АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
Головуючий в першій інстанції -Тимошенко Т.І.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2007 року
м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді -
ЛЯХОВСЬКОЇ І.Є.,

суддів -
БАРИЛЬСЬКОЇ А.П., СОКОЛАН Н.О.

при секретарі -
КОБЗЄВІЙ К.І.,

за участю -
позивача ОСОБА_1,

представника ВАТ «Суха Балка» ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому
Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства
"Суха Балка" на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від
13 липня 2005 року за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства
«Суха Балка», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Кривому Розі про стягнення заборгованості за щомісячними виплатами
відшкодування втраченого заробітку, компенсації та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13
липня 2005 року позов ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за щомісячними
виплатами відшкодування втраченого заробітку, компенсації та моральної шкоди
задоволений частково, на користь позивача стягнуто з Відкритого акціонерного
товариства «Суха Балка» (далі - ВАТ «Суха Балка»)  заборгованість по щомісячних виплатах
відшкодування втраченого заробітку за період з 01 січня 1996
року по 01 квітня 2001 року в сумі
20341грн.44коп. та компенсацію втрати частини відшкодування шкоди у зв»язку із
порушенням строків виплати за період з 01
січня 1998 року по 01 березня 2001 року в сумі
11403грн.46коп.; в частині стягнення моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ВАТ «Суха Балка» ставить питання про
скасування рішення суду а частині стягнення з нього сум та ухвалення нового
рішення про відмову у позові, оскільки суд не взяв до уваги, що перерахунок сум
відшкодування шкоди у зв'язку з пошкодженням здоров'я проводиться одночасно із
підвищенням тарифних ставок (посадових окладів) не на коефіцієнт їх підвищення,
а на коефіцієнт фактичного підвищення заробітної плати, розмір якої фактично не
збільшився, тому висновки суду про необхідність застосування коефіцієнту 2,5 - з 01 січня 1996 року
необгрунтовані. Відповідач також вважає, що суд не застосував строк позовної
давності та необгрунтовано стягнув компенсацію сум відшкодування шкоди.

Перевіривши матеріали справи, законність та
обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що позивач
ОСОБА_1 з 20.10.1992р.ю
по 12.10.2001р. працював ІНФОРМАЦІЯ_1 у ВАТ "Суха Балка" у шкідливих
умовах праці.

За висновком МСЕК від 05.07.19954 року позивачеві встановлено
професійне захворювання, визначена ступінь втрати професійної працездатності в
розмірі 45% та
встановлена третя група інвалідності.

Як убачається із матеріалів справи, спір між сторонами
виник з приводу коефіцієнтів підвищення тарифних ставок (посадових окладів),
які застосовувалися відповідачем ВАТ «Суха Балка» для підвищення сум
відшкодування втраченого заробітку починаючи з 01 січня 1996
року.

Звертаючись до суду із первісною позовною заявою, позивач
просив також стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі (далі -
Відділення Фонду) заборгованість за щомісячними страховими виплатами
втраченого заробітку за період з 01Л
0.2002р.

Під час розгляду справи позивач уточнив свої позовні
вимоги стосовно відповідача ВАТ «Суха Балка» (а.с. 149 - 155) та звернувся із
заявою про виключення Відділення Фонду із числа осіб, які приймають участь у
справі (а.с. 156).

Ухвалою суду від 06
травня 2005 року
провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення Фонду про відшкодування
шкоди закрито (а.с. 189).

Зазначаючи в ухвалі про можливість прийняття відмови від
позову в частині вимог до Відділення Фонду, суд першої інстанції не звернув
уваги на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від цієї частини позову, а його
представник ОСОБА_3, як убачається із його заяви (а.с; 156), помилково
вважав, що попереднє рішення суду від 27
січня 2003 року
стосовно Відділення Фонду набрало чинності, в той час, як ухвалою Апеляційного
суду Дніпропетровської області від 04
серпня 2003 року це
рішення скасовано в повному обсязі (а.с. 107
- 109).

Закривши ухвалою суду від 06 травня 2005
року провадження по справі в частині позову до Відділення Фонду, суд
розглянув не всі позовні вимоги ОСОБА_1

До того ж, розглядаючи справу в частині позову до ВАТ
«Суха Балка», суд не залучив Відділення Фонду до участі в справі в якості
третьої особи, проте вирішив питання про його права і обов»язки, оскільки
питання застосування чи не застосування коефіцієнтів збільшення сум
відшкодування втраченого заробітку за попередні роки впливає на розмір сум
щомісячних страхових виплат, які здійснюються Відділенням Фонду.

Крім того, задовольняючи вимоги позивача за період з 01 січня 1996 року, суд першої
інстанції суд не звернув уваги на норми ст. 71 ЦК 1963р. (з урахуванням правила п. 6 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК 2003р.) та на роз'яснення, викладені в пунктах 1, 1-1, 1-2, 22 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 27
березня 1992 року № 6 "Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди" (з наступними змінами), згідно з якими загальний строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права (позовна
давність), встановлюється тривалістю у три роки. У випадку, коли вимоги
потерпілого стосуються перерахунку сум щомісячних платежів, раніше визначених
судом або роботодавцем (у тому числі й у разі неправильного обчислення суми
щомісячних платежів) при задоволенні позову, кошти стягуються за час, що не
перевищує трьох останніх років, які передували моменту звернення особи до суду.

Відповідно до пункту 28 Правил перерахований або нарахований розмір втраченого
заробітку у перерахунку на 100
відсотків втрати професійної працездатності не може бути більшим від
середнього заробітку відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок)
за умови його роботи протягом повного календарного або у перерахунку на повний
календарний місяць роботи.

Вирішуючи спір суд не звернув уваги на зазначене
положення й не з'ясував розмір середньомісячного заробітку відповідного
працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи протягом
повного календарного місяця або у перерахунок на повний календарний місяць
роботи, та чи не буде перевищувати розмір відшкодування нарахованого позивачу
встановлені обмеження. Довідки про середній заробіток за професією позивача,
наявні в справі, не містять достатніх даних для виконання зазначених
вимог,закону.

У зв'язку з тим, що суд першої інстанції розглянув не всі
позовні вимоги і цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням
додаткового рішення судом першої інстанції, крім того, суд вирішив права та
обов»язки осіб, які не брали участь у справі, колегія суддів вважає, що
ухвалене рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст. 303,
307, 311 ч. 1
п.п. 4, 5, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ВАТ "Суха Балка" задовольнити
частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 липня 2005 року скасувати .

Справу направити на новий розгляд в той же суд в іншому
складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом   двох місяців з дня набрання нею законної
сили.

СУДДІ: