УХВАЛА

іменем України

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Павліченка С.В.

суддів:   Кеміня М.П., Фазикош Г.В.

при секретарі
Довбака Т.О.

за участю ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_1, третьої особи без самостійних вимог Тячівської
державної нотаріальної контори про встановлення факту прийняття
спадщини, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на 1/4 частину спадкового майна, -

встановила:

В січні 2006 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним вище
позовом, посилаючись на те, що після смерті
його матері ОСОБА_4. в 1996 році залишилось спадкове майно, що складалось з 1/2 частини житлового
будинку з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_1

Спадкоємцями цього майна були батько ОСОБА_5, відповідачка по справі та
він.

Позивач вказував на те, що він та його батько , який постійно проживав у будинку, вступили у володіння та управління спадковим майном, а шестимісячний строк
на прийняття спадщини пропустив з поважних
причин, оскільки перебував у слідчому ізоляторі з 12 лютого 1996 по 18 листопада 1999 року.

Після звільнення з СІЗО він за свої кошти проводив
ремонт будинку, доглядав за ним, допомагав батькові по
господарству та виплачував всі витрати по догляду за ним.

07 грудня 2005 року помер батько ОСОБА_5, після
чого позивач звернувся в нотаріальну контору для подачі заяви про прийняття спадщини.

Однак, йому стало відомо, що в 2000 році батько оформив все майно на себе та в 2004 році подарував спірний житловий будинок відповідачці
ОСОБА_1, своїй дочці.

На підставі наведеного
ОСОБА_3просив встановити факту прийняття ним спадщини, після смерті
матері ОСОБА_4., скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 08.11.2000 року на ім'я ОСОБА_5 на житловий
будинок та визнати за ним право власності
на ¼ частину будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1

Рішенням Тячівського районного суду від 27 липня 2006 року відмовлено в задоволенні
позову.

Справа №. 22ц- 18/07                                                           Номер рядка статистичного звіту:    26

Головуючий у І інстанції: В.В.Чопик

Доповідач : С.В.Павліченко

2

В апеляційній скарзі представника
позивача ОСОБА_6 йдеться про скасування рішення суду
від та постановления нового рішення про задоволення
позову.

Зазначається, що судом порушено норми матеріального та процесуального
права.

Позивач ОСОБА_3в п'яте не з'явився в Судове
засідання і про причини неявки не повідомив.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач
ОСОБА_3 з дня смерті матері з 1996 року до 2006 року не вчинив жодних дій, які б свідчили про прийняття
ним спадщини після смерті матері чи наявність намірів прийняти
спадщину.

Так, позивач постійно проживав у своєму власному
будинку за виключенням періоду з 12 лютого 1996 року по 16 листопада 1999 року, коли знаходився в СІЗО УМВС України
в Закарпатській області.

В реальне володіння спадковим майном після смерті
матері не вступав і заяв про прийняття спадщини, чи продовження
строку прийняття спадщини не подавав.

Доводи апеляційної скарги щодо
фактичного вступу позивача в управління спадковим майном, / участь у ремонті та обладнання
спірного будинку/, не можна брати до уваги, оскільки такі дії вчинені за межами 6-ти місячного строку з моменту і
підтверджують лише факт допомоги батькові з боку відповідача в утриманні
спірного будинку.

Колегія судів вважає, що у позивача відсутні
встановлені ЦК України в редакції 1963 року, яким регулюються дані правовідносини, підстави для
скасування свідоцтва про право на спадщину за законом від 8 листопада 2000 року та визнання за ним права на
спадкове майно після смерті його матері в 1996 році.

Суд першої інстанції ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно
до ч.І ст. 308 ЦПК
України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без
змін.

Керуючись ст. 307, 308, 313 -
315, 317 ЦПК України, Судова палата у
цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_6відхилити. Рішення Тячівського районного суду від 27 липня 2006 року залишити без змін.

Ухвала проголошена в порядку ст. 218, 317 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її
проголошення і відповідно до ст. 326,327 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців.

Головуючий Судді