Справа
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

14 лютого 2007 року                                                м. Харків

Дзержинський
районний суд м. Харкова у складі: Головуючого -
судді РУДНЄВОЇ О.О.

При секретарі ДОЛГАНШІЙ Н.М.,МОМОТ К.О.,ДОЛГАНІШЙ
Н.М. Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського
районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ДО
Сільськогосподарського Виробничого Кооперативу (СВК) "Харківовочпром"
про стягнення майнового паю, стягнення заборгованості за користування орендним
майном, стягнення судових витрат по сплаті державного мита в сумі 1700,00 гривень та
вартості судової експертизи в сумі 1089,50 гривень, зустрічним позовом Сільськогосподарського Виробничого
Кооперативу (СВК) "Харківовочпром" до ОСОБА_1 про визнання договору оренди
паю недійсним ,-

УСТАНОВИВ: Позивач звернувся до
суду з цим позовом 04.05.2005
року, позовні вимоги були позивачем відповідно уточнені 11.06.2006 року, 06.11.2006 року, 17.01.2007 року.. Відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом
30.05.2006 року Позивач за
первісним позовом та його представники за дорученням ОСОБА_2та ОСОБА_3 позовні
вимоги підтримали в повному обсязі зустрічний позов не визнали в повному
обсязі, представник відповідача за первісним позовом за дорученням Монагарова
О.Я. позовні вимоги визнала частково, а саме, в частині сплати орендної плати
за користування орендним майном, представник відповідача за дорученням
Михайлюков В.В. позовні вимоги не визнав в повному обсязі, проти задоволення
позову заперечував, наполягав на задоволенні зустрічного позову щодо визнання
договору оренди недійсним.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного:

На підставі рішення установчих
загальних зборів від 17.01.2000
року(арк..справи 22-28)
позивач став членом СВК "Харківовочпром", передавши кооперативу
земельний пай та надавши додатковий пай і єдиний вступний внесок у розмірі 100 гривень 00 копійок.

Вартість вступного майнового паю складає 70 000 гривень,
вартість додаткового майнового паю складає 54,8 тис. гривень. В протоколі загальних зборівНОМЕР_3 вказано,
що позивач є членом кооперативу з правом рішаючого голосу.

25 лютого 2000 року між позивачем і відповідачем укладено договір оренди
додаткового майнового паю(арк..справи 29),
на підставі з п.3.3 якого орендатор винен сплачувати орендодавцю орендну
плату у розмірі 30,00 гривень
за кожну тисячу майнового паю ,з встановленим обсягом орендної плати 1643,25 гривень за рік.

СВК "Харківовочпром"
створено шляхом перетворення Колективного сільськогосподарського підприємства
"Харківплодовочпром" і він є правонаступником останнього, що підтверджується п.1.1. Статуту СВК
"Харківовочпром"(арк. .справи 6-21),

2

СВК "Харківовочпром" зареєстровано в
виконкомі Харківської міської ради(реєстраційна справа 04059243 Ю0016860 від 19.01.2000 року.

Згідно вимог ст..5,1 Статуту для забезпечення діяльності підприємства утворено
пайовий фонд в розмірі 2112,8
тис. гривень.

Пайовий внесок основний і
додатковий зроблено позивачем шляхом передачі
кооперативу майнових паїв без виділення майна в натурі.

На підставі ст..41 Конституції України право власності в Україні є непорушним
та складається з права володіння, права користування та права розпорядження
майном.

На підставі ст..12,13
Закону України "Про власність" право власності в Україні
складається з права користування, права володіння та права розпорядження майном. Позивач за первісним позовом ОСОБА_1
набув права власності на законних підставах.

На підставі ст..48,50 Закону України "Про власність" власник має
право вимагати захисту порушеного права в судовому порядку.

На підставі Указу Президента України від 03.12.1999 року № 1529/99(арк..справи
201-203) з метою
забезпечення державної аграрної політики ,
прискорення реформування та розвитку аграрного
сектору економіки на засадах приватної власності, відповідно вимог частини4
ст.13 та ст.. 102 Конституції України було забезпечено
право вільного виходу всім членам колективних сільськогосподарських підприємств
з цих підприємств із земельними частками(паями) і майновими паями та створення
на їх основі приватних (приватно-орендних підприємств), сільських (фермерських)
господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших
суб"єктів господарювання, заснованих на приватній власності.

На підставі Указу Президента
України від 29.01.2001 року № 62/2001(арк..справи 204-205) порушення майнових прав колишніх
членів колективних сільськогосподарських підприємств визнано неприпустимим.

На підставі ст.1 Закону України
"Про сільськогосподарську кооперацію"-пай -майновий внесок члена кооперативу
у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється
шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також
земельної ділянки. Додатковий пай -внесок члена кооперативу понад обов'язків
пай, який передається їм за власним бажанням до пайового фонду..

На підставі
ст.3 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" кооперативи
створюються і здійснюють свою діяльність за такими принципами: як, насамперед,
добровільність членства фізичних і юридичних осіб в кооперативі та безперешкодний вихід з нього. На підставі ст.. 10 Закону України "Про сільськогосподарську
кооперацію" членство у кооперативі припиняється у разі добровільного виходу з кооперативу. На підставі
ст.1 1 Закону України "Про
сільськогосподарську кооперацію" член кооперативу має право на одержання
паю у разі виходу з кооперативу в порядку і термін визначений
статутом кооперативу.

Ст.. 14 вищевказаного Закону України
регламентує ,що до компетенції загальних зборів відноситься тільки вирішення
питання щодо прийняття до кооперативу нових членів, щодо прямої вказівки
Про прийняття рішення щодо виходу членів кооперативу з кооперативу загальними
зборами ,Закон це не передбачив, а вніс до компетенцію загальних зборів
вирішення інших питань, пов'язаних з статутною діяльністю кооперативу.

На підставі ст..20 Закону України "Про сільськогосподарську
кооперацію" від 17.07.1997
року з доповненнями та змінами до нього, кооператив є власником будівель,
споруд, грошей, майнових внесків його членів, виготовленої ним продукції,
доходів, одержаних від її реалізації та іншої діяльності, передбачених статутом
кооперативу, а також іншого майна,
придбаного на підставах, не заборонених законом. Право власності на землю може набуватися кооперативом шляхом внесення
до пайового

3

фонду земельних ділянок його засновниками
та членами, а також придбаних земельних ділянок за договорами купівлі - продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами
відповідно Земельного Кодексу України.

На підставі вимог ст..20 Закону
України "Про сільськогосподарську кооперацію"
право власності позивача за первісним позовом на основний і додатковий пай(майнові
права) перейшло до відповідача.

Таким чином позивач за первісним
позовом ОСОБА_1 позбавився права власності на законних підставах, передавши основний та
додатковий майновий пай без виділення майна в натурі відповідачу.

Згідно вимог ст..25 Закону України "Про сільськогосподарську
кооперацію" у разі виходу з кооперативу фізична чи юридична особа має
право на отримання майнового паю натурою, грішми або за бажанням, цінними
паперами відповідно до його вартості на момент виходу , а земельної
ділянки - в натурі
(на місцевості). Термін та інші умови отримання
паю встановлюються статутом кооперативу, при цьому термін отримання паю не
може перевищувати двох років, а відлік цього терміну починається з першого
січня року, що наступає після моменту
виходу(виключення) з кооперативу.

На підставі
ст..6.10 Статуту сільськогосподарського виробничого кооперативу "Харківовочпром",
затвердженого на загальних зборах членів кооперативу протокол НОМЕР_3 при
виході члена кооперативу з кооперативу йому виплачується частка майна
кооперативу, пропорційно його частці у пайовому фонді. Оплата проводиться не
пізніше, чим за місяць, після затвердження звіту за рік, в якому член кооперативу
вийшов з кооперативу. На вимогу члена кооперативу та за угодою кооперативу майнова частка може бути повернена
повністю або частково в натуральному вигляді", у зв"язку з
введенням в дію Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію",
рішенням загальних зборів членів кооперативуНОМЕР_3 було прийнято зміни до
Статуту кооперативу, на підставі з якими п.6.10 Статуту було викладено в
наступній редакції "При виході члена з кооперативу, йому виплачується вартість частки майна Кооперативу, пропорційно
його частині в пайовому фонді. Оплата частки паю проводиться у термін,
який складає більше двох років. Відлік цього терміну починається з 1 січня року, що
наступає з моменту виходу(виключення члена з кооперативу. На вимогу члена та за
угодою Кооперативу майнова частка може бути повернена повністю або частково у
натуральній формі.

На підставі п.15.2 Статуту СВК
"Харківовочпром" до компетенції загальних зборів віднесено
затвердження рішення правління (голови правління) про прийняття, вивід та виключення з членів кооперативу, на
підставі ст.. 16.1 Статуту до компетенції правління
кооперативу віднесено внесення на затвердження зборів рішень про прийняття до
кооперативу нових членів та припинення членства.

Позивач
ОСОБА_1 22.12.2004 року звернувся до кооперативу з
заявою про вихід з членів кооперативу(арк..справи 30), проти чого відповідач не заперечував, факт
отримання заяви знайшов своє підтвердження в доказах ,досліджених судом.

Судом неодноразово роз"яснені учасникам процесу вимоги ст..ст.. 15,30,62 ЦПК України 1963 року, вимоги ст..ст..
10,11,60 ЦПК України 2004 року, на підставі з якими докази по
справі надаються тільки сторонами ,а судом тільки оцінюються.

Суд вважає,
що відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом
свої доводи належними доказами суду довів частково, тільки в частині обґрунтування недійсності договору оренди
додаткового майнового паю.

Також суд вважає, що позивач за
первісним позовом ОСОБА_1 свої доводи щодо
обгрунтованості позовних вимог належними доказами суду довів частково.

Суд критично відноситься до
ствердження відповідача за первісним позовом СВК "Харківовочпром" про
ті обставини, що на підставі вимог ч 3
ст.29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних чи фізичних
осіб- підприємців" від 15
травня 2003 року,
який набув чинності з 01
липня 2004 року , заява фізичної
особи із складу

4

засновків(учасників) повинна бути нотаріально посвідчена і тому відповідач
не зміг своєчасно вирішити питання про виключення позивача з членів
кооперативу, бо відповідач свої вимоги щодо надання нотаріально посвідченої
заяви про вихід з кооперативу позивачу не
довів, належних доказів виконання вимог законодавства з цього питання
суду не надав.

Суд вважає, що відповідач за
первісним не сумлінно ставився до розгляду заяви позивача за первісним позовом , та штучним чином
затягував розгляд заяви позивача про вихід
з членів кооперативу ,бо на підставі п.15.4 Статуту кооперативу збори
проводяться щорічно- після закінчення фінансового року. Вони також можуть
скликатися позачергово за рішенням правління кооперативу або з ініціативі не
менше третини членів кооперативу.

Загальні збори кооперативу протокол НОМЕР_2 ( про які повідомляє голова правління кооперативу
-арк.справи 261), на яких
було вирішено питання про виключення позивача з членів кооперативу відбулися
несвоєчасно, бо на підставі вимог ст.. 14 Закону України "Про сільськогосподарську
кооперацію" на загальних зборах затверджується річний звіт кооперативу
та баланс кооперативу, з наданого суду як
докази по справі примірника протоколу загальних зборів від 06.05.2005 року
вбачається, що при проведенні зборів укладено протокол НОМЕР_1, а не НОМЕР_2 ,як указав
голова правління в своїх поясненнях (арк.справи 67-73), на цих загальних членів кооперативу річний звіт
кооперативу та баланс кооперативу затверджено не було. На загальних зборах було
прийнято рішення (мова оригіналу)-арк.69 "после обсуждения было решено отчет
председателя кооператива Агаркова А.Е. и содокладчиков ОСОБА_4и ОСОБА_5 принять к сведению и потребовать от них
направить все усилия на выполнение поставленных задач».

Суд
виходить з наступного: в матеріалах справи є витяг з протоколу від 06.05.2005 року(арк..справи42-44),
протокол загальних зборів від 06.05.2005
року без номеру (арк..справи 48-51)
та протокол загальних зборівНОМЕР_1(арк..справи 67-73), що свідчить про
ті обставини, що станом до 06.05.2005
року в кооперативі були проведені
загальні збори до 06.05.2005 року, бо мав місце протоколНОМЕР_3 загальних
зборів, на яких питання про вихід позивача ОСОБА_1 поставлено на розгляд не
було, що, насамперед, свідчить про несумлінність та штучне затягування розгляду
цього питання та затвердження його загальними зборами своєчасно.

Пояснень з
цього питання представника відповідача за первісним позовом за дорученням
надати суду не зміг, протокол НОМЕР_3 за 2005
рік суду надано не було.

Суд критично відноситься до
пояснень відповідача за первісним позовом з того
питання ,що на підставі ст..6 Закону України "Про
сільськогосподарську кооперацію" вихід члену кооперативу з
кооперативу відповідним чином належить зареєструвати як зміни до Статуту, бо
при розгляді питання про внесення змін до Статуту 06.05.2005 року протокол
НОМЕР_1 питання
про внесення змін до Статуту щодо виходу з кооперативу члена кооперативу
ОСОБА_1 загальними зборами не розглядалося, а було розглянуто питання про
внесення змін до Статуту, але про виключення ОСОБА_1 з членів кооперативу питання не розглядалося, що підтверджується витягом
з протоколу від цієї дати(арк..справи 42-44), відомості про прийняття рішення про виключення
з"явилися пізніше в протоколі НОМЕР_1 (арк.справи 67-73), який надано суду
19.07.2005
року. Суд виходить також з тих обставин, що ні
копія цього протоколу, ні копія протоколу НОМЕР_1
,що залучена судом до матеріалів справи (арк..справи 272-277) не відповідають
а ні за змістом, а ні за кількістю аркушів протоколу без номеру ,який надав
відповідач за первісний позовом суду і який залучено до матеріалів справи
(арк..48-51), що, насамперед, свідчить про ті обставини, що відповідач
за первісним позовом мав намір ввести суд в оману на підставі підроблення
тексту протоколу та його виготовлення тільки після
витребування тексту протоколу на підставі ухвали суду.

5

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що
відповідач за первісним позовом мав можливість своєчасно розглянути питання про
вихід ОСОБА_1 з членів кооперативу на
підставі його заяви, але навмисно затягував термін розгляду заяви, бо
правлінню на підставі Статуту надано право розгляду заяви з наступним
затвердженням рішення правління на загальних зборах.

Таким чином, суд вважає обгрунтованими доводи
представників позивача за дорученням
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в тій частині, що відповідач СВК "Харківовочпром"
навмисно не вирішував питання про своєчасне виключення позивача з членів
кооперативу, бо виключення позивача з членів кооперативу покладало на
відповідача обов'язки виконати вимоги п.б.110.Статуту та сплатити йому
своєчасно пайові внески.

Суд критично відноситься до ствердження представників
позивача за первісним позовом ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 що до тих обставин, що відповідач за первісним позовом мав
можливість звернутися з зустрічним позовом тільки під час попереднього розгляду
справи, як це передбачено ст..ст..123,124 ЦПК України від 18.03.2004 року, який введено в дію з 01.09.2005 року. Суд ураховує ті обставини, що справа надійшла в провадження суду 04.05.2005 року, тобто до
введення в дію ЦПК України 2004 року, попередній розгляд по справі не проводився, а на
підставі ст.. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, до
способів захисту цивільних справ та інтересів віднесено визнання правочинів
недійсними. Суд вважає зустрічний позов по справі таким, що підлягає розгляду
на загальних заставах.

