19 березня 2007 року
Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу закритого
акціонерного товариства комерційного банку (далі - ЗАТ КБ) “ПриватБанк” на
рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 9 серпня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Херсонської області від 1 листопада 2006 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ЗАТ КБ “ПриватБанк” звернулося до суду з позовом до
приватного нотаріуса ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що
приватний нотаріус допустила службову недбалість при посвідченні 14
вересня                2005 року договору
застави рухомого майна, укладеного між
ЗАТ КБ “ПриватБанк” та ПФ “Софія”, ОСОБА_2, не перевірила відсутність
інших застав того ж майна, хоча воно перебувало у заставі АППБ “Аваль”, що
призвело до неможливості отримання позивачем коштів за кредитним договором,
який був забезпечений заставою; такі дії нотаріуса призвели до заподіяння ЗАТ
КБ “ПриватБанк” шкоди. Позивач просив стягнути 206700 грн. 31 коп. на
відшкодування шкоди.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 9
серпня 2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської
області від 1 листопада 2006 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ЗАТ КБ “ПриватБанк” просить скасувати
ухвалені в справі судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду
першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що відмовляючи в
задоволенні позову, суд виходив із того, що заявлена позивачем сума не може вважатися
матеріальною шкодою, заподіяною банку, оскільки рішенням суду від 1 грудня 2005
року постановлено стягнути з ПФ “Софія”, ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ “ПриватБанк”
заборгованість за кредитним договором в сумі 206700 грн. 31 коп., на виконання
такого рішення виконавчою службою відкрито відповідні виконавчі провадження і
можливість задоволення вимог ЗАТ КБ “ПриватБанк” та стягнення відповідної суми
саме з ПФ “Софія”, ОСОБА_2  на час
розгляду справи не втрачена.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом                        ЗАТ КБ “ПриватБанк” до
приватного нотаріуса ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ЗАТ
КБ “ПриватБанк” на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 9 серпня
2006 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 1 листопада 2006
року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ЗАТ КБ
“ПриватБанк”.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін