overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-30/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 січня 2007 року

Зборівський районний суд
Тернопільської області в складі головуючого судді - Кучера І.Б.

при секретарі - Куриляк О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зборові справу за
позовом ОСОБА_1 до приватного
підприємства з іноземними інвестиціями «Фрідріх» про розірвання договору
оренди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 02
лютого 2004 р. між нею та ПП «Фрідріх» посилаючись на те, що відповідач не приступив до обробітку землі і не
сплачує орендну плату.

Представник
позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та послався на обставини викладені в позові.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Суд
заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов слід
задовольнити, виходячи з таких підстав.

Судом
встановлено, що між позивачкою та ПП «Фрідріх» 02 лютого 2004 року укладено договір оренди
земельної ділянки, площею 2,49 га, яка розміщена на території Вовчківської
сільської ради. 08 липня 2004 р. договір зареєстрований в Зборівському
регіональному центрі ДЗК за НОМЕР_1.
Строк дії договору становить 5 років.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї
із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням
суду в разі невиконання сторонами обов'язків передбачених ст.ст. 24, 25 цього
Закону та умов договору. Ст. 25 зазначеного Закону передбачає, що
орендар земельної ділянки зобов'язаний приступити до використання земельної ділянки в строки
встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

Протягом двох років відповідач не приступав до використання земельної ділянки
тобто не виконав обов'язки, передбаченні ст.25 Зокону України «Про оренду
землі», а тому договір оренди слід
розірвати.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 210 ЦПК України ст.ст. 25, 32
Закону України «Про оренду землі»,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Договір оренди
земельної ділянки, площею 2,49 га, яка розміщена та території Вовчківської сільської ради
Зборівського району, укладений 02 лютого 2004 р. між ОСОБА_1 та приватним
підприємством з іноземними інвестиціями «Фрідріх», розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його
оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано,
після розгляду справи апеляційним судом, та може бути оскаржене до апеляційного
суду Тернопільської області через Зборівський районний суд шляхом подання
протягом 10-ти днів, з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження, а
апеляційна скарга протягом 20-ти днів після подання апеляційної заяви або без попереднього
подання такої заяви у встановлений строк для подання апеляційної заяви.
Справа № 2 -8/2007  УХВАЛА
05.02.2007 року                                                Михайлівський районний суд Запорізької області
Суддя Михайлівського районного суду Запорізької області Н.С. Міняйло
розглянув позовну заяву ОСОБА_1до ВАТ Агрофірми "Червоний фронт" про стягнення остаточного розрахунку при звільненні та
середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні ,-
13.12.2006 року до судді Михайлівського району Запорізької області
Міняйло Н.С. надійшла позовна заява ОСОБА_1до ВАТ Агрофірми "Червоний
фронт" про стягнення остаточного розрахунку при звільненні та середнього заробітку
за час затримки остаточного розрахунку при звільненні.
Відповідно до ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити в собі:
зміст позовних вимог, виклад обставин якими позивач обґрунтовує
свої позовні вимоги з посиланням на норми діючого
законодавства, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.
В порушення вимог чинного законодавства позивачем не вказано реквізити відповідача
"Агрофірми "Червоний фронт".
Таким чином, вказана заява не
відповідає вимогам чинного законодавства.
Заявникові був наданий термін для усунення недоліків, які були допущені при
подачі позовної заяви до суду, але у вказаний судом
термін недоліки не були усунені.
На підставі викладеного, керуючись
ЦПК України, суд ,-
Повернути позовну заяву ОСОБА_1до ВАТ Агрофірми "Червоний фронт" про стягнення остаточного розрахунку
при звільненні та середнього заробітку за час
затримки остаточного розрахунку при звільненні.
Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 10 днів після подачі заяви про апеляційне
Суддя                                                                                                                          Н.С. Міняйло
У Х В А Л А

іменем  україни

22 січня 2007 року                                                             м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки М.П.,                  Прокопчука
Ю.В.,          Романюка Я.М. -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до КП “Павлоградський завод
продтоварів”, Павлоградського міськвиконкому про визнання недійсним установчих
документів, за касаційною скаргою представника КП “Павлоградський завод
продтоварів” на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19
травня 2004 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області  від 19 травня
2004 року  рішення Павлоградського
міського суду від 19 січня  2004 року по
зазначеній справі було скасовано і справу направлено на новий розгляд до того ж
суду.

