Справа НОМЕР_1-81/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2007 року                                                                                             м. Галич

Галицький
районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді      Юсип І.М.

секретаря                                     Якимів Г.С.

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

встановив:

22.12.2006р.ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю і
пояснив, що 23.07.1988 року в Демешківській сільській раді Галицького району
зареєстрував шлюб з відповідачкою. У шлюбі народилося двоє синів:ОСОБА_3,1989
р.н. та ОСОБА_4,1992 р.н.

Причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що з
відповідачкою сімейне життя не склалося по тій причині, що у них як в подружжя
відсутнє взаєморозуміння, відповідачка зневажливо ставилася до нього, що і
привело до того що протягом двох років як подружжя спільно не проживають, їхній
шлюб носить формальний характер. Просить шлюб розірвати, дітей залишити
проживати з відповідачкою, судові витрати покласти на нього.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала і не заперечила щодо
розірвання шлюбу так як сім'ї їхньої вже зберегти неможливо. Проживають вони
давно окремо, примирення між ними не може бути.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що
позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174
ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб
23.07.1988 р. в Демешкіській
сільській раді Галицького району (а.с.3). У шлюбі народилося двоє дітей
(а.с.6-7). Сімейне

2

життя у
подружжя не склалося   по тій причині, що
у   них відсутнє взаєморозуміння, як
подружжя проживають протягом 2-х років окремо, тобто шлюб існує формально.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати, дітей залишити проживати з матір"ю, а
судові витрати покласти на ОСОБА_1

На
підставі     вищенаведеного, ст.
ст. 110-112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.
88,214-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов
задовольнити повністю.

Шлюб зареєстрований 23.07.1988 року в Демешківській сільській раді
Галицького району Івано-Франківської області, (актовий запис НОМЕР_1) між
ОСОБА_1та ОСОБА_2-розірвати.

Дітей: ОСОБА_3, 1989 р.н. та ОСОБА_4, 1992 р.н. залишити проживати з
матір»ю ОСОБА_2

Стягнути при одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах реєстрації
актів громадянського стану з ОСОБА_1державне мито в розмірі одного
неоподаткованого мінімуму доходів громадян, звільнивши від сплати ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржене в аппеляційному порядку до
апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстаанції шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.