Справа №2-0-3 2007 р.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

23.01.2007 р.                         Куп'янський
міськрайонний суд Харківської області

в складі судді Сєлютіної Н.М. при
секретарі Дюковій Г.Б. за участю адвоката
ОСОБА_1

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м. Куп'янську цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-ті особи: ОСОБА_6, Куп'янська державна
нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,
продовження терміну на прийняття спадщини за заповітом, визнання права власності
на 1/2 частину квартири, -

ВСТАНОВИВ: В
листопаді 2004 року
ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 його
батько -ОСОБА_7,
померлий 10 жовтня 1998 року, заповів
йому 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Однак свідоцтво про право на спадкування видано відповідачці - ОСОБА_3, яка є дружиною спадкодавця. Посилаючись на вказані обставини, просив
визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане відповідачці 23 липня 2004 року державним
нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області,
недійсним.

У січні 2005 року та в січні 2006 року позивач
уточнив і доповнив позовні вимоги посилаючись
на те, що він фактично прийняв спадщину, оскільки забрав деякі старі речі
батька, але про заповіт дізнався лише 20 жовтня 2004
року, просив продовжити строк на прийняття спадщини за заповітом та визнати
за ним право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_2 свої вимоги повністю підтримав і просив їх задовольнити.

Відповідачі
ОСОБА_3, ОСОБА_5, яка є і представником співвідповідача ОСОБА_4 позов не визнали,
посилаючись на те, що позивач в установлений законом строк ніяких дій, які б
свідчили про прийняття ним спадщини після смерті батька ОСОБА_7 не вчинив, і
підстав для задоволення позовних вимог немає.

Третя особа ОСОБА_6 вважає що позов
ОСОБА_2 необхідно задовольнити, т.я. ще за життя батька на сімейній раді
було вирішено, що спірна квартира після смерті обох батьків повинна залишитися
позивачеві.

Представник
третьої особи - завідуюча Куп'янської державної
нотаріальної контори Гречук Є.А. вважає що позов задоволенню не підлягає, оскільки
законних підстав для задоволення вимог позивача немає.

Суд, заслухавши
пояснення сторін, третьої особи і представника третьої особи, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Встановлено, що 10.10.1998 р. у м. Куп'янську
Харківської обл. помер батько позивача -ОСОБА_7,
який згідно заповіту від 12.04.1994
р. (а.с. 9) заповів позивачеві належну йому на праві власності
частину приватизованої квартири, яка знаходиться АДРЕСА_1. В даній квартирі
на день смерті ОСОБА_7 і до теперішнього часу позивач прописаний не був і до
серпня 2004 року
постійно проживав АДРЕСА_2, де був зареєстрований по липень 2004 p., що
підтверджується довідкою виконкому Линовицької селищної ради НОМЕР_1 (а.с. 152), і чого не заперечує сам позивач.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК України ( в ред. 1963 р.) для прийняття
спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до
вимог ст. 549 ЦК
України ( в ред. 1963 p.) визнається,
що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він
подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Таким днем є
день смерті батька позивача -
10.10.1998 р. Про його смерть позивач дізнався 10.10.1998 р., т.я. знаходився
у м.Куп'янську і приймав участь у його похованні. Але ніяких дій, якіб свідчили
про прийняття ним спадщини після смерті батька відповідно до вимог ст. ст. 548 -549 ЦК України ( в ред. 1963 p.) він не
зробив, і як встановлено у судовому засіданні з пояснень самого позивача і
третьої особи ОСОБА_6 - його
брата, позивач і не мав наміру звертатися у нотаріальну контору і приймати
спадщину після смерті батька фактично, оскільки в квартирі жити залишалася мати
- ОСОБА_3, а відповідно
до усного сімейного договору ще за життя батька було вирішено, що спірна квартира повинна залишитися позивачу після
смерті обох батьків.

23.07.04 р. матір'ю позивача -
ОСОБА_3 було одержано свідоцтво про право на спадщину за законом
на 1/2 частину приватизованої квартири АДРЕСА_1, яка залишилася після смерті ОСОБА_7 Про її бажання
одержати спадщину позивач був повідомлений письмово, що підтверджується копією
листа Куп'янського державного нотаріуса від 16.06.04 р. (а.с.
41), поясненнями у судовому засіданні про це
представника третьої особи - державного нотаріуса Гречук Є.А. і
відповідачів ОСОБА_7 і ОСОБА_5. На час видачі даного свідоцтва перешкод для його видачі,
передбачених законом, у державного нотаріуса не було.

Відповідно до
вимог ст. 550 ЦК України
( в ред. 1963 p.) строк
для прийняття спадщини, встановлений ст. 549
цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини
пропуску строку поважними.

В обґрунтування
своїх вимог позивач посилається на те, що тільки 20 жовтня 2004
року він дізнався про заповіт батька і з цього часу тільки мав змогу
звернутися в нотаріальну контору, а в серпні 2004 року забрав собі старі книги, зошити і інші бумаги батька. Але
вказані обставини не можуть вважатися доказами поважності причини пропуску
строку для прийняття спадщини, оскільки незалежно від наявності заповіту
прийняття спадщини для позивача обумовлювалося виконанням ним дій, передбачених ст.ст. 548, 549 ЦК України (в ред. 1963 p.), доказів про вчинення яких він суду не
надав.

З пояснень
відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вбачається, що позивачеві про заповіт і батька
і матері (а.с. 10) було
відомо ще в 1994 році.
Про це він і сам вказує у доповненнях до позовних вимог.

Фактично спір
між сторонами виник після того, як 05.08.2004
р. відповідачі між собою уклали договір
довічного утримання і власниками спірної квартири стали брат позивача - ОСОБА_4 і його дружина ОСОБА_5 (а.с. 67 - 69).

Оскільки позивач
не надав суду доказів на підтвердження своїх позовних вимог, суд вважає що вони
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209,
212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 549,550 ЦК України (в ред. 1963 р.), суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-ті особи: ОСОБА_6,
Куп'янська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про
право на спадщину, продовження терміну на прийняття спадщини за заповітом,
визнання права власності на 1/2 частину квартири.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Харківської обл. через Куп'янський
міськрайонний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення
заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий:    Н.М. Сєлютіна