При розгляді справи суд вважає, що правовідносини між
сторонами є продовженими тому на підставі ст..5 Цивільного Кодексу України, який введено в дію з 01.01.2004 року ці
правовідносини винні регулюватися Цивільним Кодексом України 2003року.

На підставі висновку судово-економічної
експертизи № 5666 від 21.08.2006 року
(арк..справи 226-229) вартість
додаткового майнового паю встановити не є можливим, вартість частки майна
ОСОБА_1 пропорційно частині в пайовому фонді кооперативу
на дату звернення з заявою про вихід із СВК "Харківовочпром" складає 167,9 тис,
гривень, вартість орендної плати складає 3835,75
гривень.

Виходячи з
вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача за первісним позовом
ОСОБА_1 викладені в додатковій позовній заяві від 17.01.2007 року
щодо стягнення з відповідача за первісним позовом 167,9 тис. гривень
вартості частки його майна пропорційній його частці в пайовому фонді
кооперативу є обгрунтованими та такими ,що підлягають задоволенню в цій
частині, таким чином суд вважає, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 від
позовних вимог про стягнення додаткового майнового паю відмовився, що підтримав
позивач за первісним позовом та його представники за дорученням в судових
дебатах.

При розгляді зустрічної позовної заяви суд виходить з
наступного:

На підставі ст..759 Цивільного
Кодексу України за договором найму(оренди)
наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування
за плату на певний строк.

На підставі ст..760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка
визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при
неодноразовому використанні (неспоживча річ).

Законом
можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові
права.

На підставі ст..761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або
особа, якій належать майнові права.

6

На підставі ст..792 ЦК України за договором найму(оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві
земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за
плату.

Позивач за первісним позовом
ОСОБА_1 передав відповідачу за первісним позовом додатковий майновий пай ( земельну
ділянку) на суму 54,8 тис.
гривень, але ,як судом викладено вище в мотивувальній частині ,на підставі ст..20 Закону України
"Про сільськогосподарську кооперацію" від 17.07.1997 року з
доповненнями та змінами до нього, кооператив є власником будівель, споруд,
грошей, майнових внесків його членів, виготовленої ним продукції, доходів,
одержаних від її реалізації та іншої діяльності, передбачених статутом
кооперативу, а також іншого майна,
придбаного на підставах, не заборонених законом. Право власності на землю
може набуватися кооперативом шляхом
внесення до пайового фонду земельних ділянок його засновниками та
членами, а також придбаних земельних ділянок за договорами купівлі - продажу,
дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами відповідно Земельного
Кодексу України. Таким чином, станом на
укладення договору оренди додаткового паю, позивач за первісним позовом
ОСОБА_1 не був ні власником паю ні власником майнових прав, бо передав пайовий
внесок і додатковий пайовий внесок в СВК "Харківовочпром"
добровільно.

На підставі ч 1 ст.229 ЦК України
"якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають
істотне значення, такий правочин може бути визнаним
судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та
обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її
цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо
мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків встановлених
законом."

Таким чином, суд вважає, що вимоги
відповідача за первісним позовом, позивача
за зустрічним позовом СГВК "Харківовочпром" в тій частині, що договір
оренди додаткового майнового паю є недійсним обгрунтовані, бо договір
оренди між позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 та відповідачем за первісним
позовом СВК "Харківовочпром" не можна було укладати, бо станом на
укладання договору оренди 25
лютого 2000 року
(арк..справи 29) ОСОБА_1
не був власником додаткового майнового паю чи майнових прав на нього, бо
передав додатковий майновий пай у власність СВК "Харківовочпром" на
підставі установчого договору членів сільськогосподарського виробничого
кооперативу "Харківовочпром" від 17.01.2000 року (арк.хправи 22-28).

На підставі чого, суд вважає, що
зустрічні позовні вимоги СВК "
Харківовочпром" є обґрунтованими та підлягають задоволенню, договір
оренди додаткового майнового паю від 25.02.2000
року належить визнати недійсним, бо при його укладанні сторони помилилися
щодо обставин ,які мають істотне значення.

У
зв"язку з вищевикладеним суд вважає, що позовні вимоги позивача за
первісним позовом ОСОБА_1 щодо стягнення орендної плати на підставі договору від 25.02.2000 року є
безпідставними та задоволенню не підлягають, в цій частині позовних вимог щодо
стягнення орендної плати в розмірі 3835,75
гривень за період з 01.01.2003
року до 02.05.2005 року
слід відмовити.

На підставі вищевикладеного,
дослідивши докази по справі в їх сукупності,
суд вважає позовні вимоги позивача за первісним позовом ОСОБА_1 часткового
обгрунтованими та такими ,що підлягають задоволенню частково.

Позовні вимоги СВК
"Харківовочпром" по зустрічному позову суд вважає такими, що
підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст..ст.79,88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з СВК
"Харківовочепром" судові витрати , які понесені сплатою судового збору в сумі 1700,00 гривень та сплатою за проведення судово-економічної
експертизи в сумі 1089,50 гривень.

7

На підставі ст..81 ЦПК України суд вважає необхідним
стягнути з СВК "Харківовочепром" на користь держави 30,00 гривень за
інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду.

Керуючись ст..ст..10,11,60,79,81,88,209,212,214,215 ЦПК України, ст..41 Конституції
України ст..ст..12,13,48,50
Закону України "Про власність",ст..ст..1,3,10,11,14,20,25 Закону
України "Про сільськогосподарську кооперацію", ст..ст..5,16,229,759,760,761,792 Цивільного
Кодексу України , п.6.10,15.2,16.1
Статуту Сільськогосподарського Виробничого Кооперативу
"Харківовочпром",-

СУД      ВИРІШИВ: Позовні вимоги ОСОБА_1 визнати
частково обгрунтованими та задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу
"Харківовочпром" на користь ОСОБА_1 вартість частки майна ОСОБА_1 в СВК
"Харківовочпром" пропорційну його внеску у пайовому фонді
Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Харківовочепром" в
розмірі 167 900,00 гривень
(тисяч сто шістдесят сім дев'ять сот
гривень 00 копійок).

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу
"Харківовочпром" на користь ОСОБА_1 судові витрати, які понесені сплатою державного мита(судового збору) в сумі 1700,00 гривень(одна тисяча сімсот гривень 00 копійок) та судові
витрати ,які понесені сплатою вартості судово-економічної експертизи в сумі 1089,50 гривень(одна
тисяча вісімдесят дев'ять гривень 50
копійок).

В
частині стягнення 3853,75
гривень заборгованості по договору оренди додаткового
майнового паю за період з 01.01.2003 року до 02 05.2005 року ОСОБА_1 ВІДМОВИТИ.

Зустрічний
позов Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Харківовочпром"
визнати обґрунтованим та задовольнити ти в повному обсязі, договір оренди
додаткового майнового паю від 25.02.2000
року між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським виробничим кооперативом
"Харківовочепром" ВИЗНАТИ НЕДІЙСНИМ.

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу
"Харківовочпром" судові витрати за інформаційно - технічне
забезпечення судового розгляду в сумі 30,00
гривень на користь держави.

Головуючий, суддя                                                           О.О.РУДНЄВА

Рішення
виготовлено суддею особисто в нарадчій кімнаті.

Суддя                                                                                   О.О.РУДНЄВА

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного Суду Харківської області через Дзержинський
районний суд м. Харкова шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня
проголошення та шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20-ти днів після
цього за подачею її копії безпосередньо до Апеляційного Суду Харківської
області або у порядку, передбаченому ч 4
ст.295 ЦПК України.