РІШЕННЯ ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

"25" січня 2007 року

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - Фащевської Н.Є. Суддів - Гурзеля І.В., Жолудько Л.Д. при секретарі - Гачинської М.В. з участю - ОСОБА_1, її представника ОСОБА_3, ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Підволочиського
районного суду від 14 грудня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору дарування та визнання права власності на жилий
будинок з господарськими будівлями

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2006
р. ОСОБА_1 звернулась у суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування її чоловіком
ОСОБА_5. відповідачці жилого будинку,
укладеного 12.04.2006 p., посилаючись на те, що вона як співвласник будинку,
підписуючи вказаний договір, помилилась щодо обставин, які
мають істотне значення, а саме: вона думала, що укладався договір довічного утримання, а після смерті
чоловіка їй стало відомо, що це був договір дарування.

Рішенням Підволочиського районного суду від 14.12.2006 р. відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про
визнання недійсним договору дарування жилого
будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1, укладеного
між ОСОБА_5. і ОСОБА_4
12.04.2006 р. та про визнання за нею права власності на дане
будинковолодіння за безпідставністю позовних вимог.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким її позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що суд
зібраним доказам дав неправильну оцінку, а саме: не врахував того, що вона,
підписуючи заяву про надання згоди на відчуження будинку, не розуміла наслідки
цих дій, їх не було роз'яснено, що цими діями вона втрачає

Справа №22а-111                                                       Головуючий у 1 інстанції - Магачевська В.Й.

Категорія 13                                                                                              Доповідач - Жолудько Л.Д.

право власності на
нього, тобто вона помилилась щодо обставин, які мають істотне значення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на
доводи, викладені в ній.

ОСОБА_4 апеляційної
скарги не визнала і пояснила, що судом повно і об'єктивно встановлені обставини
справи і ухвалено законне рішення.

Судом встановлено, що позивачка
ОСОБА_1 була співвласником будинковолодіння, розташованого в
АДРЕСА_1 на праві сумісної власності подружжя з її чоловіком ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

12.04.2006
р. ОСОБА_5. за згодою позивачки ОСОБА_1 подарував згадане будинковолодіння ОСОБА_4 - відповідачці по справі.

Апеляційним судом встановлено, що волевиявлення
учасниці правочину -позивачки ОСОБА_1 на укладення
договору дарування її чоловіком ОСОБА_5. будинковолодіння, як об'єкта права
спільної сумісної власності подружжя, не відповідало її внутрішній волі,
оскільки вона помилилась щодо обставин, які мають істотне
значення.

Розглянувши справу, перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши
пояснення учасників апеляційного розгляду
справи, колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до
часткового задоволення.

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що договір дарування будинковолодіння по АДРЕСА_1 був укладений з дотриманням
вимог закону і що позивачка не довела, що згоду на його укладення вона дала під
впливом помилки.

Колегія вважає, що з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки апеляційним судом встановлено, що
позивачка ОСОБА_1, надаючи згоду своєму чоловікові ОСОБА_5 на вчинення
договору дарування жилого будинку за надвірними будівлями відповідачка  ОСОБА_4,
помилилась щодо обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст.65 СК України, ст.ст.216, 217, 229 ч.1 ЦК України вказаний
правочин у частині відчуження ОСОБА_5. 1/2 частини жилого будинку слід визнати
недійсним, зобов'язавши відповідачку повернути позивачці 1/2 частину
спірного будинковолодіння.

Наведене згідно з вимогам ст.309 ч.1 п.3 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду і ухвалення нового рішення.

На підставі ст.ст.65 СК України,
ст.ст.216, 217, 229 ч.1 ЦК України та, керуючись ст.ст.307 ч.1 п.2; 309 ч.1 п.3; 313; 314 ч.2; 316; 317; 319; 324; 325 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 частково задовольнити. Рішення Підволочиського районного суду
від 14.12.2006 р.
скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Договір
дарування житлового будинку, укладений 12 квітня 2006 р. між ОСОБА_5
та ОСОБА_4 і посвідчений цього
ж дня приватним нотаріусом Підволочиського районного нотаріального
округу визнати частково недійсним у частині відчуження ОСОБА_5 1/2 частини житлового будинку з 1/2 частиною надвірних будівель,
розташованого по АДРЕСА_1

Зобов'язати ОСОБА_4 повернути
ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку і 1/2
частину надвірних будівель, розташованих по АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з 1/2 частиною надвірних будівель, розташованого по
АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 57 (п'ятдесят сім)
грн. 50 коп.
судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом 2-х
місяців з дня набрання ним законної сили.