Справа № 22-102007 рік                                                Головуючий у 1 інстанції  Троян Л.Г.
Категорія 31                                                                            Суддя-доповідач Кочегарова Л.М.
РІШЕННЯ

Іменем України

16  січня     2007
року  колегія  суддів
судової  палати  у
цивільних  справах апеляційного
суду Донецької області в складі:

головуючого
Ігнатолі Т.Г. суддів Власенко Л.І., Кочегарової Л.М. при секретарі
Лепеха А.С. розглянувши    у відкритому
судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом Відкритого акціонерного
товариства „Великоанадольський вогнетривкий комбінат" (далі ВАТ
"Великоанадольський вогнетривкий комбінат") до ОСОБА_1, ОСОБА_2,   ОСОБА_3,
Волноваського районного управління праці та соціального захисту населення
(далі Волноваське УТСЗН), відділу
освіти   Волноваської   районної
державної   адміністрації,   Володимирівської селищної ради про стягнення
заборгованості за комунальні послуги за апеляційними скаргами   ВАТ
"Великоанадольський
вогнетривкий   комбінат"   і
ОСОБА_1 на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 19 жовтня 2006 року,

встановила:

У травні 2006 року ВАТ
"Великоанадольський вогнетривкий комбінат" звернулося до суду з
позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надання послуг з
опалення. Позивач посилався на те, що ОСОБА_1 з сім'єю проживає в АДРЕСА_1 і
систематично порушує строки внесення плати за опалення. У зв"язку з цим,
станом на 15 березня 2006 року виникла
заборгованість по оплаті в сумі 722
грн.21 коп.

У жовтні 2006 року позивач
уточнив позовні вимоги. Зазначав, що оскільки ОСОБА_1 користувалася пільгами по
оплаті за опалення, на підставі ст.57 Закону України "Про освіту", то
суму заборгованості по оплаті за опалення повинні відшкодувати підприємству,
крім ОСОБА_1, відділ освіти Волноваської районної адміністрації, Волноваське районне управління праці та соціального
захисту населення та Володимирівська селищна рада.

Просили поновити
строк позовної давності і стягнути заборгованість за період з 1 листопада 2002 року до 15 квітня 2005 року зі ОСОБА_1
і членів її сім"ї та вказаних органів.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 19 жовтня 2006 року позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто
солідарно

- із ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
позивача заборгованість за

комунальні
послуги 168 грн.90 коп., судовий збір 11 грн.93 коп., у відшкодування витрат

на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 7 грн.,

·
з відділу освіти Волноваської районної адміністрації
заборгованість 23 грн.63 коп., судовий збір 1 грн. 67 коп., у відшкодування
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 1 грн.,

·
з Володимирівської селищної ради заборгованість 33 грн.85
коп., судовий збір 2 грн.40 коп., у відшкодування витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 1 грн. 40 коп.

В задоволенні
позову до Волноваського УТСЗН відмовлено.

В апеляційній
скарзі ВАТ "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" просить рішення
скасувати в частині відмови у стягненні суми заборгованості з Волноваського
УТСЗН, посилаючись на те, що відповідно до діючого законодавства витрати позивача
на безоплатне опалення житла пенсіонерів з числа ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкають в
сільській місцевості повинні компенсуватися УТСЗН.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який приєднався до апеляційної скарги, просять
рішення скасувати, посилаючись на те, що вирішуючи спір , суд не врахував,
що не було договору з ВАТ „Великоанадольський вогнетривкий комбінат" на
надання послуг; що вони є власниками, а не наймачами квартири; що підстав для
поновлення строку позовної давності у суду не було; що ОСОБА_1 є інвалідом 2-ої групи і не
повинна нести витрати по оплаті судового збору.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника позивача Шпак О.М. та ОСОБА_1, які
доводи своїх скарг підтримали, заперечення представника Волноваського УТСЗН
Саламатіної Н.М., яка просила відмовити у задоволенні скарги позивача, думку
представника відділу освіти Зайцевої Т.М., дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга ВАТ „Великоанадольський вогнетривкий комбінат" не підлягає
задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню   з таких підстав.

Судом
встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 працювала
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.м.т.Володимирівка. На підставі свідоцтва про право власності
на житло від 15 грудня 1998 року ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1. З
листопада 2002 року до
квітня 2005 року
ОСОБА_1 не оплачувала послуги за опалення, що надавалися позивачем і у
зв"язку з цим виникла заборгованість по оплаті в сумі 803 грн. 21 коп. 31 січня 2003 року ОСОБА_1
звільнена з роботи у зв"язку з виходом на пенсію за вислугою років і
залишилася проживати за вказаною адресою.

Задовольняючи
позовні вимоги про стягнення заборгованості за опалення зі ОСОБА_1, ОСОБА_2 і
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що власники квартири повинні
оплачувати послуги за опалення за надлишки жилої площі, а оскільки оплата не
проводилася, то заборгованість підлягає стягненню на користь позивача.

Відмовляючи ВАТ
"Великоанадольський вогнетривкий комбінат" у позові про стягнення
заборгованості за теплопостачання за період з 1 лютого 2003
року до 15 квітня 2005 року з
Волноваського УТСЗН, суд зробив висновки про те, що позивач не надавав
Волноваському УТСЗН щомісячні звіти щодо послуг, наданих отримувачам, а саме,
пенсіонерам ІНФОРМАЦІЯ_1, які мають пільги на підставі ст.57 Закону України
„Про освіту".

Висновки суду є законними та обгрунтованими.

Згідно ст.57
Закону України "Про освіту" ІНФОРМАЦІЯ_2, які працюють у сільській місцевості
і селищах міського типу, а також пенсіонерам, які раніше працювали ІНФОРМАЦІЯ_2
в цих населених пунктах і проживають у них, держава відповідно до чинного
законодавства забезпечує безплатне користування житлом з опаленням і
освітленням у межах встановлених норм.

Згідно з
положеннями п. 2 постанови
Кабінету Міністрів України від 4
березня 2002 року № 256 „Про
затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення
заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок
субвенцій з державного бюджету" та п. 3,5 цього Порядку (далі Постанова № 256 в редакції на
час виникнення правовідносин) головні розпорядники коштів місцевих бюджетів
ведуть персоніфікований облік пенсіонерів, які раніше працювали ІНФОРМАЦІЯ_2 у
сільській місцевості і селищах міського типу та проживають у них.

Крім цього, ці
органи здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі отриманих від
них щомісячних звітів щодо послуг, наданих отримувачам, які мають право на
відповідні пільги, готують акти звіряння розрахунків за надані послуги з
підприємствами - постачальниками
відповідних послуг і направляють їх до
фінансових органів районних райдержадміністрації!, виконкомів міських
рад до 15 числа
місяця, що настає за звітним.

З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, як власники квартири, за
період з 1 листопада
2002 року до 15 квітня 2005 року не
проводили оплату позивачу за опалення, що
призвело до виникнення заборгованості.

З листопада 2002 року до 31 січня 2003 року пільги
відповідачки підлягали компенсації за рахунок відділу освіти Волноваської
районної державної адміністрації і Володимирівської селищної ради.

З 1 лютого 2003 року обов'язок
по компенсації позивачу пільг покладався на Волноваське УТСЗН, оскільки ОСОБА_1
перейшла на пенсію.

З липня 2004 року до квітня 2005 року позивач
надавав Волноваському УТСЗН списки осіб, які мають право на пільги по оплаті за
опалення, виходячи з Закону України "Про освіту". Акти звіряння
розрахунків за надані послуги між установами були складені з липня до грудня 2004 року та з січня
до червня 2005 року
(а.с.97-106).

Компенсація витрат за цими актами, як вбачається з пояснень представників
цих органів, позивачу проводилася.

Таким чином, суд
першої інстанції повно, всебічно і об"єктивно встановив обставини справи
та відповідні їм правовідносини, поясненням сторін, наданим і безпосередньо
дослідженим у судовому засіданні доказам дав належну оцінку і прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 та члени її сім'ї, як власники
квартири, повинні оплатити ВАТ "Великоанадольський вогнетривкий
комбінат" заборгованість за опалення за період з 1 листопада 2002 року до 15 квітня 2005 року, а підстави
для компенсації позивачу витрат з боку Волноваського УТСЗН відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК
України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Не погоджуючись
з рішенням в частині відмови у позові про стягнення заборгованості з
Волноваського УТСЗН за період з 1
лютого 2003 року до 15 квітня 2005 року, позивач
посилався на те, що ці зобов"язання виникають у Волноваського УТСЗН на
підставі діючого законодавства.

