Справа № 2-49 24.11.2006 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

29 січня 2007 року                                                 Іванівський
районний суд Херсонської області

в особі судді Крисанової В.І.

при секретарі Кидрук О.Д.

спеціалістів ОСОБА_12 ,
ОСОБА_14
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.
Іванівка

справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6 про
відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що між мешканцями села
Першотравневе Іванівського району Херсонської області (далі - село
Першотравневе) укладено усну угоду про почергове випасання великої рогатої
худоби, що належить громадянам. 11 листопада 2006 року була черга випасати
корів ОСОБА_6, його родина найняла для випасання стада двох своїх родичів.
Ввечері, коли худобу пригнали додому у корів з»явилися ознаки захворювання:
корови крутилися, падали, качалися, поводили себе незвичайно, ревіли. До корів
був запрошений ветеринарний фельдшер ОСОБА_9, який визнав у корів отруєння та
призначив ліки, але корів вони вимушені були дорізати. Просять стягнути з
відповідача матеріальну шкоду на користь ОСОБА_1 в сумі 5000 грн., на користь
ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - по 2500 грн.

В якості
співвідповідачів по справі притягнуто ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які випасали корів.

В судовому
засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. підтримали свої
вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, доповнивши їх
тим, що від дорізу корів ОСОБА_1 одержав дохід в сумі 1 380 грн., ОСОБА_2 - 380
грн., ОСОБА_4 - 480 грн., ОСОБА_5. - 1 580 грн., ОСОБА_3 - 10 грн.

Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 позов не визнали.

Відповідач
ОСОБА_6. пояснив, що він корів не випасав, його вини у загибелі корів немає.

Відповідач ОСОБА_7, допитаний в судовому засіданні як свідок, пояснив, що
11 листопада 2006 року він разом з ОСОБА_8 прийняв на випасання корів від
мешканців села Першотравневе, в тому числі і від позивачів. В стаді
було близько 100 голів корів, випасання корів здійснювалось на території
колишньої ферми, біля току. Близько 40 голів корів із стада через отвір в
огорожі із залізобетонних плит пройшли на територію току і випасались за
фуражним складом. Коли він їх побачив там, то відразу ж вигнав. Тік належить приватному
підприємцю. Про те, що на току є травлене насіння йому відомо, так як він раніше працював там. Він не бачив щоб
корови на току їли насіння гірчиці.

Відповідач ОСОБА_8, допитаний судом в якості свідка пояснив, що він разом з
ОСОБА_7 прийняв на випасання корів від позивачів 11 листопада 2006 року,
при випасанні він бачив, як приблизно 40 голів корів зайшли на тік і випасались
там біля

зерноскладу.
Обов'язки по випасанню у нього з ОСОБА_7
були розділені, відповідно до яких
виганяти корів з току повинен був ОСОБА_7, що він і зробив. Йому відомо, що випасати
корів на току неможна.

Заслухавши
пояснення сторін та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що
позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 11 листопада 2006 року чотири голови
корови, власниками яких є ОСОБА_1, ОСОБА_5., ОСОБА_3, ОСОБА_2,
після випасання отруїлися і були вимушено забиті (а.с. 5-6); станом на 1 січня
2006 року в підсобному господарстві ОСОБА_1 рахувалось дві корови ОСОБА_2.,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - по 1 корові (а.с. 35,61,87,113), вартість однієї
корови на території села Першотравневе,
Іванівського району Херсонської області становить 2500 грн. (а.с. 178).

Свідок ОСОБА_10
підтвердила, що відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 11 листопада 2006 року випасали
корів на току.

Із пояснень
свідка ОСОБА_9 видно, що він раніше працював ветфельдшером і тому 12 листопада 2006 року до нього звернулись
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_1 з приводу
захворювання корів. Всі корови були дорізані, в їх шлунках виявлено зерно
гірчиці. Він та ветеринарний лікар ОСОБА_11
оглянули всіх корів, ходили на тік, де випасались корови і виявили там насіння
гірчиці.

Відповідно до
акту від 16 листопада 2006 року комісія з участю спеціалістів Іванівської районної державної ветеринарної
медицини працівників ветеринарної медицини ОСОБА_11, ОСОБА_12 провела обстеження 6 голів корів, які належать
мешканцям села Першотравневе ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1,
ОСОБА_13 При огляді забитих корів було виявлено переповнення шлунку насінням
гірчиці, встановлено попередній діагноз -
отруєння корів насінням гірчиці, який підтвердився після направлення
вмісту шлунку та проби зерна відходів з току села Першотравневе на дослідження в Нижньосірогозську міжрайонну
державну ветеринарну лабораторію (а.с. 180).

Спеціаліст
ОСОБА_14 суду роз'яснила, що насіння гірчиці для згодовування тварин не
застосовується, якщо корова з'їла насіння гірчиці і не вирвала її, то в шлунку
під дією тепла та вологи відбувається розпад, внаслідок чого виробляється
гірчичне масло, яке подразнює шлунок,
викликає больову реакцію, попадає в кров, після чого в організмі корови відбуваються
незворотні процеси, корова гине від задухи.

Спеціаліст
ОСОБА_12 роз'яснив, що виклик в село Першотравневе до ветеринарної лікарні
надійшов після дорізу корів, ветеринарний лікар ОСОБА_11 оглянув всіх дорізаних
корів і прийшов до висновку, що корови потруїлися насінням гірчиці, яке виявлено в шлунках дорізаних корів. ОСОБА_11 з'ясував, що корови випасалися на току, де знаходиться
насіння гірчиці. На підставі проведеного ОСОБА_11 обстеження був складений акт
від 16 листопада 2006 року.

Із результату
дослідження за НОМЕР_1, проведеного Нижньосірогозською
районною державною лабораторією ветеринарної медицини, видно, що мешканцем
села Першотравневе ОСОБА_1 доставлена проба насіння гірчиці, яке є токсичною
культурою, що обумовлена ефірним гірчичним маслом, воно з'являється при
розчепленні в шлунку, під дією вологи та тепла. Гірчичне масло діє місцево
викликаючи сильне подразнення (підвищена больова реакція, запалення), після
всмоктування в кров викликає відмову
легень, тварина гине від задухи та відмови роботи серця (а.с. 6).

Згідно ст. 526
ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд вважає, що в
судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що відповідачі ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 з одного боку, а позивачі з іншого боку

уклали між собою договір випасання корів, що відноситься
до цивільно-правових угод незаборонених законом, які породжують цивільні права
і обов»язки.

Відповідачі свої
зобов'язання по договору випасання корів належним чином не виконали, за
коровами не дивилися, в результаті корови зайшли на територію току, наїлися там
насіння гірчиці та отруїлися.

Суд вважає, що
відповідати за неналежне виконання зобов'язання повинні особи, які випасали
корів, тобто ОСОБА_7 і ОСОБА_8

Як установлено в
судовому засіданні випасання корів в селі Першотравневе здійснюється по черзі,
11 листопада 2006 року черга випасати корів була відповідача ОСОБА_6, але для
виконання цієї роботи родиною ОСОБА_6 були запрошені родичі ОСОБА_7 та ОСОБА_8  Таким чином, ОСОБА_6. вибув із учасників
попередніх відносин по випасанню корів, він договір на випасання корів з
позивачами не укладав і корів не випасав, що означає заміну особи в
зобов'язанні та тягне за собою перехід прав і обов'язків від попередньої
сторони в договорі, якою є ОСОБА_6. до осіб, які його замінили - ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 Суд не приймає до уваги заперечення
відповідачів в тій частині, що вони не укладали договору з позивачами, в
заподіянні матеріальної шкоди позивачам немає їх вини, так як вони
спростовуються зібраними по справі доказами.

Суд також не
погоджується з запереченнями відповідачів щодо акту від 16 листопада 2006 року (а.с. 180) і приймає його до уваги, так
як він не суперечить іншим, представленим доказам, складений після одержання
дослідження Нижньосірогозької міжрайонної державної ветеринарної
лабораторії.

При визначенні
розміру заподіяної шкоди, суд враховує, що вартість однієї корови в місцевості,
де проживають позивачі становить 2 500 грн. та те, що від вимушеного забою
корів ОСОБА_1 одержав дохід в сумі 1380 грн., ОСОБА_2 - 380 грн., ОСОБА_4 -480
грн., ОСОБА_5. - 1 580 грн., ОСОБА_3 - 10 грн.

Оскільки позов
підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивачів підлягають
стягненню і всі понесенні ними судові витрати

На підставі викладеного та керуючись ст.213, 215 ЦПК України, п.1 ч. 2 ст.
11, ч. 1 ст. 509, ст.510, ч. 1 ст.513,ст.520, ст. 542-543 ЦК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про відшкодування
матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_7, ОСОБА_8 матеріальну шкоду, заподіяну неналежним виконанням
зобов'язання по договору випасання корів, на користь ОСОБА_1 в сумі 3 620 (три
тисячі шістьсот двадцять) гривень, на користь ОСОБА_2 в сумі 2 120 (дві тисячі
сто двадцять) гривень, на користь ОСОБА_3 в сумі 2 490 (дві тисячі чотириста
дев'яносто) гривень, на користь ОСОБА_4 в сумі 2 020 (дві тисячі двадцять)
гривень, на користь ОСОБА_5 в сумі 920 (дев'ятьсот двадцять) гривень та на користь
кожного судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 51 (п'ятдесят одна)
гривня, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30
(тридцять) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження до
Іванівського районного суду Херсонської області протягом десяти днів з
дня проголошення рішення та апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя: