АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем  України

ІНФОРМАЦІЯ_8
року колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі: головуючого - судді Матюшенка І.В. суддів: Малахової Н.М., Олексієнка
М.М. при секретарі судового засідання Кульчицькій І.В.

з участю: позивача ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Коростишівського районного суду від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року у справі за позовом ОСОБА_1 до спільного українсько-іспанського підприємства
„Іскор" про поновлення на роботі, стягнення
заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановила:

У ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним
позовом в якому просив визнати незаконним та
скасувати наказ про звільнення його з роботи,
поновити його на посаді генерального директора СП „Іскор" та стягнути на його користь з
відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в
сумі 10000
гривень. На обґрунтування позову зазначав, що наказом керуючого санацією СП „Іскор"
від ІНФОРМАЦІЯ_3 року НОМЕР_1 його було звільнено з роботи на
підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України (у зв'язку з банкрутством підприємства). Проте, СП „Іскор", генеральним
директором якого він працював, перебуває лише
в стадії санації, про наступне вивільнення його з роботи, у встановлений законодавством термін, його не попередили, трудова книжка в день звільнення йому видана не була, як
і не було проведено остаточного розрахунку при звільненні.

Рішенням Коростишівського районного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 року у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове про
задоволення його позовних вимог.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до апеляційного суду не з'явився,
заперечень проти позову не подав.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_4 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року працював генеральним
директором СП „Іскор"  (а.с.26,
5). Відносно
останнього ІНФОРМАЦІЯ_5 року запроваджено процедуру санації (а.с.34).

Згідно наказу НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.5) зі змінами внесеними наказом НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року (а.с.48) позивача звільнено з
роботи з ІНФОРМАЦІЯ_3 року за ч. 1 ст. 40 КЗпП України (у зв'язку з банкрутством
підприємства).

Відповідно до положень п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим органом у
випадку банкрутства підприємства.

Частиною 4 ст. 17 „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що з дня винесення ухвали про санацію повноваження керівника боржника лише
припиняються. Керівник банкрута звільняється з роботи з
дня прийняття арбітражним судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури (ч.2
ст. 22 цього ж
Закону).

За таких обставин, коли відносно СП „Іскор" не було прийняте
рішення про визнання його банкрутом,
підстави для звільнення ОСОБА_1 з роботи були
відсутні. А відтак, висновок суду першої інстанції про законність наказу про звільнення апелянта (позивача) з посади генерального
директора СП „Іскор" є помилковим.

ОСОБА_1 підлягає поновленню на роботі зІНФОРМАЦІЯ_7 року з відшкодуванням на його користь,
згідно ст. 236 КЗпП України, середнього заробітку за час вимушеного прогулу (зІНФОРМАЦІЯ_7 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 року) та
відшкодування моральної шкоди (ст. 237-1 КЗпП України), розмір якої колегія
суддів визначає в одну тисячу гривень.

При визначенні розміру середнього заробітку позивача, колегія суддів виходить з даних про розмір заробітної плати ОСОБА_1 у
ІНФОРМАЦІЯ_9року (останні два місяці перед попереднім звільненням) - а.с. 9 та кількості робочих днів у періоді зІНФОРМАЦІЯ_7 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 року (139 робочих днів). Розмір стягнення становитиме 18320 грн. 20 коп. ((2620 грн. +
2520 грн.) : 39 роб днів х 139
роб. днів).

У задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення решти моральної шкоди (9000 грн.) слід
відмовити за необґрунтованістю позовних вимог.

З відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 183 грн. 20 коп. та витрати з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн.
50 коп.

Керуючись ст. ст. 303,
307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія

суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Коростишівського районного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 року скасувати, ухваливши нове рішення
про часткове задоволення позову.

з

Визнати незаконним та скасувати
наказ керуючого санацією СП „Іскор" від ІНФОРМАЦІЯ_6 року НОМЕР_1 та поновити ОСОБА_1на посаді генерального директора спільного
українсько-іспанського підприємства „Іскор" (м. Коростишів)
зІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Стягнути з СП „Іскор" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час
вимушеного прогулу в сумі 18320
грн. 20 коп. та 1000
грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з СП „Іскор" 183 грн. 20 коп. судового збору та 37 грн. 50 коп. витрат з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.

Справа № 22ц/81                                             Головуючий у суді 1 -ї інстанції Миколайчук В .Л.

Категорія 40      Суддя-доповідач
Матюшенко І.В.