Між тим, з
пояснень представника позивача в апеляційному суді та матеріалів справи
вбачається, що до липня 2004
року підприємство не надавало Волноваському УТСЗН щомісячні звіти про
надані послуги отримувачам, які мають право на відповідні пільги і, в тому числі
щодо ОСОБА_1

За таких
обставин і з урахуванням позовних вимог ВАТ "Великоанадольський
вогнетривкий комбінат", колегія суддів вважає, що висновок суду першої
інстанції про відмову у позові позивачу до Волноваського УТСЗН про стягнення
заборгованості за період з 1
лютого 2003 року до 15 квітня 2005 року є
правильним.

Доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо безпідставного поновлення судом строку позовної
давності на звернення позивача до суду є неспроможними.

Згідно ст, 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою
до винесення ним рішення. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає захисту.

В рішенні суду
наведені обставини на підставі яких суд дійшов висновку про можливість
поновлення строку позовної давності.

Посилання
ОСОБА_1 на те, що вона та члени її сім'ї взагалі не повинні оплачувати послуги
з теплопостачання, оскільки між нею та ВАТ „Великоанадольський вогнетривкий
комбінат" відсутній договір про надання цих послуг є неспроможними.

Доказів того, що
позивач не надає послуги з теплопостачання ОСОБА_1 суду не надала.

Крім того,
згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1996 року № 879 „Про в
становлення норм користування житлово-комунальними послугами громадян, які
мають пільги щодо їх оплати" встановлено, що громадянам, які відповідно до
законодавства мають пільги щодо оплати житлово-комунальних послуг, з 1 серпня 1996 року зазначені
пільги надаються в межах встановлених норм.

Оскільки ОСОБА_1
згідно цієї постанови має пільги тільки в частині жилої площі розміром 21 кв. метр
опалювальної площі на кожну особу і додатково 10,5 кв. метра на сім"ю, то за надлишки жилої площі - 6,9 кв. метри, вона
та члени її сім"ї повинні були проводити оплату за теплову енергію
позивачу. Розмір заборгованості за період з 1 листопада 2002
року до 15 квітня 2005 року в сумі 168 грн. 90 коп. визначено
судом правильно.

Разом з тим,
колегія суддів вважає, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги
ОСОБА_1 про необгрунтоване покладення на неї та членів її сім"ї
солідарної     відповідальності     за
несвоєчасну      оплату      послуг      з
опалення.

Згідно ст. 356,357 ЦК України
власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності
є спільною частковою власністю. Частки у спільній частковій власності
вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між співвласниками
або законом.

Оскільки
ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, відповідальність
цих осіб перед позивачем визначається з урахуванням їх частки у спільному майні
в сумі 56 грн.30
коп. з кожного (168,9:3).

Доводи ОСОБА_1
про те, що на підставі ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про
державне мито" вона, як інвалід 2-ої
групи звільнена від оплати судового збору до уваги не приймаються.

Згідно з
рішенням суду стягнення судового збору проводиться не на користь держави, а у
відшкодування витрат позивача при зверненні до суду і тому ці суми підлягають
відшкодуванню ВАТ "Великоанадольський вогнетривкий комбінат" на
підставі ст.88 ЦПК України, оскільки вони письмово підтверджені.

Інші доводи
висновків суду не спростовують і не підставою для скасування

рішення.

Керуючись ст.ст.303,307,309 ЦПК
України, колегія суддів,-

вирішила:

апеляційну
скаргу Відкритого акціонерного товариства „Великоанадольський вогнетривкий
комбінат" відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Волноваського районного суду Донецької області від 19 жовтня 2006 року в частині
стягнення солідарно зі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за опалення та
судових витрат на користь позивача змінити.

Стягнути зі
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Відкритого акціонерного товариства
„Великоанадольський вогнетривкий комбінат" заборгованість за опалення за
період з 1 листопада
2002 року до 15 квітня 2005 року по 56 грн.30 коп.
(п'ятдесят шість грн.30 коп.), витрати по оплаті судового збору по 4 грн.25 коп.,
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по 2 грн.50 коп. з
кожного.

В решті частини рішення залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двох
місяців з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.