Справа №
22-ц-273                                                          Головуючий у 1 -й інстанції: Фоменко І.М.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

іменем
України

20 лютого 2007 року колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого - Рибалки В.Г.,

суддів              - Криворотенка
В.І., Хвостика С.Г.,

з участю
секретаря судового засідання -
Чуприни В.І.,

в присутності осіб, які приймають участь в справі - представника
позивача Кордюка В.П., відповідачки ОСОБА_1., її представника ОСОБА_4., третьої
особи ОСОБА_3,

розглянула у
відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу

за апеляційною скаргою підприємства
Сумської облспоживспілки
«Житлово-експлуатаційна

дільниця»

на рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми від 19
грудня 2006 року

у справі за позовом
підприємства Сумської облспоживспілки
«Житлово-експлуатаційна

дільниця»   до
ОСОБА_1,   ОСОБА_2,   третя
особа:

ОСОБА_3, про виселення,-

Встановила:

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 19 грудня 2006 року в задоволенні позову ПСО «ЖЕД» відмовлено за
необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ПСО «ЖЕД», посилаючись на неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального права,
просить скасувати вказане рішення суду та постановити нове рішення про
задоволення позову. Зазначає, що відповідно до п.п. 1.1 договору термін
оренди встановлений 1 рік.
Оскільки після 21 червня 2003 року відповідачі
продовжували користуватись майном, а заперечень від позивача протягом місяця не
надходило, договір згідно вимог ст. 764
ЦК України було продовжено ще на 1 рік, тобто до 21 червня 2004 року. А 24 червня 2004 року позивачем направлено
повідомлення про звільнення приміщення, і згоди між сторонами щодо
подальшої пролонгації договору оренди не було, тому відповідачі не мають права
займати спірне житлове приміщення.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно ордеру НОМЕР_1 на житлову
площу в гуртожитку АДРЕСА_1
проживають та прописані ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Між ними та ПСО «ЖЕД» було укладено договір оренди житлового приміщення від
21 червня НОМЕР_2 терміном на один
рік, тобто до 21 червня 2003 року.

24 червня 2004 року позивачем
повідомлено ОСОБА_1 про звільнення займаного приміщення до 12 липня 2004 року та
запропоновано для проживання рівноцінне житло -кімната НОМЕР_2
в гуртожитку АДРЕСА_1,
у зв'язку з перебудовою кімнат в цьому гуртожитку під квартири.

Заборгованості
станом на 23 жовтня 2006 року по
квартирній платі у відповідачів немає.

Перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги,
заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Суд першої інстанції вірно з'ясував спірні правовідносини, повно, всебічно встановив
обставини, що мають значення для справи у відповідності зі ст. 212 ч. 1 ЦПК України,
дослідив

всі  наявні докази в  справі та дав їм  оцінку,
що  ґрунтується  на всебічному,  повному, об'єктивному та безпосередньому їх
дослідженні.

В апеляційній скарзі не наведені обставини та докази, які
б ставили під сумнів законність рішення місцевого суду.

Згідно п.п. 5.4 та 5.5 укладеного між сторонами договору оренди від 21 червня НОМЕР_2 термін
його дії складає; з моменту його підписання до 21 червня 2003
року, тобто один рік. Враховуючи, що після настання зазначеного строку
відповідачі продовжувалися користуватись вказаним майном, а позивач не
заперечував проти цього, договір автоматично був продовжений згідно вимог ст. 822 ч.1 ЦК України на тих
самих умовах і на той самий строк, тобто до 21 червня 2004
року. З тих самих підстав вказаний договір, на думку колегії суддів, був
пролонгований в подальшому.

Посилання апелянта на те, що відповідачі підлягають виселенню в зв'язку з
тим, що після 21 червня 2004 року наймодавець
попередив наймача (а.с. 9)
про звільнення приміщення, тим самим відмовившись від укладення договору на
новий строк, колегія суддів вважає безпідставним. Згідно ч.1 ст. 822 ЦК України не
пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору найму житла наймодавець
може запропонувати наймачеві укласти договір на таких самих або інших умовах чи
попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Якщо ж
наймодавець не попередив наймача, а наймач не звільнив помешкання, договір
вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк. Враховуючи,
що позивачем не дотримано ні строки, ні процедура попередження, то договір
знову пролонгований і діє на сьогодні. Відповідачі сплачують за житло, а
позивач приймає таку плату, і погоджується з проживанням відповідачів.

Крім того, колегія суддів вважає, що відповідачі були
поселені в гуртожиток відповідно до вимог діючого на час їх поселення
законодавства. Правомірність їх поселення та проживання відповідачем не
оспорюється. Тому їх виселення з даного гуртожитку без надання іншого житлового
приміщення, навіть при наявності договору оренди, є таким, що суперечить діючому житловому законодавству, та порушує
конституційне право відповідачів на житло, яке передбачене ст. 47 Конституції
України.

Доводи апелянта щодо ліквідації юридичної особи - ПСО «ЖЕД», що є
стороною вищезазначеного договору найму житла, матеріалами справи не
підтверджуються.

Інші доводи
апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, рішення суду узгоджується з доказами, наявними у справі та
відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права, а тому підстав
для його зміни чи скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308,
314 ч.1 п.1, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу підприємства Сумської облспоживспілки
«Житлово-експлуатаційна дільниця» відхилити, а рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 19 грудня 2006 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може
бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.