АПЕЛЯЦІЙНИЙ    СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ    ОБЛАСТІ
Справа № 22ц- 442/ 2007                                               Головуючий у їй інстанції -Литвиненко В.М.
Категорія - 19                                                              Доповідач - Прозорова  М.Л.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2006 року Колегія судців судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Прозорової М.Л., Григоренко Є.І.

при секретарі -
Білоконь Н.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній
скарзі

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка на рішення Павлоградського міськрайоного суду
Дніпропетровської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року та додаткове рішення
Павлоградського міськрайоного суду Дніпропетровської
області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Тернівка про стягнення
страхової виплати за моральну шкоду, -

ВСТАНОВИЛА:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Тернівка Дніпропетровської області (далі
Фонд), звернулось з апеляційною скаргою на рішення Павлоградського
міськрайоного суду Дніпропетровської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, де ставить питання про скасування рішення суду, посилаючись на те, що
воно незаконне і необгрунтоване /а.с.41-42/. Також
Фонд звернувся з апеляційною скаргою на додаткове рішення Павлоградського
міськрайоного суду Дніпропетровської області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, посилаючись на те, що суд не повідомив про місце і
дату розгляду заяви позивача про розподіл витрат на правову допомогу /а.с.
43/.

Рішенням Павлоградського міськрайоного суду Дніпропетровської області від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені частково, з Фонду на користь позивача
стягнуто 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а в іншій частині позовних вимог відмовлено / а.с. 36-37 /. Додатковим
рішенням Павлоградського міськрайоного суду Дніпропетровської
області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року з Фонду на користь ОСОБА_1 стягнути витрати на правову допомогу в
сумі 1000
грн. /а.с. 39/

Відповідач - Фонд позовні вимоги не визнав,
оскільки Фонд невинний в заподіяні шкоди позивачу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія судців не
находить підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни рішення, з наступних підстав.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив із встановлених ним обставин про те, що позивач з ІНФОРМАЦІЯ_3 рік працював на вугільних підприємствах ВАТ „Павлоградвугілля". За час роботи в шкідливих умовах
праці він захворів професійними захворюваннями - шийна
та попереково-крижова радикулопатія з вираженими
статико-динамичними порушеннями, стійким больовим синдромом, плечолопатковий
періартоз, деформуючий артоз ліктьових та колінних суглобів.

Встановлені обставини судом першої інстанції підтверджуються - довідкою МСЭК від ІНФОРМАЦІЯ_4 року про
встановлення позивачу 50% втрати працездатності та З групи інвалідності, актом розслідування професійного захворювання; трудовою
книжкою; довідками про хвороби позивача;
поясненнями сторін та іншими матеріалами справи/а.с.6-21/.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, зокрема ст. ст. 21, 28, 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності", суд прийшов до
правильного та обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача страхову суму за моральну шкоду в
зазначеній вище сумі.

Посилання в апеляційній скарзі Фонду на відсутність вини останнього в професійному захворюванні позивача безпідставні, оскільки
обов'язок відшкодування шкоди в зазначених випадках законодавцем покладено
безпосередньо на спеціально створений для цього Фонд.

Доводи в апеляційній скарзі відповідача про відсутність медичного висновку щодо спричинення позивачу моральної шкоди не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки наявність таких висновків
не є обов'язковим для суду при вирішенні питання про відшкодування
моральної шкоди.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача про те, що Фонд не зобов'язаний відшкодувати моральну шкоду потерпілим на
виробництві згідно Закону України „Про бюджет 2006
року", оскільки дія п.27 ст.77 вказаного Закону не поширюється на спірні правовідносини про відшкодування
моральної шкоди, так як вказані позивачем професійні захворювання та
висновок МСЕК про втрату професійної працездатності мали місце до ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Доводи відповідача, приведені в апеляційній скарзі є безпідставними, до
того ж вони зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки
доказів належить суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З'ясувавши в досить повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи сторін і давши
їм правову оцінку, суд ухвалив рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди, що
відповідає вимогам закону, висновки суду досить
обґрунтовані і підтверджуються наявними в матеріалах справи
доказами та поясненнями самих сторін.

Що стосується додаткового рішенням Павлоградського міськрайоного суду Дніпропетровської області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року про стягнення з Фонду на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн. /а.с. 39/, то колегія суддів вважає необхідним вказане рішення скасувати і направити
на новий розгляд, оскільки у порушення ч.З ст.220 ЦПК країни, суд
не повідомив відповідача про місце і дату розгляду заяви позивача
про розподіл витрат на правову допомогу.

Щодо вимог позивача про відшкодування витрат на правову допомогу надану
йому адвокатом в апеляційній інстанції в сумі 2000 грн. згідно договору НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року /а.с.56-58/, колегія суддів вважає, що дані вимоги підлягають
частковому задоволенню виходячи із вимог
ст.ст. 79,84,88 ЦПК України і обсягу, поданих
адвокатом послуг позивачу, та враховуючи
обґрунтованість вартості послуг правового характеру наданих адвокатом. Колегія суддів вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 200 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛИ:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайоного суду Дніпропетровської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року залишити
без змін.

Додаткове рішення Павлоградського міськрайоного суду Дніпропетровської області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року скасувати
і направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Тернівка на користь ОСОБА_1 судові витрати на послуги
адвоката у розмірі 200 грн.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з цього часу.