Справа
№22ц-2346/07
Головуючий у 1-й інстанції:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007
року
м. Одеса

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого                            Ткачук О.О.

суддів                             Громік Р.Д. Ісаєвої Н.В.

при
секретарі
Ісаєвої Ю.С.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

встановила:

У липні 2000 року ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди.

В обґрунтування
свого позову позивачі посилались на те, що з вини відповідача ОСОБА_1,
встановленої вироком Київського районного суду м. Одеси від 29.06.2000 року по
кримінальній справі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
районі с. Ясски,
Біляївського району Одеської області, відбулося зіткнення автомобілів "ВАЗ
2106" державний
номер НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_1, та "Волью
960",державний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_2, внаслідок якого позивачам була спричинена шкода.

11 червня 2001
року Київським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення, яким позов
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був задоволений.

06 лютого 2002
року ухвалою судової палати з цивільних справ Верховного Суду України
рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 червня 2001
року було скасовано, а справа передана на новий розгляд до суду першої
інстанції.

15 березня 2004
року ухвалою Київського районного суду м. Одеси було залучено до участі у
справі у якості співвідповідача УМВС України в Одеської області.

06 травня 2004
року ухвалою Київського районного суду м. Одеси була допущена заміна
співвідповідача - УМВС
України в Одеської області, та було залучено до участі у справі у якості
співвідповідача Біляївський РВ УМВС України в Одеської області.

15 червня 2004
року рішенням Київського районного суду м. Одеси позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3
був задоволений частково. Було стягнуто з Біляївського районного відділу
управління МВС України в Одеській області на користьОСОБА_2 88 682 грн. 25 коп.
в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та 2000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди, на користь ОСОБА_3 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди.

29 червня 2005
року ухвалою судової колегії судової палати по цивільним справам
апеляційного суду Одеської області рішення Київського районного суду м. Одеси
від 15 червня 2004 року залишено
без змін.

01 грудня 2005
року колегією суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України було ухвалено рішення, згідно якого рішення Київського районного суду
м. Одеси від 15 червня 2004 року та ухвала
апеляційного суду Одеської області від 29
червня 2005 року
були скасовані. У частині задоволення позову про стягнення з Біляївського
районного відділу Управління МВС України в Одеській області шкоди та судових
витрат постановлено нове рішення про відмову у позові. У іншій частині - про
відшкодування цієї шкоди ОСОБА_1 справу направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

При новому
розгляді справи у судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_2, що
діяв від свого імені та як представник ОСОБА_3, підтримав позовні вимоги, та
просив стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 80 000 гривень,
моральну шкоду в сумі 20
000 гривень, на користь ОСОБА_3 просив стягнути моральну шкоду в сумі 100 000 гривень.

Відповідач позов
не визнав.

Рішенням
Київського районного суду м. Одеси від 06
лютого 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1
на користьОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 32 412,3 гривень, моральну шкоду в сумі 10 000 гривень, а також
судові витрати в сумі 427,
58 гривень; стягнуто на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 25 000 гривень.

На дане рішення
принесена апеляційна скарга ОСОБА_1, в якій ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у
позовним вимогах ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Заслухавши
доповідача, яка доповіла зміст оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги
та заперечення на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та
обгрунтованність рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. З 08 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої
інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст.. 10 ч.2 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яки вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.

Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Судом першої
інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 скоїв дорожньо - транспортну
пригоду у районі с. Ясски,
внаслідок якої з його вини позивачам було заподіяно матеріальну шкоду. Вина
ОСОБА_1 підтверджена вироком Київського районного суду м. Одеси від 29 червня 2000 року.

Задовольняючи
позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з того, що позивачам у
зв'язку з неправомірними діями відповідача ОСОБА_1 заподіяна матеріальна і
моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню згідно ст., ст.. 450, 440 -1 ЦК
України ( в
редакції 1963 року).

Цей висновок
суду грунтується на матеріалах справи, та на доказах, які були надані
позивачами.

Суд першої
інстанції вірно вказав в рішенні, що правовідносини між сторонами є майновими,
та немайновими, пов'язаними з майновими, та врегульовані Цивільним Кодексом
України ( в
редакції 1963 року).

Розглядаючи
спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами докази, правільно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання в
апеляційній скарзі на те, що висновок суду по розміру матеріальної шкоди    не могли ґрунтуватися на висновках судової
авто товарознавчої експертизи,

оскільки остання
проводилася в порушення п. 2
Положення про порядок проведення судової товарознавчої експертизи
транспортних засобів та Науково -
методичних рекомендацій з питань проведення товарознавчої оцінки
транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства юстиції України 1 жовтня 1999 року № 60/5 не береться
судовою колегією до уваги. Судову експертизу було призначено, та проведено
згідно діючого законодавства. Експертом при проведені експертизи досліджувалися
усі матеріали справи, експерт відповів на усі питання поставлені в ухвалі судом
про призначення експертизи, судом надана оцінка висновкам експерта, як доказу
по справі.

Інших правових
доводів апеляційна скарга не містить.

Судова колегія
вбачає, що висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам по
справі, скарга не містить доводів які б спростовували ці висновки.

Керуючись ст. 308, 313-315 ЦПК України,
судова колегія , -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Київського районного суду м. Одеси від 06
лютого 2007 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двох
місяців з дня проголошення до Верховного Суду України.