Справа №22-669                                              Головуючий у 1 інстанції Луців-Шумська Н.Л.
Категорія 35                                                                 Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

14 травня 2007 року колегія
суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області
в складі:

Головуючого                          Каблака П.І.

Суддів                                     Павлишина О.Ф., Шандри М.М.

При секретарі:                          Жовнір 0.3.

З участю                                 сторін, адвокатів:

Грищук Т.Р. - з боку позивача,

Кордонця М.Г. - з боку відповідачки,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м.Львова від 20 листопада 2006 року,

встановила:

оскаржуваним рішенням відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та задоволено зустрічний
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення режиму окремого проживання.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким первісний позов
задоволити, а в зустрічному - відмовити. Посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, адже ознакою шлюбу є добровільність, а в нього не має
бажання перебувати з відповідачкою в шлюбі і такий шлюб
суперечить його інтересам, оскільки у нього створилася фактична нова сім"я з іншою жінкою, частина спільного майна
добровільно поділена з відповідачкою, інша -
подарована дітям, тому їх не пов"язують ніякі спільні
інтереси, суд не всебічно з"ясував фактичні взаємини

подружжя.

В письмових заявах відповідачка
просить віхилити апеляційну скаргу, а

рішення
суду - залишити
без змін, оскільки суд вірно застосував норми матеріального
права, не порушив норм процесуального права, позивач не довів створення нової сім"ї та необхідності у
зв"язку з цим розірвання їхнього шлюбу, тимчасове захоплення
позивачем іншою жінкою з 2006
р. не може бути достатньою підставою для розірвання шлюбу.

Колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає до задоволення з наступних підстав.

В позовних вимогах про розірвання шлюбу позивач
зазначав, що сім"я розпалася з грудня 2002
року.

Проте, в засіданні апеляційної інстанції, позивач визнав,
зокрема, що окреме проживання було зумовлене
необхідністю догляду за перестарілою хворою матір"ю.

В своїй позовній заяві по справі про усунення перешкод в
користуванні житлом та майном позивач зазначав,
що проживає з сім"єю в квартирі по АДРЕСА_1, але в січні 2006 р. виявив, що поміняні замки у вхідних дверях (позов подано в квітні 2006 р.). В подальшому від вимог про усунення перешкод в користуванні квартирою відмовився і справа в цій
частині провадженням закрита (справа НОМЕР_1 Шевченківського районного суду м.Львова).

Таким чином суд прийшов до вірного переконання про
те, що достатніх причин для розірвання шлюбу не має,
а при бажанні позивача проживати з іншою жінкою, суд встановив режим окремого
проживання подружжя.

Дане рішення не позбавляє позивача в майбутньому, при стійкому сімейному розладі та настанні інших підстав, які б
свідчили, що збереження шлюбу не можливе, звернутися до суду з - аналогічним
позовом.

Керуючись ст.ст. 209, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова
від 20
листопада 2006 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, в касаційному порядку може
бути оскаржена протягом двох місяців до Верховного Суду України.