Справа № 2-365/2007р.
РІШЕННЯ

ім'ям     УКРАЇНИ

15
серпня 2007 року                        Корюківський
районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого -
судді Крапивного В.І.,
при секретарі - Лашко Л.І., з участю позивачки - ОСОБА_1, відповідача -
ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Корюківці у приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини у зв"язку з навчанням, -

встановив:

11 липня
2007 року позивачка звернулася до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що від перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони мають одну
спільну дитину, яка на даний час є студентом навчального закладу денної форми
навчання, сторони розірвали шлюб і після досягнення дитиною повноліття її
батько, відповідач по справі, не надає коштів на оплату навчання, хоча дитина
отримує мізерну стипендію, ніяких інших доходів не має, у шлюбі не перебуває,
тому потребує матеріальної допомоги, у зв"язку з чим позивачка просила
стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини
заробітку (доходу) до закінчення сином навчання чи до досягнення ним 23-річного
віку.

У судовому
засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач
позов визнав частково і не заперечує проти сплати аліментів на утримання своєї
повнолітньої дитини на час навчання, але у меншому розмірі, ніж вказала
позивачка, бо він сплачує аліменти ще й на іншу неповнолітню дитину, що
підтвердив відповідними документами.

Як
встановлено судом, сторони раніше перебували в зареєстрованому шлюбі з 1987
року, від якого мають одну спільну дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Подружнє життя у сторін не склалося, тому вони розірвали шлюб і проживають
окремо, мають інші сім»ї. Відповідач за рішенням суду сплачував аліменти на
утримання сина до досягнення ним повноліття. Також з нього за рішенням суду від
27.08.1997р. стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини від другого
шлюбу - дочки ОСОБА_4, 1996р. народження. Син сторін ОСОБА_3 у даний час навчається
в Чернігівському центрі професійно-технічної освіти, форма навчання - денна,
термін навчання - з 1.09.2006р. по 30.06.2008р., отримує мізерну стипендію,
інших доходів не має, у шлюбі не перебуває і фактично він знаходиться на
утриманні своєї матері, а батько, відповідач по справі, має постійне місце
роботи і стабільний заробіток, тому має змогу надавати утримання своїй
повнолітній дитині на час її навчання. На утримання молодшої неповнолітньої
дочки відповідач також сплачує аліменти.

Відповідно
до чинного сімейного законодавства батьки зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги,

якщо вони можуть
таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки
зобов"язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть
надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі
припинення навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у
твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника
аліментів. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до
уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною,
чоловіком. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

За таких
обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню -
у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, бо такий розмір
аліментів буде відповідати вимогам розумності і справедливості, оскільки
відповідач сплачував аліменти на утримання свого неповнолітнього сина до
досягненням ним повноліття, а також сплачує аліменти на утримання іншої
неповнолітньої дитини.

Враховуючи,
що позивачі за даною категорією справ звільнені від сплати держмита при
зверненні до суду, а відповідач має пільги по сплаті держмита на користь
держави як постраждалий від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується
відповідним посвідченням, тому сплату держмита слід віднести за рахунок
держави, однак з відповідача підлягають стягненню витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в розмірі,
встановленому чинним законодавством.

Позивачкою
при зверненні до суду були сплачені кошти в сумі 50 грн. за надання їй
юридичної допомоги адвокатом, що підтверджено відповідною квитанцією
юрконсультації. Оскільки позов задовольняється, ці витрати підлягають
відшкодуванню відповідачем, а на компенсації решти судових витрат позивачка не
наполягає.

Керуючись
ст.ст. 198-201, 184, 191 СК України, ст.ст. 130, 174, 208, 213-215, 81, 88 ЦПК
України, суд-

вирішив:

Стягнути
з ОСОБА_2, 1964 року народження, мешканця м. Корюківка, АДРЕСА_1, на користь
ОСОБА_1аліменти на утримання повнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
у розмірі - 1/8 (однієї восьмої) частини всіх видів його заробітку (доходу)
щомісяця, починаючи з 11 липня 2007 року і до припинення ним навчання або до
досягнення ним 23-річного віку.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь держави - 7 (сім) грн. 50 коп. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільних справ.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1- 50 (п»ятдесят) грн. 00 коп. у повернення
судових витрат.

Звільнити
ОСОБА_2 від сплати судового збору на користь держави як постраждалого від
Чорнобильської катастрофи.

На
рішення суду протягом 10 днів після проголошення може бути подана заява про
його апеляційне оскарження, а протягом 20 днів після цього - апеляційна скарга.