Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2007
року                                                                        м.Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України у складі :

головуючого                 Гнатенка А.В.,

суддів:                            Барсукової
В.М.,      Гуменюка В.І.,

Григор'євої Л.І.,       Бердник І.С.,  -

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в   м.
Красноармійську (далі - Відділення) про відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою Відділення на рішення Красноармійського міськрайонного суду
Донецької області від 13 грудня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 12 лютого 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2006 року позивач звернувся до суду з позовом до Відділення про
відшкодування моральної шкоди на підставі ст. ст. 1, 28, 34 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності”. Зазначав, що з 10 лютого 1994 року по 19 липня 2002 року
перебував у трудових відносинах з ВАТ “ВК шахта “Красноармійська - Західна №1”.
6 грудня 2001 року під час виконання трудових обов'язків отримав виробничу
травму, що стверджується актом про нещасний випадок на виробництві.

Висновком МСЕК від 21 липня 2006 року позивачу встановлено 25%  втрати професійної працездатності.

Посилаючись на те, що виробнича травма та її наслідки спричиняють фізичні
та моральні страждання, призвели до погіршення стану здоров'я, що він відчуває
фізичний біль, вимушений постійно лікуватися, не може працювати та утримувати
родину, в результаті чого порушився його психологічний стан,  просив про задоволення позову.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13
грудня 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 12 лютого 2007 року, стягнуто з Відділення на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування моральної шкоди 8 тис. грн.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі Відділення просить
скасувати рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від
13 грудня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 12 лютого
2007 року, постановити нове рішення про відмову позивачеві в задоволенні
позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права
та порушення норм процесуального права.

Касаційна
скарга підлягає задоволенню, а судові рішення - скасуванню з ухваленням нового
рішення про відмову в позові з таких підстав.

Судами встановлено, що позивач, працюючи на підприємстві вугільної
промисловості, під час виконання трудових обов'язків 6 грудня 2001 року отримав
виробничу травму.

Висновком МСЕК від 21 липня 2006 року позивачу встановлено 25%  втрати професійної працездатності.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди на підставі
ст. ст. 15, 21, 34  Закону № 1105-ХІV від 23 вересня 1999
року, суди виходили з факту спричинення йому моральної шкоди виробничою травмою
та обов'язку відповідача відшкодувати цю шкоду.

Норми ст. ст. 1, 21, 28, 34 Закону № 1105-ХІV від 23 вересня 1999 року передбачають обов'язок по
відшкодуванню моральної шкоди працівникові при стійкій втраті працездатності у
разі ушкодження здоров'я на виробництві, який покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України.

Разом з тим відповідно до ч. 27 ст. 77 Розділу 6 “Особливі положення”
Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік”, з метою приведення
окремих норм законів у відповідність з цим Законом, на 2006 рік зупинено дію
абзацу четвертого ст. 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим
та членам їх сімей), пп. “е” п. 1 ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 28 та ч. 3 ст. 34
Закону № 1105-ХІV від 23 вересня 1999 року.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної у
зв'язку з ушкодженням здоров'я на виробництві, суд не врахував, що право
потерпілого на відшкодування моральної шкоди згідно з висновком МСЕК від 21
липня 2006 року виникло у період дії ст. 77 Закону України “Про Державний
бюджет України на 2006 рік” про зупинення дії положень Закону  № 1105-ХІV від 23 вересня 1999 року, якими передбачено право
потерпілого на відшкодування моральної шкоди.

За таких обставин у суду першої інстанції не було передбачених законом
підстав для задоволення позовних вимог, а у апеляційного суду - для висновку
про законність рішення суду першої інстанції.

Ураховуючи, що судами при вирішенні спору неправильно застосовані норми
матеріального права, судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового
рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 336, 341 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верхового Суду України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Красноармійську задовольнити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від   13 грудня 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від
12 лютого 2007 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Красноармійську про відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.В. Гнатенко

Судді:
Л.І. Григор'єва

В.М. Барсукова

І.С. Берднік

В.І. Гуменюк