У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г.,
розглянувши                      20
квітня 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 8 лютого 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Богуславської сільської ради про визнання
незаконним і скасування рішення ради, встановлення межі земельних ділянок,
усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1. і ОСОБА_2 звернулися з
вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що сім'я ОСОБА_3, які є їх
сусідами, самовільно побудували на своїй земельній ділянці присадибні споруди
(дерев'яний і шлакоблочний сараї, баню, вбиральню) на межі їх земельної ділянки
та посадили плодові дерева на ній.

У зв'язку з наведеним вони не мають можливості
здійснювати ремонт своїх господарських споруд.

Рішенням Богуславської сільської
ради від ІНФОРМАЦІЯ_1 року встановлено межу між їхніми земельними ділянками за
фактичним користуванням.

Просили їх вимоги задовольнити.

Рiшенням Павлоградського
міськрайонного суду від 30 жовтня 2006 року позов задоволено.

Рішенням Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 8 лютого 2007 року зазначене рішення суду першої
інстанції скасовано й ухвалено нове, яким в задоволенні позову відмовлено.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1., ОСОБА_2 посилаються на невідповідність висновків  суду обставинам справи, порушення норм
процесуального права й неправильне застосування судом норм матеріального права
та ставлять питання про скасування рішення апеляційного суду і залишення в силі
рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний
суд виходив з того, що позивачі не надали достатніх доказів на підтвердження
своїх вимог, не надали суду правовстановлюючих документів на земельну ділянку,
на якій вони побудували господарські споруди,
та документів про її відведення, не довели, що відповідачі порушували
межу між спірними земельними ділянками.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України    суд касаційної інстанції
не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку про те, що судом допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328
ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Богуславської сільської ради про визнання
незаконним і скасування рішення ради, встановлення межі земельних ділянок,
усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди за
касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 8 лютого 2007 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду
України                                                      А.Г. Ярема