Справа 2-124 2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого   2007 року                                 Ніжинський     міськрайонний     суд

Чернігівської області в складі:

головуючої -
судді Діденко О.П.

при секретарі Шадурі І.Ю.,

розглянувши у відкритому
судовому  засіданні в залі суду в місті

Ніжині справу за позовною заявою
управління праці та соціального захисту

населення Ніжинської міської ради
до ОСОБА_1 про

стягнення    надміру
виплаченої державної
соціальної    допомоги

малозабезпеченим сім"ям,

ВСТАНОВИВ:

В позові до суду управління праці та соціального захисту
населення Ніжинської міської ради зазначило, що за заявою відповідачки ОСОБА_1 останній була призначена державна
соціальна допомога, як малозабезпеченій сім'ї, на період з січня 2005 року бо березень 2005 року в розмірі по 219 грн. щомісяця, з квітня 2005
року по червень 2005
року в розмірі по 265
грн.50 коп. щомісяця, з липня 2005
року по грудень 2005
року в розмірі 256
грн. 51 коп. щомісяця, яку вона одержала за вказаний період
у загальному розмірі 2992
грн. 56 коп. Перевіркою цільового використання бюджетних асигнувань було встановлено, що відповідачкою в
декларації про доходи та майновий
стан сім'ї, подача якої є обов"язковою відповідно п.6 „Порядку призначення
і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім"ям", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003
року № 250, в розділі, де повинні відображатися відомості про транспортні засоби, які є у власності або
володінні членів сім'ї, вказано про відсутність
транспортних засобів у той час, як за чоловіком відповідачки ОСОБА_2 зареєстровано два транспортні засоби. Відповідно до п.5 ст.7 Закону України „Про
державну соціальну допомогу малозабезпеченим
сім"ям" від 01.06.2000 року
з послідуючими змінами та п.10
„Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім"ям", затвердженого
Постановою Кабінету міністрів від 24.02.2003 року № 250, у призначенні державної соціальної допомоги може бути відмовлено в разі, якщо у власності чи
володінні малозабезпеченої сім'ї
є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму). З врахуванням наявності зазначеної кількості транспортних засобів відповідачці було проведено перерахунок державної
соціальної допомоги і встановлено, що
за період з січня 2005 року
по грудень 2005 року
включно

їй було надміру виплачено бюджетних коштів у сумі 2992
грн.56 коп., про необхідність повернення яких було направлено повідомлення відповідно до п.28 „Порядку призначення і виплати соціальної
допомоги малозабезпеченим сім"ям",
але остання в добровільному порядку їх не повернула, тому позивач просив стягнути з відповідачки зазначену суму коштів.

В судовому засіданні представник позивача Сутула Т.В.
позовні вимоги підтримала і просила їх
задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній
заяві.

Відповідачка ОСОБА_1
позовні вимоги визнала, але
пояснила, що коштів для повернення позивачу 2992 грн. 56
коп. вона не має, що в декларації, яку заповнювала 17.01.2005 року разом із заявою про призначення
соціальної допомоги як малозабезпеченій сім"ї, та повторно в декларації від 04.07.2005
року вона дійсно зазначила, що
транспортних засобів її сім"я не має, так як
обидва легкові автомобілі, які зареєстровані за її чоловіком ОСОБА_2, фактично ним продані, хоч юридично договори купівлі-продажу не оформлялися, а
ОСОБА_2 були дані доручення на право
керувати та розпоряджатися даними автомобілями постороннім особам, тому
вважає, що інформація про відсутність транспортних
засобів є правдивою. А після пред"явлення позову до суду транспортні
засоби з реєстрації зняті і за її чоловіком у даний час зареєстрованих
транспортних засобів немає.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки,
дослідивши письмові докази, що є в
справі, суд приходить до слідуючого висновку.

Довідкою 3-го МРВ ДАІ від 06.02.2006 року підтверджується, що за чоловіком відповідачки ОСОБА_2 було зареєстровано два
легкові автомобілі: автомобіль марки ВАЗ 21063, 1989 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, придбаний 28.08.2001 року, та автомобіль марки ВАЗ 2106130,
1982 року випуску, державний номерний
знак НОМЕР_2, придбаний 11.09.2004
року, тобто на час заповнення
відповідачкою декларацій її чоловіку на праві
власності належало два легкові автомобілі.

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. А
відповідно до ст.ст.208, 210 ЦК
України договір купівлі-продажу автомобіля повинен
вчинятися у письмовій формі, оскільки він
підлягає державній реєстрації, вважається вчиненим з моменту реєстрації, хоч відповідно до ст.657 ЦК України і не потребує обов"язкового нотаріального
посвідчення. Проведення державної реєстрації транспортного
засобу передбачено ст.34 ЗУ „Про
дорожній рух". Тому
пояснення відповідачки, що автомобілі фактично були продані її чоловіком ще до заповнення нею декларацій на увагy не заслуговують і надміру виплачені їй бюджетні кошти в сумі 2992 грн. 56 коп. підлягають стягненню на користь позивача, а також підлягають стягненню з відповідачки
судові витрати.

Керуючись ст.ст. 212, 214 - 215 ЦПК України, ст. 1166 Цивільного кодексу України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимога управління праці та соціального захисту
населення Ніжинської міської ради до ОСОБА_1
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь управління праці

та соціального захисту населення Ніжинської міської ради 2992
(дві тисячі

дев'ятсот дев"яносто дві) грн.56 коп. у відшкодування шкоди, завданої

надміру
виплаченим    розміром    державної    соціальної    допомога

малозабезпеченим сім"ям, 30 (тридцять) грн. у повернення понесених
витрат з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду цивільної справи, а всього стягнути 3022 (три тисячі двадцять дві) грн. 56
коп. та на користь держави 51
(п"ятдесят одну) грн. судового
збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через
Ніжинський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарга, з подачею її копії до
апеляційної інстанції, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.