Справа 2-231/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

м. Донецьк                                                                                  14 лютого
2006 року

Будьоннівський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді                                                                   Тимченко О.О.

при секретарі                                                                       Авраменко
О.О.

за участю позивачки:                                                           ОСОБА_1.

відповідача:                                                                             ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1
року позивачка звернулася до Будьоннівського районного суду м. Донецька з
позовом до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя не
складається у зв'язку з несумісністю характерів, постійними сварками та різними
поглядами на життя.

Позивачка,
ОСОБА_1., у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги про
розірвання шлюбу й, в обґрунтування своєї позиції, пояснила, що розлад у родині
виник в результаті небажання налагодити їх спільне проживання, відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя,
постійними сварками та конфліктами. З ІНФОРМАЦІЯ_2 року шлюбні стосунки
меж нею та відповідачем припинені. Відповідач проживає окремо. Позивачка не
бажає надалі підтримувати з відповідачем сімейні стосунки. Час для примирення
просить не надавати.

У судовому засіданні відповідач, ОСОБА_2., погодився з позовом і, в обґрунтування своєї позиції, пояснив, що з ІНФОРМАЦІЯ_2
року між ним та позивачкою шлюбні стосунки припинені остаточно, внаслідок
втрати почуття кохання та порозуміння. З ІНФОРМАЦІЯ_2 року родина фактично не
існує , вони проживають окремо. Вважає, що надалі він не може підтримувати
шлюбні стосунки з позивачкою і наполягає на розірванні шлюбу. Час для
примирення просить не надавати. Суперечки
про виховання дитини та про майно врегулюють у добровільному порядку.

Вислухавши
пояснення сторін, перевіривши матеріали справи в межах заявлених позовних
вимог, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що було
підтверджено свідченням про шлюб. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 присвоєно
прізвище ОСОБА_3.

Як вбачається зі
свідоцтва про народження, мають від шлюбу дитину -ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4
року народження.

Згідно зі ст. 51  Конституції України
шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

2

Статтею 105
Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на
підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 111 Сімейного Кодексу України і роз'ясненнями постанови
Пленуму Верховного Суду України (п.5) від 31 серпня 1979 рік №8 зі змінами ,
внесеними постановами Пленуму від 24 квітня 1981 року №4, 25 березня 1988 року від 25 грудня 1992 року, при розгляді
справи про розірвання шлюбу суд зобов'язаний
вживати всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного й об'єктивного
встановлення їхніх взаємин та інших обставин справи, а також вживати всіх
заходів для примирення чоловіка та жінки.

Вислухавши пояснення сторін, оцінивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в
їх сукупності, суд визнає , що між подружжям, внаслідок розладу і конфліктів,
виникли погані стосунки, і з ІНФОРМАЦІЯ_2 року вони не проживають однією
родиною, жоден з подружжя не бажає надалі підтримувати шлюб. За таких обставин
суд дійшов до висновку про те, що спільне проживання ОСОБА_2. та ОСОБА_1. не можливе.
Беручи до уваги сформовані взаємини між подружжям, причини конфлікту,
тривалість їх спільного непроживання,
небажання кожного з них надалі підтримувати сімейні стосунки, суд вважає
, що збереження їхньої родини стало неможливим, тому позов про розірвання шлюбу
підлягає задоволенню.

При прийнятті
рішення про розподіл судових витрат суд бере до уваги ступінь відповідальності кожного з подружжя в
розпаді родини, враховує їхнє матеріальне становище , інші обставини справи та
вважає за необхідне покласти їх на ОСОБА_2.

На підставі викладеного , керуючись ст.. 51 Конституції України, ст.ст. 10,11, 60,208,209,212,213-215 ЦПК України , ст.ст. 105,
109-112 Сімейного Кодексу України,-

ВИ РІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_2
та ОСОБА_1 (ОСОБА_4), зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3 року у відділі реєстрації
актів цивільного стану Київського району м. Донецька, актовий запис  НОМЕР_1, -розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 до
доходу держави держмито у розмірі 17 грн., ОСОБА_1 від сплати даних судових витрат звільнити.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подана протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.