справа №2-775/2007
РІШЕННЯ  (ЗАОЧНЕ)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня
2007 року                                Луцький
міськрайонний суд Волинської області

у
складі: головуючого-судді                                                                                Кухтея
Р.В.

при
секретарі -                                                                                                    Яблончук
Л.Б.

за
участю представника позивача-                                                                  ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків при порушенні грошового
зобов'язання та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання розписки
від 29 січня 2007 року недійсною,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1  звернувся в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про відшкодування збитків при порушенні грошового
зобов'язання. Свій позов мотивує тим,  що
29 січня 2007 року позичив відповідачу 35686 грн.,  які зобов'язався повернути до 01 березня 2007
року. В лютому 2007 року відповідач повернув частину боргу в сумі 15544
грн.,  іншу частину сказав,  що принесе в зазначений термін. Однак
відповідач свого зобов'язання не виконав та не повернув борг,  мотивуючи тим,  що немає грошей. Крім того такими діями
відповідача йому спричинена моральна шкода,
яка полягає у моральних стражданнях,
переживанні та стресі. Просиїть стягнути з відповідача в його користь
20142 грн. у відшкодування майнових збитків та 1000 грн. у відшкодування
моральної шкоди. Судові витрати покласти на відповідача.

З
зустрічним позовом ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1
про визнання боргової розписки від 29 січня 2007 року недійсною. Свій
позов мотивує тим,  що вказану розписку
від 29 січня 2007 року він написав,
оскільки до нього було застосоване насилля з боку ОСОБА_4,  ОСОБА_5
Крім того йому були спричинені тілесні ушкодження,  внаслідок чого він звернувся в органи
прокуратури та міліції. Нанесення тілесних ушкоджень стверджується актом
судово-медичного дослідження,  просить в
задоволенні позову ОСОБА_1  до нього
відмовити та визнати боргову розписку від 29 січня 2007 року недійсною.

В
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з
підстав,  зазначених в позовній заяві.

Відповідач
в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам,  хоча належним чином був повідомлений про час
та місце розгляду справи,  а тому суд
вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача по наявних
матеріалах. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи,  що відповідає
положенням  ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши
пояснення осіб,  що беруть участь у
справі та дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку,  що
первісний позов підставний та підлягає до задоволення,  в задоволенні зустрічного позову слід
відмовити.

Відповідно
до  ст. 625 Цивільного кодексу України
боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання,  а також
зобов'язаний,  на вимогу кредитора
сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення,  а також три проценти
річних від простроченої суми.

В
судовому засіданні встановлено,  що 29
січня 2007 року ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1
35686 грн.,  що стверджується
розпискою (а.с. 5).

Однак
відповідач своє зобов'язання виконав частково в сумі 15544 грн.,  решта боргу в сумі 20142 грн. не повернув.

Таким чином,  суд приходить до висновку,  що з відповідача в користь позивача слід
стягнути 20142 грн. у відшкодування майнових збитків та 1000 грн. у
відшкодування моральної шкоди. Судові витрати покласти на відповідача.

В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання розписки від 29
січня 2007 року недійсною відмовити з наступних підстав.

Згідно
постанов про відмову в порушенні кримінальної справи від 20 квітня 2007
року,  23 квітня 2007 року 21 червня 2007
року в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4  та ОСОБА_5
за ознаками злочинів передбачених
ст.  ст.  296,
175,  366 КК України було
відмовлено на підставі п.2  ст. 6 КПУ
України за відсутністю в їх діях складу вказаних злочинів,  а тому керуючись принципом презумпції
невинуватості відповідно до якого обвинувачений вважається невинним,  поки його винність у вчиненні злочину не буде
доведена передбаченому законом порядку і встановлена вироком суду,  що набрав законної сили,  а тому не можна зробити висновок про те,  що розписка була написана внаслідок погроз чи
насильства.

Крім
того згідно акту судово-медичного дослідження №210 встановлено,  що позивач звернувся до медичного закладу про
проведення судово-медичного дослідження 06 лютого 2007року,  однак неправомірні дії з боку ОСОБА_1  мали на які він вказує в зустрічній позовній
заяві мали місце 29 січня 2007 року,  а
тому суд ставить під сумнів,  що нанесені
тілесні ушкодження були заподіяні саме 29 січня 2007 року.

Відповідно до  ст. 60 ЦПК України
кожна особа повинна довести ті обставини,
на які

вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином,  відповідач своїми
зустрічними позовними вимогами не довів

неправомірність дій з боку позивача при написанні розписки,  не подав доказів того,  що сума

коштів ним в дійсності не була отримана,
а тому в задоволенні зустрічних позовних вимог

слід відмовити,  а первісний позов
підлягає до задоволення.

Керуючись  ст. 10,
ч.5  ст. 124 Конституції
України,   ст.  ст.
3,  10,  57,
60,  88,  208,
209, 215,  218, 224-226 ЦПК
України,  на підставі  ст.  ст.  215, 216, 1046, 1051 ЦК України,  с
у д,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити. Стягнути   з   ОСОБА_2
в   користь   ОСОБА_1 20142 (двадцять тисяч сто сорок дві)
грн. збитків при порушенні грошового зобов'язання.

Стягнути
з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1000 (одну тисячу) грн.. у відшкодування моральної
шкоди.

В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання розписки від 29
січня 2007 року недійсною -відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуто судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  поданою протягом десяти
днів з дня його отримання копії.