Справа №2-268/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ             УКРАЇНИ

9 лютого 2007 року                                                                                               м.
Донецьк

Будьоннівський
районний суд м. Донецька у складі судці Назарцевої В.О., при секретарі Чеботок
В.В., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу зав позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики у розмірі 10 тис. грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики у розмірі
10 тис. грн. з відповідача ОСОБА_2

У судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги і пояснив, що у
ІНФОРМАЦІЯ_1 року відповідач ОСОБА_2
зайняв у нього гроші в розмірі 10 тис. грн. терміном до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
До цього часу відповідач не повернув йому борг, у з*язку з чим він просить
стягнути з нього 10 тис. грн., а також понесені ним судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 з позовом не
згоден і пояснив, що дійсно у ІНФОРМАЦІЯ_1 року він попросив у позивача 10 тис.
грн. для свого знайомого ОСОБА_3, котрого той не знав. Він виступив його
поручителем, хоча сам написав розписку про отримання саме ним 10 тис. грн., від
позивача . До цього часу ОСОБА_3 гроші позивачу не повернув і він вважає, що
саме ОСОБА_3 повинен повертати позивачу борг у повному обсязі.

Заслухавши
пояснення сторін, свідка ОСОБА_3 та дослідивши матеріали по справі, суд вважає,
що позов підлягає повному задоволенню з наступного.

До матеріалів
справи приєднаний особисто написаний відповідачем договір займу, чого він не
заперечував у судовому засіданні, відповідно до якого, він отримав від позивача
ОСОБА_1 10 тис. грн., терміном до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до
ст.526 ЦК України,
забов*язання повинні виконуватися сторонами належним чином, відповідно до умов
договору та ЦК України,
а ст.1046 ЦК України
передбачено, що за договором займу одна сторона /позикодавець/ передає іншій
стороні /позичальникові/ у власність грошові кошти або інші речі на деякий час,
а відповідна сторона забов*язується повернути позикодавцю такуж саму суму
коштів протягом встановленого терміну. Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей.

Таким чином,
відповідач ОСОБА_2, згідно з
вказаними вище вимогами закону, забов*язаний виконати перед позивачем свої
забов*язання, тобто повернути йому гроші у розмірі 10 тис. грн.

Крім того, позивачем
при поданні позову до суду був сплачений судовий збір, в тому числі на
інформаційне забезпечення у розмірі 130 грн., що підтверджується доданими до
справи квітанціями, а також сплатив оголошення у газеті, вартість котрої у
розмірі 78,05 грн. підтверджується доданими до справи квітанцією та рахунком.

Вказані витрати позивачем, відповідно до ст.88 ЦПК
України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача і загальний
розмір стягнення складатиме 10 208,05 грнЛО 000+130+78,05=10 208,05/.

Суд не вважає,
що повертати борг позивачу ОСОБА_1 повинен свідок ОСОБА_3, котрий не
заперечував у судовому засіданні, що саме він отримав грошу від позивача,

2

чого не підтвердив сам позивач, оскільки по своїм забов"язанням
повинен відповідати саме особа, котра клала договір.
Розписка про отримання коштів від позивача була написана саме відповідачем
ОСОБА_2, що є фактично письмово укладеним договором
з позивачем ОСОБА_1. На підставі ст.ст.
510,526,612,623-625,1046-1053 ЦК України та керуючись ст.ст. 203-223 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 10 208,05 грн. / десять тисяч двісті
вісім грн. 05 коп./.

Рішення може бути оскаржене до Донецького Апеляційного Суду. Заява про
апеляційне оскарження подається до
Будьоннівського райсуду м. Донецька протягом 10 днів з дня оголошення рішення, а апеляційна скарга у тому ж порядку
протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.