Справа  № 22ц-150                                                                            Головуючий у 1 інстанції:
Карягіна В.А. Доповідач:
УХВАЛА

11 січня 2007 року                                                                                                    м.
Луганськ

Колегія судців
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області у
складі:

головуючого: Оробцової Р.І.

суддів: Васюкової В.І. Трифанова
О.М.

секретаря:
Коцаренко І.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Луганську
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Біловодського районного суду Луганської області від 05 жовтня 2006 року за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
Бараниківської сільської ради Біловодського району Луганської області про
визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю,
визнанні права власності на земельну ділянку і по зустрічному позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на земельну ділянку й усунення перешкод у користуванні
нею, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом, в обґрунтування якого вказав, що в 1984р. купив по домашній угоді у
ОСОБА_3 жилий будинок на земельній ділянці, яка була за ним закріплена рішенням
правління колгоспу "ІНФОРМАЦІЯ_1" від ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1

У земельне- кадастровій книзі за ОСОБА_2 числилася зазначена земельна ділянка розміром
0.49 га за НОМЕР_1. Пізніше у земельно- кадастровій книзібули зроблені виправлення
і за позивачем числилася земельна ділянка площею 0,24 га., незважаючи на те, що
він з 1984р. до червня 2005р. користувався
всім земельним участком і за нього платив земельний
податок.

07 червня 2006 року відповідачем був пред'явлений державний
акт на право приватної

власності
на земельну ділянку площею 0.58 га по АДРЕСА_1, виданий згідно

рішення
Бараниківскої сільської ради від 07 лютого 1997 року й отриманий їм
ІНФОРМАЦІЯ_3.,

яким користується ОСОБА_2 Також в зазначений державний
акт внесена земля площею

0.24 га, що, згідно довідки Бараниковської сільської
ради, вказаною землею користується постійно

позивач.

8 зв'язку з чим ОСОБА_2 просить суд відмінити рішення Бараниківської сільської

ради від 19.04.1996 року про виділення ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1

площею
0.25га , визнавши держакт на право приватної власності на землю в розмірі
0,5875 га на

ім'я   ОСОБА_1 недійсним,
признавши за ним право на дану земельну ділянку

Указав в
1996 року він ніякої заяви до сільської ради про відмову від спірної земельної
ділянки не писав, не підписував і до червня 2005 року нічого не знав про
приватизацію спірної ділянки, таким чином позивач просив визнати державний акт
на право приватної власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_1 площею 0.5875
га. розташованого по АДРЕСА_1 в АДРЕСА_2,
недійсним, визнавши за ним право власності на зазначену земельну ділянку.

Взустрічній позовній заяві ОСОБА_1 просить визнати
його право власності на земельну ділянку
площею 0.5875 га, розташовану по АДРЕСА_1, у АДРЕСА_2, законним , зобов'язавши ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні даною земельною
ділянкою.

Рішенням
Біловодськвго районного суду Луганської області від 05 жовтня 2006 року позов
ОСОБА_2 задоволений частково, суд скасував рішення Бараніківської
сільської ради Біловодського району
Луганської області від 19 квітня 1996 року про виділення ОСОБА_1 . земельної
ділянки площею 0,25 га по АДРЕСА_1 під будівництво жилого будинку і
господарських будівель з земель населеного пункту в постійне користування,
визнав державний акт направо приватної власності на землю площею 0.5875 га по
АДРЕСА_1 області виданого на ім'я ОСОБА_1
серії ІНФОРМАЦІЯ_4 недійсним.

