА_2 і мати -
ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу 8 жовтня 1993 року, ОСОБА_1 змінила прізвище на ІНФОРМАЦІЯ_2.

Син ОСОБА_3 досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 року, постійно проживає з позивачкою ОСОБА_1 за однією адресою.

Відмовляючи у позові суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не
надала суду переконливих доказів,
достатніх для позбавлення відповідача батьківських прав. Крім того, син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 року досяг
повнолітнього віку, тому позбавлення батьківських прав після його
настання не допускаються.

2

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, який відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з
іншого закладу охорони здоров'я без
поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини, жорстоко
поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до
будь-яких видів експлуатації дитини, примушують їх до жебракування та
бродяжництва, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини
має особа до досягнення нею повноліття.

В роз'ясненнях Пленуму Верховного Суду України , які містяться у п. 25 постанови від 12 червня 1998 року № 16 „Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю
України", звертається увага суддів на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують
батьківські обов'язки, а тому питання про його застосування може
вирішуватися лише після повного, всебічного й об'єктивного з'ясування обставин
і характер ставлення батьків до дітей.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач працює, позитивно характеризується, знятий з обліку наркодиспансеру
з 10 квітня 2000 року.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_3 року син
ОСОБА_3 досяг повноліття і оскільки батьківські права тривають до повноліття
дитини, позбавлення батьківських прав після його настання закон не
допускає.

Таким чином, оскаржуване судове рішення ухвалене з
додержанням норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для скасування зазначеного рішення суду
першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307,308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити. Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя   від 10 листопада 2006 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена протягом двох місяців з
дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.

Суддів