УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2007 р.

м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

з участю:

головуючого

суддів:

секретаря

представників

представника

Соколовського В.М.,

Павлишиної А.Т., Меленко О.Є.,

Логажевської М.Б.,

апелянта ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на
рішення Калуського міськрайонного суду від 23 жовтня 2006
року,-

встановила:

29 серпня 2005 року ОСОБА_1 звернвся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої
злочином, на суму 2650 грн. 57 коп., моральної
шкоди на суму 25000 грн. та
витрат за надання правової домпомоги в сумі 300 грн.

29 травня 2006 року ОСОБА_1 подав до суду
позовну заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з
відповідача 5205 грн. 68 коп.
матеріальної шкоди, 1000
000 грн. моральної шкоди та 300
грн. за надання правової допомоги.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 23 жовтня 2006 року позов
задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 844 грн. 08 коп.
матеріальних збитків 4000
грн. моральної шкоди; в решті позову відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що суд неповно дослідив обставини
справи та подані ним докази, в зв"язку з чим постановив незаконне рішення,
яке підлягає до скасування. Вимоги скарги мотивував тим, що при визначенні
розміру відшкодування матеріальної шкоди суд не взяв до уваги те, що під час досудового
слідства були втрачені його медичні картки як стаціонарного хворого за період з
02.12. по 10.12.2004 року та з 14.12.2004 року по 12.01.2005 року. В
зв"язку з цим, не було можливості подати суду, крім чеків і квитанцій на
придбання ліків, ще й листки призначень лікаря. Однак, ним подано суду виписки
з медичних карт про призначення ліків та чеків і квитанцій про їх придбання, що
відповідають періодам лікування. Судом також безпідставно не прийнято до уваги
подані ним квитки на проїзд до місця лікування, які теж відповідають періодам
перебування у лікувальних закладах. Судом залишено поза увагою і понесені ним
витрати на юридичні послуги, що підтверджуються оглянутими в судовому засіданні
матеріалами кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_4 Що стосуєтья його
захворювань, то суд також не дослідив належним чином та дав неправильну оцінку
тому факту, що до побиття його ОСОБА_4, він ніякими іншими

Справа №
22-Ц-13/2007 р.

Категорія 20

Головуючий у 1
інстанції Галущак Л.О.

Доповідач Соколовський В.М.

2

хворобами
не хворів, окрім гострими респіраторними захворюваннями. При визначенні
розміру моральної шкоди судом не враховано наслідків для його здоров"я
після побиття, що він переніс інсульт і став інвалідом та втратив
працездатність, чим позбавлений можливості вести звичний для себе спосіб життя.

Просив оскаржене рішення скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення його позовних вимог в повному розмірі.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 та ОСОБА_2
вимоги скарги підтримали з вище наведених мотивів, просили задоволити її в
повному об"ємі.

Представник відповідача вимог скарги не визнала, вважає
її безпідставною, а рішення суду першої інстанції просить залишити без змін.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи, колегія судців вважає, що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 02 грудня 2004
року біля 19 год. 20 хв. ОСОБА_4
разом із невстановленою органами досудового слідства особою, знаходячись в
автобусі напрямку "Калуш-Томашівці", безпричинно та з хуліганських
спонукань затіяли з позивачем ОСОБА_1 конфлікт. Коли в селі Копанки Калуського
району вони троє вийшли з автобуса, то побили позивача, заподіявши йому тілесні
ушкодження та пошкодивши одяг, зубні протези і окуляри.

Згідно акту судово-медичного огляду №134 від 09.03.2005 року (а.с. 61-64) та висновку
експерта №274/134/Е від 23.05.2005
року (а.с. 65-66) у
позивача ОСОБА_1 мались
тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали
короткочасний розлад здоров"я.

Постановою Калуського міськрайонного суду від 15 серпня 2005 року ОСОБА_4
звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 296, ч.2 КК України
на підставі ст. 1, п.
"б" Закону України "Про амністію" від 31.05.2005 року (а.с. 4).

Із товарного чеку ТзОВ "Медстрах" від 06.06.2005 року,-що
вартість зубного протезування становить 201
грн. 08 коп.
(а.с. 68).

Відповідно до протоколу огляду та оцінки речових доказів
від 26.05.2005 року, проведеного з участю товарознавця ТзОВ
"Україна", вартість куртки чоловічої становить 320 грн., костюма-250
грн., чоловічої сорочки-25 грн., нижньої чоловічої сорочки-25 грн. Дані речі
носінню не підлягають (згідно оглянутих в судовому засіданні матеріалів
кримінальної справи №1-п-26/05, а.с. 69).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим не майновим правам
фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1167 цього ж Кодексу визначено, що моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як передбачено статтями 131, 137 ЦПК України, сторони зобов"язані подати свої докази
чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у
справі. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених статтею 131 зазначеного
Кодексу, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з
поважних причин. У випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням
зобов'язаний витребувати такі докази.

При таких даних, суд першої інстанції прийшов до правильного
висновку, з чим погоджується і колегія судців, що, оскільки, після побиття
позивач знаходився на лікуванні з 02
грудня по 10 грудня 2004 року і частково
надав докази з приводу витрат на лікування і спричиненої матеріальної шкоди, а
інші терміни перебування його на лікуванні не пов"язані з
причинно-наслідковим зв"язком винних дій відповідача і хворобами позивача,
з приводу яких він знаходився на лікуванні, що підтверджено

з заключениям
судово-медичного експерта і не доведено позивачем протилежне, то суд
правомірно частково задовольнив в цій частині вимоги позивача на суму 844 грн. 08 коп., відмовивши
решті вимог за їх недоведеністю.

Також суд вірно встановив розмір моральної шкоди,
задовольнивши такі вимоги позивача частково на суму 4000 грн., врахувавши
отримані травми позивачем після побиття відповідачем, перенесену фізичну біль і
моральні страждання, втрату життєвих зв"язків, що вимагало від нього
додаткових зусиль для організації свого життя.

Посилання апелянта на те, що судом при вирішенні позову
не враховані всі обставини справи і подані ним докази, не можуть бути взяті до
уваги, оскільки вони заперечуються матеріалами справи і недоведені наданими
позивачем доказами, а, отже, є безпідставними.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення
судом першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його
законності та обгрунтованості, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307,
308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 23 жовтня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

Судді: