Справа №
22-ц -86/2007 р. Головуючий 1 інст. Ніколаєнко І.B. Доповідач:
Шаповал Н.М. Категорія: трудові
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
січня 2007 p., судова колегія
судової палати у цивільних справах Апеляційного су­ду Харківської області у
складі:

Головуючого- судді
- Шаповал
Н.М.

Суддів                          -
Хребтова В.П., Маміної О.В.,

за участю секретаря
- Дмитренко
А. М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за апе­ляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 жовтня
2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Дочірнього підприємства Державного підприємства МВС України « Ресурси» в
Харківсь­кій області - « Харків - Ресурси » , Державного підприємства
МВС України « Ресурси », 3-я особа - директор дочірнього підприємства
Державного підприємства МВС України « Ресур­си» в Харківській області « Харків
- Ресурси» , Юрченко Євген Олексійович, про захист по­рушених трудових прав, -

ВСТАНОВИЛА:

30 січня 2006
року ОСОБА_1 звернувся
до суду з вищевказаним позовом.

Посилався на те, що з 21 серпня 2004 року по 01 вересня 2005 року працював на Дочі­рньому
підприємстві МВС України «
Ресурси » в
Харківській області « Харків - Ресурси».

З 01.09. 2005 року був звільнений у порядку переведення на інше
підприємство до ВАТ «
Мегабанк ».

Посилаючись на те, що 01.09. 2005 року він ще знаходився на робочому
місці і вико­нував свої посадові обов'язки, а тому просить визнати останнім
днем його роботи не 31.08.
2005 року, а 01.09. 2005 року та
стягнути з відповідача заробітну плату за останній день ро­боти у сумі 136 грн. 36 коп., заробітну плату в період
оформлення відпустки за 14 днів у сумі 1909 грн. 04 коп., а всього 2045,40 грн., за весь
час затримки розрахунку 3000
грн., за при­дбання путівок 10969
грн. та відшкодувати моральну шкоду у сумі 5250 грн. і зобов'язати відповідача
внести зміни до наказу НОМЕР_1 від 31.08. 2005 року щодо визначення остан­нім днем його роботи 01.09. 2005 року.

В судовому
засіданні в уточнюючих позовних вимогах просить стягнути з відповідача
компенсації витрат втраченого заробітку та відриву від звичайних занять у сумі 1346,42 грн., середній заробіток за весь час затримки належних
від підприємства сум з січня по жовтень у сумі 27545,454 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2006 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні
позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рі­шення та
ухвалення нового рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Посилається
на порушення судом норм матеріального права на неповноту судового слідства.

На його думку, суд безпідставно не
стягнув з відповідача заборгованість по заробітній платі, яку не
оспорював останній. Не прийняв до уваги, що останнім днем його роботи є 01.09. 2005 року, а не 31.08. 2005 року, у
зв'язку з чим йому слід сплатити за один день заро­бітну плату, компенсацію за
невикористану щорічну відпустку, виплатити 70% вартості путі­вок на лікування та в дитячий табір.

Також просить постановити окрему
ухвалу відносно директора ДП МВС України « Ресурси» в Харківській області, Юрченка Є.О.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, учасників процесу, перевіривши матеріа­ли справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду зміненню за таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову про стягнення заборгованості по за­робітній
платі, яка не була виплачена на час звільнення, суд виходив із того, що
заборгова­ність підприємства перед позивачем не стосується його позовних вимог
і не була предметом судового розгляду,
оскільки виявлена у порядку перерахунку як помилка і було запропонова­но
позивачу вказану суму одержати на підприємстві. ( а.с. 211
зворіт)

З такими висновками суду погодитись
не можна, оскільки вони не відповідають об­ставинам справи
і наданим доказам.

Так, позивач у своєму позові посилається на неотримання ним остаточного
розрахун­ку при звільненні, у тому числі компенсації за
невикористану відпустку. ( а.с. 5)

Із довідки підприємства від 22
серпня 2006 року вбачається, що заборгованість перед ОСОБА_1 стає у розмірі 471,32 грн., у тому числі компенсація за
невикористану відпус­тку у розмірі 129, 51 грн. (а.с. 187)

За таких підстав, судова колегія вважає, що заборгованість у сумі 471, 32 грн. підлягає стягненню з підприємства на користь
позивача, відповідно до вимог ст. 116
КЗпПУ.

Виходячи з наявності заборгованості
у відповідача перед позивачем на час вирішення спору у сумі 471, 32 грн. судова
колегія з врахуванням щомісячної середньої заробітної пла­ти позивача у розмірі
2301,11 грн.
визначає суму компенсації за затримку розрахунку у сумі 500 грн., відповідно
до вимог ст. 117 КЗпПУ та
п. 20 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 24
грудня 1999 року № 13 « Про практику
застосування судами законодавства про оплату праці » , щодо
пропорційності сум компенсації заборгованій сумі. (а.с 79)

Судова
колегія вважає за можливе стягнути вказані суми із Державного підприємства МВС
України « Ресурси» , оскільки цим підприємством був укладений контракт з
ОСОБА_1 13 вересня 2004 року, за яким останній призначений на
посаду ІНФОРМАЦІЯ_1 ДП ДПМВС України « Ресурси » . ( а.с. 10 - 12 )

За таких
підстав, рішення районного суду у цій частині підлягає скасуванню з поста­новлениям
нового рішення про часткове задоволення позову про
стягнення заборгованості по заробітній платі та середньомісячного заробітку за час
затримки розрахунку.

В іншій частині рішення суду залишається без змін за
таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні
позову про визнання днем його звільнення 01 вересня 2005 року із Дочірнього підприємства ДП МВС України « Ресурси» в Харківській області « Харків - Ресурси», а не 31 серпня 2005 року, суд
виходив із того, що трудовий кон­тракт між сторонами був укладений на період з 13 вересня 2004 року до 30 грудня 2006 року.

31
серпня 2005 року
ОСОБА_1 була
написана заява про перехід на інше підпри­ємство
та наданий лист від 30 серпня 2005 року від голови правління ВАТ « Мегабанк», В.Г. Суботіна з проханням про звільнення
ОСОБА_1 з 31 серпня 2005 року переводом
до ВАТ « Мегабанку».
( а.с. 71,72)

Згідно наказу
директора ДП МВС України « Ресурси», М.М. Кацун від 31 серпня 2005 року,
ІНФОРМАЦІЯ_1 Дочірнього підприємства Державного підприємства МВС України «
Ресурси» в Харківській області « Харків - Ресурси», ОСОБА_1,
переведений з 01 вересня 2005 року на роботу у ВАТ « Мегабанк». Останнім днем
його роботи визнано за на­казом 31
серпня 2005 рік. ( а.с. 73 ).

Наказом ДП МВС
України НОМЕР_2 від 31 серпня 2005 року ОСОБА_1 звільнений від
займаної посади з 31 серпня 2005 року в порядку
переведення на іншу роботу. ( а.с. 74)

01 вересня 2005 року ОСОБА_1 разом із новопризначеним директором дочір­нього підприємства Державного підприємства МВС України « Ресурси» «
Харків - Ресурси», Юрченком Є.О. був підписаний акт прийому - передачі
справ і документів. ( а.с. 75)

При звільненні з позивачем був
проведений розрахунок, про що свідчать платіжні ві­домості і
видаткові касові ордери підприємства за 2004
- 2005 рік.

За таких підстав, суд обґрунтовано
прийшов до висновку, що останнім днем роботи позивача
на підприємстві був 31 серпня 2005 року, а не 01 вересня 2005 року, як посилається останній, а тому , не підлягають задоволенню його вимоги щодо стягнення
заборгованості по заробітній платі за останній день роботи - 01 вересня 2005 року у сумі 136, 36 грн. та забор­гованість
за весь час затримки розрахунку у зв»язку з невиплатою вказаної суми, а також
внесення змін до наказів про останній день роботи позивача саме 01 вересня 2005 року.

Також судова колегія погоджується з
висновками суду щодо відмови ОСОБА_1
у позові про виплату заробітної плати в період оформленої відпустки за 14 днів у сумі 1909,04 грн., оскільки
позивач не надав докази на підтвердження своїх вимог.

Посилання ОСОБА_1 на те, що
головним підприємством через ДП «
Харків - Ре­сурси»
повинно бути йому сплачено на придбання путівок 10969 грн., безпідставне, та не підтверджуються ніякими
доказами, відповідно до вимог ст. ст.10, 60
ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.. 237-1 КЗпПУ , відшкодування
власником або уповноваже­ним ним органом
моральної шкоди працівнику проводиться у разі якщо порушення його за­конних
прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і ви­магають
від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Разом із тим,
позивач не довів, у чому полягають його моральні страждання, не зазна­чив
підстави для поширення цієї норми на правовідносини сторін, які між ними
виникли.

Судова
колегія не вбачає підстав для постановления окремої
ухвали відносно дирек­тора Дочірнього підприємства Державного підприємства МВС
України « Ресурси » в Хар­ківській
області « Харків - Ресурси », Юрченка Євгена
Олексійовича.

Керуючись ст.
ст. 303, 304, ч.2 п.1
ст. 307, ч.1 п. 1 ст. 312, 315, 319 ЦПК України су­дова
колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2006 року змінити.

У частині
відмови ОСОБА_1 у задоволенні позову про стяг­нення
заборгованості по заробітній платі та середньомісячного заробітку за час
затримки розрахунку рішення суду -
скасувати.

Стягнути з
Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України « Ре­сурси»,
юридична адреса: 03680 м. Київ,
вул. Святошинська, 27, розрахунковий рахунок № 260004351 у ВАТ АБ « Укргазбанк
», МФО 320478, , іпн. 78, св. № 36358060 на користь ОСОБА_1 заборгованість
по заробітній платі у сумі 471,
32 грн. ( чотириста
сімдесят одна грн. 32 коп. ) та компенса­цію
за затримку виплати заробітної плати в сумі 500 грн. (п'ятсот
грн.), а всього - 971 грн. 32 коп. ( дев'ятсот сімдесят
одну грн. 32 коп. ), на користь
держави держмито у сумі 51
грн. ( п'ятдесят
одну грн.)

У іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набуває чинності негайно, але може бути оскаржено
в касаційному порядку протягом двох місяців з дня проголошення безпосередньо до
Верховного Суду України.