У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 лютого 2007 року                                                                                               м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Гнатенка А.В.,

суддів:                       Косенка
В.Й.,                      Балюка
М.І.,

Гуменюка В.І.,                    Данчука В.Г.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавського тролейбусного управління про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Київського районного суду м. Полтави від 31 березня 2004 року й ухвалу
апеляційного суду Полтавської області від 15 червня 2004 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2004 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до
Полтавського тролейбусного управління про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної
шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що перебувала в трудових відносинах із
відповідачем, працювала на посаді кондуктора служби руху. Наказом НОМЕР_1 її
звільнено на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. Своє звільнення вважаючи
безпідставним і незаконним з огляду на передбачений чинним законодавством
порядок накладення дисциплінарних стягнень, позивачка просила суд поновити її
на посаді кондуктора служби руху, стягнути середній заробіток за час вимушеного
прогулу та 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 31 березня 2004 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 15 червня
2004 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_1 подала касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм
матеріального права й порушення норм процесуального права, просить оскаржувані
судові рішення скасувати та постановити нове рішення по суті заявлених нею
вимог.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи рішення Київського районного суду м. Полтави від 31 березня 2004
року без зміни, апеляційний суду обґрунтовано виходив із того, що довідка
лікувальної установи не є документом, який посвідчує тимчасову
непрацездатність, а тому невихід позивачки на роботу вважав як прогул без
поважних причин.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 дійсно 19 січня 2004 року
відвідувала лікувальну установу, де знаходилася з 11 до 14 години, на що їй
видана відповідна довідка із зазначенням, що остання не замінює лікарняний
лист, не є підставою для звільнення від роботи (а.с. 17) і оплаті не підлягає
(а.с. 16). До роботи повинна приступити о 15 годині у другу зміну.

Крім того, ОСОБА_1 4 березня 2003 року, 5 червня 2003 року та першої жовтня
2003 року притягувалася до дисциплінарної відповідальності за порушення
трудової дисципліни.

З огляду на викладене апеляційний суд правомірно погодився з рішенням суду
першої інстанції та залишив його без зміни.

Установлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги та
матеріали справи не дають підстав для висновку про порушення судами норм
матеріального або процесуального права, а отже, відсутні підстави для
скасування ухвалених судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення
ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 31 березня 2004 року й
ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 15 червня 2004 року залишити
без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

М.І. Балюк

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук