РІШЕННЯ

іменем України

6 лютого 2007 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати в цивільних справах апеляційного
суду Закарпатської області в складі: головуючого Куцина М. М., суддів: Чужа Ю. Г., Кожух О. А., при
секретарі Шпонтак В.В., з участю представника апелянта Гануляк Н. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Виноград і вського районного суду від 26 жовтня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

встановила: ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів.,-

ВСТАНОВИЛА:

В позові зазначала, що від даного шлюбу в них народилася
донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає з позивачкою і знаходиться на її повному утриманні.

Відповідач по справі надав на утримання доньки кошти один
раз на два місяці в розмірі не більше 115
гривень. Цих коштів недостатньо для матеріального утримання дитини.

її середньомісячний дохід ледь перевищує мінімальний
прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, тому вона не в змозі
самостійно утримувати доньку.

Відповідач по справі працює ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому має
можливість щомісячно приймати участь у матеріальному утриманні доньки.

Позивач, посилаючись на зазначені в позовній заяві
обставини, просила в суді першої інстанції стягнути з ОСОБА_1 на її користь
аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 800 гривень.

Позивач у ході розгляду по справі зменшила розмір
стягнення аліментів до 500
гривень.

Рішенням Виноградівського районного суду від 26 жовтня 2006 року позов
ОСОБА_2 задоволено.

ОСОБА_1 оскаржив у апеляційному порядку рішення
Виноградівського районного суду від    26 жовтня 2006 року, яким позов
ОСОБА_2 задоволено.

Справа №:
22ц-94/07

Доповідач: Куцин М. М.

3

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Крім цього, в апеляційній скарзі апелянт зазначив, що суд
першої інстанції ухвалив рішення про задоволення позову у відсутності
представника відповідача, яка була неналежним чином повідомлена про слухання
справи. Зокрема, суд першої інстанції, вирішуючи питання про стягнення з
відповідача 500 гривень аліментів, використав інформацію позивачки, що відповідач
по справі, працюючи в приватній клініці, має можливість сплачувати аліменти в
розмірі 500 гривень.

Представник апелянта в судовому засіданні вимоги
апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, осіб, які прийняли участь у розгляді
справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду зміні з наступних підстав.

Згідно зі ст. 180
СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Задовольняючи зменшений позов, суд першої інстанції
виходив з того, що оскільки сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 яка проживає
разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, однак позивачка не в змозі
самостійно утримувати її, так як її середньомісячний дохід ледь перевищує
мінімальний прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а з боку
відповідача матеріальної допомоги в необхідному розмірі не надається, за таких
обставин з такого слід стягувати на утримання дитини аліменти у твердій
грошовій сумі, оскільки розмір щомісячного заробітку відповідача позивачці
невідомий і, на її думку, він є мінливий у розмірі 500 грн. щомісячно.

З такими висновками не можна погодитися, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що шлюб між сторонами
було розірвано згідно рішення суду першої інстанції від 15 квітня 2004 року (а.с.З),
від даного шлюбу в сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.4). На
даний час їхня спільна донька проживає разом із матір'ю ОСОБА_2.

Однак, в ході судового розгляду апеляційним судом
встановлено, що ОСОБА_1 має постійне місце роботи, що стверджується довідкою
про доходи (а.с.42), надісланою на запит від 11.01.2007 року директором ІНФОРМАЦІЯ_3, де працює відповідач, і є
незрозумілим посилання суду першої інстанції про невідомий розмір щомісячного
заробітку відповідача.

Згідно ч.І ст. 182
СК України при визначенні аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

ч.2 ст. 182
СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не
може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Так, ч. 1
ст. 183 СК
України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи вищенаведене, а також згідно з довідкою про
доходи платника аліментів, колегія суддів вважає, що з відповідача слід
стягувати аліменти в розмірі 1/3
частини всіх видів його доходу.

А тому, враховуючи наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що з ОСОБА_1 слід стягувати аліменти на утримання дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 1/3 частини
всіх видів його доходу до досягнення нею повноліття.

Із врахуванням наведеного судова колегія   вважає, що рішення суду першої інстанції
підлягає зміні, а
апеляційна скарга представника ОСОБА_4 до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст..88
ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь держави стягнути 51 гривень судового
збору та 30 гривень
за інформаційно-технічне забезпечення.

Керуючись ст.ст. 180,182,183СК
України, ст.ст.307,308,309,314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - частково
задовольнити. Рішення Виноградівського районного суду від 26 жовтня 2006 року
змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, аліменти в розмірі
1/3 частини, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, всіх видів його доходу на утримання дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття.

витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 81 гривень судових

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили
шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді :