АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
Головуючий суду першої
інстанції                    Кириленко Л.А.
Справа № 22-Ц-222-Ф/07
Суддя-доповідач суду апеляційної інстанції              Соболюк
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2007 року колегія
судців судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого -
судді             Ломанової Л.О.,

суддів:                                    Соболюка М.М., Мудрової В.В.,

при секретарі                        Цендра О.М.,

за участю: прокурора Візітіу М.П., представника ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Феодосії
цивільну справу за

заявою ОСОБА_1 про визнання громадянина недієздатним, за

апеляційною скаргою прокурора міста Феодосії на рішення
Феодосійського міського

суду Автономної Республіки Крим від 27 березня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2005
року ОСОБА_1. звернулась до суду із заявою, в якій

просить визнати
недієздатним її племінника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження вказує на те,
що він страждає психічним захворюванням,

не може розуміти
значення своїх дій та керувати ними; укладає правочини, які

ущемляють його
інтереси.

Рішенням
Феодосійського міського суду АР Крим від 27
березня 2006 року
заява

ОСОБА_1
задоволена. ОСОБА_2 визнай

недієздатним.

Прокурор міста
Феодосії подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на

порушення судом
норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та

передати питання
на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апелянт вказує,
що суд першої інстанції в порушення вимог законодавства до

участі у справі не залучив і до судового засідання не викликав ОСОБА_2, при цьому

не з'ясував стан
його здоров'я та можливість брати участь у розгляді справи, що

позбавило його
права захищати свої інтереси.

ОСОБА_1. подала заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких вказує

на неспроможність
доводів апелянта та просить скаргу відхилити.

Обговоривши
наведені у скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія

суддів вважає,
що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних

підстав.

Відповідно до
ст. 39 ЦК
України фізична особа може бути визнана судом

недієздатною,
якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна

усвідомлювати
значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно зі ст.239
ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний

розлад здоров'я
фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-

психіатричну
експертизу.

Таким чином,
закон визнає обов'язковим призначення судово-психіатричної

експертизи за
умови достатності даних про психічну хворобу громадянина.

Визнаючи ОСОБА_2 недієздатним,
суд першої інстанції виходив з того, що

згідно акту
амбулаторної судово-психіатричної експертизи від ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2. по своєму
психічному стану не може розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, судово-психіатрічна експертиза по
даній

справі судом не
призначалась та в матеріалах справи відсутні висновки експерта з

данного приводу.

Документ, на
який суд посилається в рішенні як на акт судово-психіатрічної

експертизи, є
ксерокопією листа психіатричної лікарні, де основним запитанням було

прохання про
призначення експертизи. (
а.с. 18)

Відповідно до
змісту ч.1 ст.240
ЦПК України справи про визнання фізичної особи

недієздатною суд
розглядає за участю заявника та представника органу опіки та

піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається
справа про

визнання її
недієздатною, вирішується в кожному випадку з урахуванням стану її

здоров'я.

Згідно з п.5 постанови Пленума Верховного Суду України №3 від 28 березня 1972

року „Про судову
практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним

чи
недієздатним" громадянин, щодо якого розглядається справа, викликається в
судове

засідання, якщо
це можливо за станом його здоров'я. Неявка громадянина в судове

засідання не
позбавляє суд права розглянути справу в його відсутності при додержанні

вимог,
передбачених ст. 172 ЦПК (ст.
169 ЦПК в ред. 2004 року).

Вирішуючи
питання про визнання ОСОБА_2
недієздатною особою, суд не

обговорив
питання про виклик у судове засідання. ОСОБА_2
та таким чином, судом

були порушени
вимоги ст. 169 ЦПК
України. Суд розглянув справу за відсутністю

ОСОБА_2 без призначення
єкспертиззи, що на думку колегії є порушенням норм

процесуального
закону.

Документи
надані, колегії судів апеляційної інстанції представником ОСОБА_1 а саме;
довідка головного лікаря міської психоневрологічної лікарні ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно якої ОСОБА_2        . знаходиться на
лікуванні в психіатричної лікарні,

висновки судово-
психіатричної експертизи від ІНФОРМАЦІЯ_2
призначенною у звязку з

притягненням ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності,
не можуть бути прийняті

до уваги,
оскільки вони не містять висновків про стан здоров'я ОСОБА_2 на час

рогляду справи
та зібрані в межах кримінальної справи НОМЕР_1р.
згідно

норм кримінально
процесуального законодавства та у засіданії суда первої інстанції не

досліджувались.

Як вбачається з
матеріалів справи у судом першої інстанції досліджувався лише

відказной
матеріал за ІНФОРМАЦІЯ_4.(а.с.21).
Але кримінально

процесуальним
законодавством не предбачено призначення експертиз в процесі зібранія

доказів та
відмови в порушення криминальтної справи.

За таких
обставин ухвалене рішення підлягає скасуванню з підстав, передбачених

п.4 ст.311 ЦПК
України з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 311, 313,
314 Цивільного процесуального кодексу

Україні., -

УХВАЛИЛА:

.

Апеляційну скаргу прокурора м. Феодосії задовольнити.

Рішення
Феодосійського міського суду АР Крим від 27
березня 2006 року

скасувати і
направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути

оскаржена
до суду касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання законної

сили.