У касаційній скарзі представник КП
“Павлоградський завод продтоварів” ставить питання про скасування ухвали
апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм матеріального
та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335
ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням  норм матеріального та  процесуального права, відсутні передбачені
статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі
доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 332, 337 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника
КП “Павлоградський завод продтоварів” відхилити, а ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 19 травня 2004 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                          Прокопчук Ю.В.                 Романюк Я.М.
Справа №2-82/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2007 року                                                           Сквирський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді- Клочко
В.М.

при секретарі-Анодіній Н.П. розглянувши у відкритому попередньому судовому
засіданні в м.Сквира Київської області справу
за позовом ОСОБА_1 до Сквирської міської ради про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

Позивач просить визначити йому додатковий строк для подання до Сквирської державної нотаріальної контори заяви про прийняття ним
спадщини після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що 03.04.2004 року померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина на жилий
будинок, підтверджена договором купівлі - продажу, зареєстрованого у реєстрі за НОМЕР_1 Сквирським державним нотаріусом, розташованим в АДРЕСА_1. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк до
Сквирської районної державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття спадщини- житлового будинку не звернувся, оскільки вона не являється фахівцем у галузі права і
вважала що із заявою про відкриття спадщини може звернутись в будь який
момент.

Позивач у судовому засіданні, позов підтримав повністю і просить ухвалити
рішення по суті позовних вимог.

Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, звернувся до суду з
письмовим клопотання про розгляд справи в
попередньому судовому засіданні без його участі та ухвалення рішення
по суті позовних вимог, позов визнав, заперечень не має.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача-ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина за
заповітом, яка складається із житлового будинку, який розташований
по АДРЕСА_1. Позивач у встановлений законом
шестимісячний строк до Сквирської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини- житлового
будинку не звернулася, оскільки не являється фахівцем у галузі права і вважала
що із заявою про відкриття спадщини може звернутись в будь який момент.

Згідно 1272 ЦК України за позовом спадкоємця,
який пропустив строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним
заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.
10,61,130,174,212-215,218
ЦПК України, ст. 1272
ЦК України, суд ,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк до 12 квітня 2007 року, для подання нею заяви про прийняття
спадщини після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження, яка
подається протягом десяти днів з дня проголошейня4>ішення.
№2-339
І М„Я М          УКРАЇНИ
02 березня 2007 року                                   Ніжинський
міськрайсуд
судді Куровського Ю.В.
судовому засіданні в м.Ніжин розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Лосинівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно
звернулась з позовом про встановлення права власності на спдкове майно-житловий
будинок із господарськими спорудами АДРЕСА_1,що належав її чоловіку ОСОБА_2 ,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .Вона посилається на те,що житловий
будинок із господарськими спорудами вони побудували з чоловіком і весь час там
проживали.Після смерті чоловіка вона продовжу*: проживати в цьому господарстві
і фактично прийняла спадщину.Господарство було збудоване у 1980 році,але
свідоцтво про право власності не оформлялось.На даний час Ніжинське МЕТІ не
видає свідоцтва про право власності і не проводить реєстрацію господарства так
як вважає,що право власності на господарство припинене у зв'язку із смертю чоловіка.На
даний час право власності на господарство ні за ким не зареєстровано.
судове засідання не з"яився,але у своїй заяві просить розглянути позов у
його відсутності і не заперечує проти позовних вимог.
Суд вислухавши
позивачку,вивчиши інші матеріали справи вважає,що позовні вимоги підлягають
задоволенню так як довідкою Лосинівської селищної ради підтверджується,що
господарство АДРЕСА_1
збудоване ОСОБА_2 як індивідуальним забудовником власними силами та за
власні кошти,свідоцтвом про одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_1,свідоцтвом про смерть
ОСОБА_2.У зв'язку із смертю забудовника БТІ не може видати свідоцтво про право
власності на господарство.
Керуючись ст.1217,1218,1220,1233,1261,1268,1270,1299 ЦК України,213-215
Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно-домогосподарствоАДРЕСА_1,що
належало її чоловіку ОСОБА_2,померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.
може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача
про перегляд заочного рішення поданою на протязі 10 днів з дня отримання копії рашення.Уразі
залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення,заочне
рішення може бути оскаржене до апеляційного
суду Чернігівської області в 20 денний строк після подачі в 10 денний
строк заяви про оскарження.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 травня 2007  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Костенка А.В.,

Лященко  Н.П.,

Прокопчука Ю.В.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
повернення самовільно зайнятої земельної ділянки,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2002 року ОСОБА_1 пред'явила в суді позов до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Зазначала, що вона була членом колгоспного двору, головою
якого був її батько - ОСОБА_4, який працював у колгоспі “Радянська Україна”.

За їхнім колгоспним двором було закріплено 0,44 га
присадибної земельної ділянки.

Після смерті батька в 1988 році відповідачі самовільно
зайняли 0,20 га їхньої земельної ділянки, посилаючись на те, що рішення
відповідних органів про її вилучення буде винесено.

У кінці 1999 року вона дізналася, що ніяких рішень з
приводу вилучення зазначеної земельної ділянки немає.

Посилаючись на те, що відповідачі самовільно захопили її
земельну ділянку, позивачка просила задовольнити позов.

Рішенням
Гайсинського районного суду Вінницької області від                           03 листопада 2003
року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 17
лютого 2004 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати постановлені
судові рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та процесуального права.

Постановляючи рішення, суд, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку
зібраним доказам, дійшов обґрунтованого висновку про  те, що позивачкою пропущений без поважних
причин передбачений ст. 71 ЦК України (1963 року)  трирічний строк позовної давності.

Відповідно до ст. 80 ЦК України (1963 року) закінчення
строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове
рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в
скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Ухвалені у справі рішення є законними й обґрунтованими,
тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Гайсинського районного суду Вінницької області
від                         03 листопада
2003 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від               17 лютого 2004 року залишити без
зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В.Патрюк

Судді:

А.В.Костенко

Н.П.Лященко

Ю.В.Прокопчук

М.П.Пшонка
Справа №2-82/2007 p.
УХВАЛА

Борщівський
районний  суд  Тернопільської області

6 лютого 2007 року

в складі головуючого                                       ЧИР П.В.

при секретарі                                                  Олійник В.І.

з участю:

представника позивача                                   ОСОБА_1

представника Турильченської

сільської ради                                                 Боднара А.В.

при розгляді в попередньому судовому
засіданні справи за позовом ОСОБА_2 до Турильченської сільської ради, ОСОБА_3
про визнання права

власності на нерухоме майно, суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідачів Турильченської сільської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/3 частину домоволодіння розташованого АДРЕСА_1, 191 на суму 20899 грн. як за спадкоємцем після смерті
ОСОБА_4 на підставі заповіту, вказуючи, що вона не може оформити своїх
спадкових прав через відсутність правовстановлюючих
документів на час смерті спадкодавця.

При розгляді
справи в попередньому судовому засіданні сторони просять призначити справу до судового розгляду за наявності тих доказів, які вони
надали.

Суд вважає, що підготовку справи до
судового розгляду слід вважати закінченою.

Керуючись ст.130 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Справу за
позовом ОСОБА_2 до Турильченської сільської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно призначити до розгляду в судовому засіданні на 12 лютого 2007 року на 12 год. 30 хв.

Суддя
Борщівського районного суду

ЧИР   П.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18 квітня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого:    Патрюка М.В.,

суддів:                Лященко Н.П.,                     Шабуніна В.М.,

Костенка
А.В.,                     Тітова Ю.Г.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного
підприємця ОСОБА_2, 3-я особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2003 року позивач звернувся із зазначеним позовом,  мотивуючи тим, що 13 грудня 2001 року працівниками
зазначеного приватного підприємства був пошкоджений належний йому автомобіль
«Опель Омега», який був зданий ним для мийки та хімчистки. Посилаючись на
зазначені обставини, позивач на підставі ст.ст. 440, 441 ЦК України просив
стягнути з відповідача на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 56879
грн. 39 коп.

Рішенням Індустріального районного суду Дніпропетровської області від 2
грудня 2003 року у позові відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 1
березня 2004 року рішення суду першої інстанції скасовано, а справу направлено
на новий розгляд до того ж суду в іншому його складі.

У касаційній скарзі приватного підприємця ОСОБА_2 ставиться питання про
скасування ухвали апеляційного суду та залишення в силі рішення районного суду
з підстав неправильного застосування норм процесуального права.

Касаційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що судові рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду відповідає
вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в скарзі доводи є
необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Ухвалене в справі рішення є законним та обґрунтованим, тому колегія суддів
вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 березня 2004 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                             М.В.
Патрюк

судді:                                                                           Н.П.
Лященко

А.В.
Костенко

В.М.
Шабунін

Ю.Г.
Тітов
Справа  №  2-793/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                                 УКРАЇНИ

06  лютого
2007     року                                                   м.   Запоріжжя

Комунарський
районний  суд  м.
Запоріжжя  у  складі

головуючого
судді                                             Ярошенко  А.   Г.

при  секретарі                                                         Герман  Т.В.

розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні    м.
Запоріжжя    справа  за позовом
ОСОБА_1   до   ОСОБА_2 про
розірвання  шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.07.2004
року, про що Запорізьким міським відділом РАЦС Запорізького обласного
управління юстиції, зроблено актовий запис НОМЕР_1. Від
шлюбу мають неповнолітню дочку 2004
року народження.

Позивач просить
шлюб розірвати з тих причин, що подружнє життя не склалось так як в них різне
ставлення до життєвих цінностей, шлюбні стосунки припинились.

Сумісне  господарство  сторони
не  ведуть.

Майнова
суперечка  відсутня.

Відповідач в
судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи повідомлений
належним чином. Заперечень на позов не надіслав, звернувся  з
заявою  про  розгляд
справи  у  його
відсутності   з  позовом
згоден.

Судом
встановлено, що шлюбні стосунки між позивачем і відповідачем фактично
припинились, тому що не було взаєморозуміння в родині, подальше спільне життя
стало не можливим. Ці обставини перешкоджають сторонам відновити  стосунки.

Крім  цього,   позивач
примиритись   з  відповідачем
не  має  наміру.

З огляду на
сформовані відносини сторін, суд приходить до висновку, що подальше  спільне
життя  подружжя  суперечить
їхнім  інтересам.

Видатки по
оформленню розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача.

Керуючись   ст.104,   105,
112   СК  України,
суд,   -

ВИРІШИВ:

Шлюб,
зареєстрований 09.07.2004
року, Запорізьким міським відділом РАЦС Запорізького обласного управління
юстиції, актовий запис НОМЕР_1
між ОСОБА_2    і  ОСОБА_1
розірвати.

При   оформленні
розірвання   шлюбу   стягнути
з   ОСОБА_2
держмито      у
розмірі     -
09     гривень,      ОСОБА_1     від     сплати
держмита звільнити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої

інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви

про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної

скарги,
з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст.

295
ЦПК  України.