УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

02 жовтня 2007 року                                                                                                         м. Вінниця

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області
в складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Щолокової О.В., Якути О.І.

При секретарі: Цехмістер О.В.

За участю прокурора Олексюк В.І.,
відповідачки ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали апеляційної скарги заступника прокурора області старшого радника
юстиції Шишко П.Ф. в інтересах ОСОБА_1 на рішення
Ленінського районного суду м. Вінниці від 19 липня 2007 року по справі за
позовом Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про
знесення самочинно встановленого металевого гаража, -

встановила:

07  травня 2007 року Вінницька міська рада звернулась
до суду з позовом до

ОСОБА_1 про знесення самочинно встановленого
металевого гаража.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 19 липня 2007 року зазначений
позов задоволено.

8    апеляційній
скарзі поданій заступником прокурора Вінницької області

Шишко П.Ф. в інтересах відповідачки ОСОБА_1 ставиться
питання про

скасування рішення суду і ухвалення нового про
відмову у позові з посиланням

на неправильне застосування норм матеріального
права, неповне з'ясування

судом обставин, що мають значення для справи,
недоведеність обставин, що

мають значення для справи, які суд визнав встановленими.

Справа №22
-2138/2007 р.               Категорія: 44

Головуючий в суді першої інстанції :Токар Л.В.

Доповідач: Міхасішин І.В.

2

Колегія судців перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, прийшла до висновку, що
подану прокурором скаргу слід відхилити.

Згідно із ст.
391 ЦК України
власник має право вимагати усунення перешкод
у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 самочинно встановила металевий гараж на землях
територіальної громади м. Вінниці біля будинку № 49 по вул.
Хм. шосе м. Вінниці, в кв. 77 якою вона проживає.

Такі висновки суду є законними і обґрунтованими.

Так, за обставинами справи комісією у складі техніка МКП «Архітектурно-будівельний сервіс» Федорової А.Г., працівників ЖЕК-20
Русовського  , Рудомйотова Є.О. - 15 березня 2007 року було встановлено
факт самочинно встановленого металевого гаража на
землях територіальної громади м. Вінниці біля будинку
№ 49 по вул.. Хм. шосе у м. Вінниці громадянкою ОСОБА_1, про що було
складено відповідний акт.

Цей же склад комісії 14 листопада 2007 року склав акт про відмову гр. ОСОБА_1 отримати повідомлення про демонтаж самочинно
встановленого гаража.

Під час розгляду справи в судовому засіданні, яке відбулося 19 липня 2007 року по даній справі, відповідачка ОСОБА_1 підтвердила
факт встановлення металевого гаража без відповідного дозволу на земельній
ділянці територіальної громади м. Вінниці, що не була відведена для цієї мети.

За її твердженням цей гараж вона нібито продала особі яка їй достеменно невідома.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Таким чином, виконуючи вимог ост. 214 ЦПК України, суд першої інстанції підставно перевіряв доведеність факту самочинного
встановлення металевого гаража відповідачкою ОСОБА_1, а не
встановлював власника гаража.

Поряд з цим, по справі встановлено, що на законних
підставах ОСОБА_1 переїхала на постійне місце проживання в Україну у квітні
2004 року, а самочинно встановлений гараж
перебуває на обліку в МКП «АБС» з 2001 року.

3

Проте, сам по собі факт, що самочинне встановлення гаража мало місце до
законного оформлення переїзду ОСОБА_1 на постійне місце проживання в Україну безперечно не спростовує висновків суду першої
інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Виходячи з наведених обставин доводи викладені прокурором в апеляційній скарзі є необґрунтованими, а тому колегія суддів не
приймає їх до уваги.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу заступника прокурора області старшого радника юстиції
Шишко П.Ф. в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 19 липня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на
протязі двох місяців з дня її проголошення до Верховного
Суду України.