Справа
№ - 22-59- 2007р.                    Головуючий у 1-й інстанції Льон С.М.
Категорія 5                                       Доповідач                                Черненко В.В.
УХВАЛА

Іменем України

17.01.2007
року .                                             Колегія суддів судової палати в цивільних

справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого судді Черненко В.В.

Суддів             ,           Говорухіна В.П.

Фомічова С.Є.

При секретарі           Сегал
О.П.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в М.Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 04.03.2005
року.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2  звернувся з позовом до суду
до  ОСОБА_1 про визнання права власності на частину жилого будинку. В обгрунтування позовних вимог вказав , що в період шлюбних відносин з
відповідачем , у 1997 році, він придбав 31/50 частину домоволодіння ,
розташованого за адресою АДРЕСА_1 за 7000 гривень. Вказує , що вказану частину будинку він купив не за сумісні кошти з відповідачем , а за кошти які йому дала його бабуся ОСОБА_3 продавши попередньо свій будинок у місті Кременчуці.
Вказаний будинок вона спочатку хотіла йому подарувати , але він
відмовився по тій причині , що не бажав жити в Кременчуці і тоді вона доручила йому продати її будинок , а гроші віддала
йому щоб він придбав собі житло в місті
Кіровограді. Просить визнати за ним на праві приватної власності
вказану частину будинку з надвірними будівлями.

Рішенням Ленінського районного суду М.Кіровограда від 04.03.2005 року позовні вимоги було задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши законність та обгрунтованність рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню із наступних підстав.

Постановляючи рішення суд першої інстанції встановив , що позивач перебував у шлюбних відносинах з відповідачем до ІНФОРМАЦІЯ_1  року. В період шлюбних відносин на імя позивача було
куплено 31/50 частина житлового будинку з
надвірними будівлями , що знаходиться в м. Кіровограді по АДРЕСА_1.
Вказана частина будинку була куплена за 7000 гривень, які були виручені від
продажу домоволодіння , яке належало ОСОБА_3,  яка і дала вказані гроші
позивачеві для придбання вказаної частини будинку. ОСОБА_3 приходилась бабусею
позивачеві.

Суд першої інстанції приймаючи до
уваги встановлені обставини дійшов висновку, що позивач придбав вказану частину будинку за кошти які
не є спільною власністю позивача і відповідача, а за кошти які належали позивачеві на праві особистої
власності і керуючись ст..57 СК України визнав вказану частину будинку
особистою приватною власністю.

В апеляційній скарзі відповідач вказала, що вказану частину будинку було придбано за кошти які
дала бабуся їм обом так як вона також жила разом з бабусею і позивачем і
доглядала за нею. Також вказує ,
що фактично частина будинку було куплено не за 7000 гривень , а за 8000 гривень і
вказану суму дали її батьки. Вказує ,
що вона не приймала участь у справі і не могла надати докази які
спростовують позовні вимоги.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків ,
встановлених ст..61 ЦПК
України.

Відповідачеві
було роз'яснено, що вона
має право надати докази які б спростували вимоги позивача.

Відповідач
надала на підтвердження своїх заперечень проти позову виписку з трудової книжки
з якої вбачається , що в 1997 році вона
працювала в м. Кременчуці,
в той період коли ОСОБА_3 продала свій будинок. Також надала копію рішення
суду Ленінського району м. Кіровограда від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року з якого вбачається , що в 2002 році шлюбні відносини
між сторонами було розірвано, суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  аліменти на утримання неповнолітньої дитини.
Також в даному рішенні вказується ,
що спору про поділ майна та місце проживання дитини між сторонами не має .Відповідач по справі
підтвердила в судовому засіданні, що спору про поділ майна у
сторін не було так як майно яке було набуто в період шлюбних відносин було
розділено добровільно.

Колегія суддів оцінила надані відповідачем по справі докази і дійшла
висновку, що « вказані докази не спростовують висновків суду першої
інстанції , як і не
спростовують позовних вимог позивача. Відповідач по справі не надала доказів
які б свідчили , що вказаний будинок був куплений за кошти які були
сумісною власністю подружжя . Колегія суддів вважає , що будинок був придбаний позивачем за кошти які йому були
передані  ОСОБА_3.  Докази проте , що гроші які дала ОСОБА_3 були надані подружжю  ІНФОРМАЦІЯ_3
для придбання будинку на праві сумісної власності в матеріалах справи відсутні. На підтвердження обгрунтованості
висновку суду першої інстанції також вказують встановлені обставини , а
саме , що під час розлучення в 2002 році в рішенні Ленінського районного суду
було зафіксовано факт, що спору про розподіл майна у сторін не має. Також
встановлено , що спір
про даний будинок   відповідачем і в подальшому не порушувався , що свідчить про те , що відповідач по справі погоджувався
з тими обставинами ,
що вказана частина будинку була придбана позивачем і належить йому на праві
приватної власності.

Таким чином
виходячи із встановленого в судовому засіданні апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції і
вважає , що справа була розглянута судом першої
інстанції відповідно до статті 11,60
ЦПК України в межах заявлених вимог та на підставі
доказів сторін . Суд правильно керувався нормами
матеріального права при вирішені даного спору.

Рішення постановлено з дотриманням норм процесуального права, обставини на які посилається скаржник в апеляційній
скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

Підстав для
зміни або скасування рішення суду першої інстанції у апеляційного суду немає , а тому рішення суду першої інстанції залишається без змін.

Керуючись ст.хт. 304,307,308,313,314,315 ЦПК України колегія судів апеляційного суду:

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1 - відхилити. Рішення Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 04 березня 2005 року залишити без змін.

Суддя
апеляційного суду Кіровоградської області                                 В.В.Черненко