У Х В А Л А

Іменем  України

27 квітня 2007 року                                                                                     м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Григор'євої Л.І.,

суддів:

Барсукової В.М.,   Балюка М.І.,

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання незаконною
бездіяльності державної виконавчої служби Карлівського району Полтавської
області (далі - державна виконавча служба) та відшкодування шкоди,  за касаційною скаргою Державного казначейства
України на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 20
вересня 2006 та рішення апеляційного суду Полтавської області від 14 грудня
2006 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2005 року позивачка звернулася до суду з
вказаним позовом, мотивуючи тим, що 4 квітня 2002 року до державної виконавчої
служби від неї надійшов виконавчий лист про стягнення на її користь з ТОВ
“Карлівський молочний переробний завод” 3061 грн. покупної ціни, 51 грн.
сплаченого нею державного мита, 60 грн. її витрат по оплаті юридичної допомоги
на підставі рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 1
березня 2002 року.

Зазначала, що виконавча служба протягом трьох років не
вчиняла дій по примусовому виконанню вказаного рішення суду, не здійснила опис
майна боржника, що призвело до неможливості виконання рішення внаслідок
ліквідації боржника.

Просила визнати незаконною бездіяльність державної
виконавчої служби по стягненню на її користь суми заборгованості та стягнути з
відповідача матеріальні збитки в сумі 3172 грн. 20 коп., відшкодувати моральну
шкоду в сумі 3000 грн., 51 грн. сплаченого держмита та 200 грн. за надану
юридичну допомогу.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області
від 20 вересня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано безпричинною бездіяльністю невиконання відповідачем
рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 1 березня 2002 року
та стягнуто з Державного казначейства Полтавської області на користь ОСОБА_1
держмито в сумі 51 грн., витрати по оплаті юридичної допомоги в сумі 200 грн. В
іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 14
грудня 2006 року рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 20
вересня 2006 року скасовано в частині стягнення з Державного казначейства
Полтавської області на користь ОСОБА_1 держмита в сумі 51 грн.,
витрат по оплаті юридичної допомоги в сумі 200 грн. та щодо відмови в
задоволенні вимог ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3172
грн. 20 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 500 грн. у відшкодування
моральної шкоди та 200 грн. за надану юридичну допомогу шляхом зобов'язання
Державного казначейства України списати у безспірному порядку на користь ОСОБА_1 вказані
суми з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі Державне казначейство України просить скасувати рішення Карлівського районного суду Полтавської області
від 20 вересня 2006 та рішення апеляційного суду Полтавської області від 14
грудня 2006 року і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи
вбачається, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права та передбачені статтею 338 ЦПК України
підстави для його обов'язкового скасування відсутні.

Керуючись
статтями 331, 332, 337 Цивільного процесуального кодексу України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

ухвалила:

Касаційну
скаргу Державного казначейства України  відхилити.

Рішення
Карлівського районного суду Полтавської області від 20 вересня 2006 року та
рішення апеляційного суду Полтавської області від 14 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 Л.І. Григор'єва

В.М.Барсукова

М.І. Балюк