Справа 2-887 2007 p.
Рішення

Іменем   України

12 лютого 2007 року  Бердянський
міськрайонний суд

У складі: головуючого - судді Троценко Т. А.

При секретарі:                                      Онищук О. О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ «Бердянське підприємство
теп­лових мереж» про захист прав споживача, стягнення
моральної шкоди,

Встановив: ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом, який підтримала в судовому за­сіданні і пояснила, що вона мешкає в квартирі АДРЕСА_1, є споживачем теплової енергії. На протязі з 1999 р . по квітень 2003 рік підпри­ємство Бердянської тепломережі не
виконувало свої обов'язки по опаленню її кварти­ри, в результаті чого взимку температура в кімнатах була не вище +14 градусів. Вна­слідок неякісної подачі тепла вона
неодноразово хворіла, а в серпні 2003 року поста­вила індивідуальне опалення. Оскільки на протязі кількох років вона, як
споживач не отримувала тепло в квартирі в
межах, встановлених нормативами, просить стягнути з ЗАТ «БПТМ»
моральну шкоду в сумі 5000
грн.

Представник відповідача - за дорученням Чурилова О. А. позов
не визнала і пояснила, що вини ЗАТ «БПТМ» в неякісній подачі тепла немає,
оскільки у зв'язку з тим, що були засмічені труби
опалення в квартирі, тепло в повному обсязі туди не по­ступало. При таких обставинах в тих випадках, коли температура в квартирах
була нижче нормативної, жителям будинку робились
перерахунки, в тому числі, і ОСОБА_1. Актів про температуру саме в квартирі ОСОБА_1. не складали, оскіль­ки доступу в квартиру не було надано.

Третя особа по справі голова ОСМД «Весна» Мостовий М. Г. пояснив суду, що вини ЗАТ «БПТМ» в тому, що у жителів будинку немає тепла
взимку, немає. Він осо­бисто контролює подачу тепла на
котлі, який розрахований на подачу тепла всьому будинку, і на вході, і на
виході температура відповідала нормі. Будинку, в якому ме­шкає ОСОБА_1., більше сорока років, внаслідок спливу часу труби на
стояках засмічені, і він неодноразово пропонував здійснити їх заміну. ОСОБА_1. завжди відмовлялась за браком грошей, а
згодом встановила індивідуальне опалення.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови позивачці в позові з
наступних причин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. мешкає в квартирі АДРЕСА_1, до серпня 2003 року являлась споживачем теплової енергії*. В серпні 2003 року встановила індивідуальне
опалення та відрізалась від цен­трального.

Згідно акту від ІНФОРМАЦІЯ_1 колективу
жителів АДРЕСА_1 вони скаржились на неналежну
температуру в квартирах і просили зробити перерахунок.

Як вбачається з акту від ІНФОРМАЦІЯ_2, складеного
сантехніком ОСОБА_2  і завіреного печаткою ОСМД «Весна», температура в
кімнатах квартири НОМЕР_1 у ОСОБА_1 становила +14 та +15 градусів тепла.

Позивачка надала суду виписку з амбулаторної карти про те, що в січні 2001 року
вона хворіла на ОРВІ.

ОСОБА_1. просить стягнути з Бердянського
підприємства тепломережі моральну шкоду в розмірі 5000 грн. за неналежну подачу тепла в квартиру, що при­звело до
того, що вона постійно хворіла.

Позивачка пояснила, що востаннє вона користувалась послугами тепломережі в квітні 2003 року, після відключення опалення
вона в серпні цього ж року встановила індивідуальне опалення.

Стаття 257 ЦК України передбачає, що загальна
позовна давність встановлю­ється тривалістю у три роки.

В суд з позовом про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1. зверну­лась в листопаді 2006 року, тобто в термін, що перевищує три роки після того,
як її права як споживача були порушені.

Частина 5 ст. 267 цього ж кодексу передбачає, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право
підлягає захисту.

ОСОБА_1. не ставила питання про поновлення
позовної давності, а у від­повідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є
підставою для відмові у позові.

Керуючись ст. ст. 257,267 ЦК України, ст. ст. 212 - 215 ЦПК України, суд

Вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1. відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд. Заяву про апеля­ційне оскарження може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рі­шення, а апеляційну скаргу - протягом двадцяти днів після подання заяви про апеля­ційне
оскарження.