Визнав за ОСОБА_2 право приватної власності на земельну ділянку площею 0, 3475 га по АДРЕСА_1 області.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено, стягнув з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2
судовий збір в розмірі 51грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення
суду скасувати та постановити нове рішення
яким признати за ним право власності на земельну ділянку площею 0.5875 га по
АДРЕСА_1 області, посилаючись на порушення судом норм процесуального та
матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників
процесу, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 17,22 Земельного Кодексу України 1992 року передача у
власність земельної ділянки, яка раніше була надана громадянину, відбувається
сільськими радами за місцем знаходження
даної ділянки на підставі заяви громадянина і матеріалів, які підтверджують його
розмір ( земельно-кадастрова документація данні правління товариств.) Право
власності на землю виникає після встановлення землевпорядковими організаціями
меж земельної ділянки в натурі і отримання документа, який посвідчує це право

З матеріалів справи встановлено, що правлінням колгоспу "ІНФОРМАЦІЯ_1"' в 1990
році ОСОБА_2 була
виділена земельна ділянка розміром 0,49 га по АДРЕСА_1, на якій ОСОБА_2 придбав у
господарки ОСОБА_3 хату.

Разом з ОСОБА_2 з 1996 року частиною земельної ділянки, на якій була раніше
розташована хатина ОСОБА_3 користувався ОСОБА_1

10 квітня 1996р. до Бараниківської сільської ради
надійшла заява ОСОБА_1 про виділення йому під будівництво житлового будинку
земельної ділянки по АДРЕСА_1 і рішенням
сесії Бараниківської сільської ради від 19 квітня 1996 p., відповідачу була виділена
земельна ділянка розміром 0,25 га під будівництво

Данне рішення було прийнято у зв'язку з надходженням до сільської ради
заяви ОСОБА_2 про відмову від земельної ділянки по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1

Згідно зі ст. 31 Земельного Кодексу України 1992 року
вилучення земельних ділянок з метою їх передачі у власність або користування
громадянам, підприємствам здійснюється за згодою власників землі або
землекористувачів на підставі рішення міських рад народних депутатів.

Оскільки згоди землекористувача ОСОБА_2 на вилучення
земельної ділянки по АДРЕСА_1 та рішення Бараниківської сільської ради
Біловодського району у 1996 році по данному питанню не було, суд вважає що
рішення Бараниківської сільської ради від 19 квітня1996 року про виділення
ОСОБА_1 земельної ділянки розміром 0.25 га по АДРЕСА_1 прийнята в порушення
діючого на той час законодавства і підлягає відміни

Доказів стосовно того, що ОСОБА_1 рішеннями
Бараніківської сільської ради був виділений у приватну власність земельний участок розміром 0.5875
га по АДРЕСА_1  відповідачем   не надано.

Рішенням Бараниківської сільської
ради Біловодського району Луганської області від 07 лютого1997 р.ОСОБА_2
передано у приватну власність земельна ділянка площею 0.57 га по
АДРЕСА_3. Стосовно передачі у власність землі по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 такого
рішення сільська рада не приймала, хоча в держакти підставою виділення землі
вказано рішення Бараниківської сільської ради від 07 лютого 1997р. таким чином
необхідне визнати недійсний державний акт на право приватної власності на землю
розміром 0,5875 га по АДРЕСА_1) від
7.02.1997 року на ім'я ОСОБА_1

З матеріалів справи вбачається, що з 1984 р.  позивач користувався земельною ділянкою площею 0,49 та по АДРЕСА_1, що підтвердили в судовому
засіданні свідки та не заперечував відповідач Відповідно
до ст.119 ЗК України передача земельної ділянки у власність на підставі
набувальної давності може здійснюватися в межах норм, передбачених ст. 121 ЗК
України, згідно до якої для ведення
особистого селянського господарства, що прирівнюється до особистих підсобних господарств, норма безоплатної передачі
земельних ділянок громадянам ) встановлюється в розмірі не більше двох
гектарів

Таким чином суд першої інстанції обгрунтовано
прийшов до висновку, що земельна ділянка площею 0,24 га по АДРЕСА_1 була
виділена рішенням Бараниківської сільської ради від 19 КВІТНЯІ996 року в постійне користування ОСОБА_2 то за позивачем
необхідно признати право приватної власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,3475га.

Виходячи із наданих сторонами
доказів та правильного застосування норм матеріального та процесуального права, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про
відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи. Керуючись ст.ст. 307,308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Біловодського районного суду Луганської області від 05 жовтня 2006
року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно,
але протягом двох місяців може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги до Верховного Суду України.