Справа
РІШЕННЯ

іменем       України

31.01.2007  р.                                                                                                           м.   Саки

Сакський  міськрайоний  суд
Автономної  Республіки  Крим
у  складі:

головуючого  судді  -  Романюк  Є.В.

з  секретарем           -  Савицькой
О.О.

розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні  у
м.   Саки  цивільну
справу  за  позовом
ОСОБА_1  до
Оріхівської  сільської  Ради
про  визнання  права
власності,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду З позовом про визнання права власності на спадкове
майно, мотивуючи свої вимоги наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабця -
ОСОБА_2 , якій до смерті належало майно у вигляді жилого будинку за
адресою: АДРЕСА_1;
інших спадкоємців на вказане спадкове майно не має;
вказане спадкове майно вона фактично прийняла, використовує та обслуговує його.
Задля визначення правого статуту спадкового майна, оформлення права власності
на спадкове майно та реалізації своїх прав власника майна, просить суд визнати
за нею право власності на спадкове
майно.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
заявлені позовні вимоги підтримала у повному
обсязі  у  відповідності
до  вищевикладенного.

Представник відповідача Оріхівської сільської Ради про
місце та час розгляд справи у судовому засідані був повідомлений належним чином
і у строки згідно судових повісток, однак, у судове засідання не з'явився без поважних
причин,
про причини неявки суд не повідомив, заперечення проти
позову суду не надав, у зв'язку з чим згідно ст. 224 ЦПК України,   суд  ухвалює
рішення,  розглядаючи  справу
у  заочному  порядку.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши і дослідивши
письмові матеріали справи, судом
встановлено  наступне.

Як передбачено ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У
відповідності до ст. 59
ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування. Стаття 60 ЦПК України передбачає,
що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно до вимог чинного законодавства України, правовий
режим власності, порядок придбання права власності, а також права володіння,
користування і розпорядження майном визначаються  законами.

Як передбачає ст. 41 Конституції
України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатми своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право
приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної
власності  є  непорушним.

Як передбачено ст. 316 ЦК України,
правом власності є право особи на річ (майно), яке  вона  здійснює
відповідно  до  закону
за  своєю  волею,
незалежно  від  волі
інших  осіб.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1
є онукою ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1

Судом також встановлено, що ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1, до смерті належало
майно у вигляді жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1;   інших  спадкоємців
на  вказане  спадкове
майно  не  має.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадок за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, що
були зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті,   та
переживши  його  подружжя
та  батьки.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, що постійно мешкав з спадкодавцем на момент
відкриття спадку, вважається таким, що прийняв спадок, якщо у період  строку,
встановленого  ст.   1270  ЦК,   він  не
заявив  про  відмову
від  нього.

Як вказано у ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадку встановлюється строк у шість місяців, який починається з
моменту відкриття спадку. Якщо виникнення у особи права на спадок залежить від
неприйняття спадку або відмову від його прийняття іншими спадкоємцями, строк
для прийняття їм спадку встановлюється у три місяці з моменту неприйняття  іншими
спадкоємцями  спадку  або
відмови  від  його
прийняття.

Судом беззаперечно встановлено, що позивач ОСОБА_1 фактично прийняла спадкове майно,   використовує  його  та
несе  витрати  у  зв'язку  з  його
використанням.

Згідно ст. 392 ЦК України власних
майна може звернутися з позовом про визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі  втрати
їм  документа,   що
засвідчує  його  право
власності.

Таким чином, на підставі досліджених у судовому засіданні
доказів, враховуючи, що спір по вказаному майну між іншими особами відсутній,
доказів неправомірності володіння позивачем вказаним майном і порушення
майнових інших осіб під час судового розгляду справи  не
встановлено,   суд  приходить
до  висновку  про
задоволення  позову  у
повному  обсязі.

На підставі викладеного, згідно ст. 41 Конституції України, ст. 316, 392, 1261, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 14, 60, 208-209, 212, 214, 224 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов  задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на жилий будинок у цілому літ. "А" (загальною площею 58,5 кв.м., жилою площею 31,4 кв.м.) з усіма господарчими спорудами: літня кухня - літ. "Б", сарай - літ. "В",
сарай -
літ. "Г", убиральня літ. "У",
огорожі, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду АРК
через Сакський міськрайсуд шляхом подання заяви про оскарження протягом 10 днів
з дня проголошення рішення, а апеляційної
скарги  протягом    20  днів  після
подання  заяви  про
оскарження  рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою  протягом  10  днів  з  дня
отримання  його  копії.