Справа  НОМЕР_12ц-375   2007рік                                           Головуючий у суді 1
інстанції Долотін В.О.
СУД ЛУГАНСЬКОЇ   ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

17 січня 2007 року                                              колегія
суддів судової палати з цивільних

справ апеляційного суду Луганської
області у складі:

Головуючого   судді
Свинцової Л.М.

Суддів:                                                Карташова О.Ю., Савченко В.О.,

При секретарі                                     Ковальчук Є.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Луганської області в м. Луганську апеляційну
скаргу виконавчого директора Відкритого акціонерного товариства „Краснолуцький
машинобудівний завод" на рішення місцевого Краснолуцького міського
суду Луганської області від 08.11.2006 року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ВАТ „Краснолуцький машинобудівний завод" про поновлення на
роботі та стягнення заробітної платні за час вимушеною прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним
рішенням позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені: позивачка поновлена на роботі
як ІНФОРМАЦІЯ_1 цеху НОМЕР_1 ВАТ „Краснолуцький машинобудівний завод", з
відповідача на користь позивачки стягнуто середню заробітну платню за час
вимушеного прогулу у сумі 9716,99грн. у дохід держави державне мито у сумі
97,16грн.

Відповідач не
погодився з таким рішення та звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати це рішення та повернути
справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

У доводах апеляційної скарги апелянт посилався на те, що
при ухваленні рішення судом порушені норми процесуального та матеріального
права.

Ухвалюючи
оскаржуване рішення, суд необгрунтовано зробив висновок про те, що відповідач не надав докази, що позивачка є менш
кваліфікованим робітником, ніж ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, не звернув увагу на
те, що позивачка має середньо-технічну освіту, працює 20 років, але з цього
стажу тільки рік - майстром цеху НОМЕР_1 по виробництву гірничого обладнання. Тоді як ОСОБА_2 має стаж 30 років,
звання „найкращий ІНФОРМАЦІЯ_1 заводу". „Ветеран праці",
„Ветеран заводу", має нагороди та заохочення.

Позивачка
відмовилася від іншої роботи з причин маленької заробітної плані і. відсутності
належного професійного рівня.

Висновок суду про те, що позивачка є опікуном
онука, 1989 року народження, на час звільнення позивачки остання жила вдвох з
онуком і була єдиним членом його родини, що мас самостійний
заробіток, суперечить матеріалам справи, де є довідки про те. що позивачка має
дорослого сина, який працює на заводі, що онука позивачки отримує у технікумі
стипендію, державну допомогу.

Заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Суд першої інстанції, розглядаючи дану справу, встановив,
що позивачка працювала на різних роботах у ВАТ "Краснолуцький
машинобудівний завод" у період часу
ІНФОРМАЦІЯ_2. На посаді майстра цеху НОМЕР_1 з виробництва гірничою
обладнання   позивачка працювала з
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Наказом
ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачка була звільнена з роботи за ст. 40 п.1 КЗпП України у
зв'язку із скороченням чисельності працівників з виплатою вихідної допомоги.

Підставою для звільнення позивачки було: службова записка начальника цеху
згода профкому цеху на звільнення за п.1 ст. 40 КЗпП України.

Фактично ця службова записка не складалася та судові
надана не була. Відповідачем  не  надано
достатніх доказів  про  наявність
у  позивачки  меншої кваліфікації, ніж у залишеного на
роботі майстра ОСОБА_2, що
позивачка неналежно виконувала свої посадові обов'язки.

На момент звільнення позивачка жила вдвох з онукою,
опікуном якою вона призначена.

Позивачка мала перевагу в залишенні на роботі при скороченості чисельності
працівників, а тому звільнена незаконно.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, обговоривши
законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, находить апеляційну скаргу
обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 з метою запобігання
незаконним звільненням судам слід неухильно додержуватися
вимог статті 237 КЗпП України про притягнення до участі у справі про поновлення
на роботі і покладення на службову особу обов'язку відшкодувати шкоду підприємству,
установі, організації заподіяну в зв'язку з оплатою незаконно звільненому або
переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або виконання нижче
сплачуваної роботи.

В матеріалах справи відсутні дані про притягнення до
участі у справі у якості третьої особи посадової особи, що підписала наказ про
звільнення позивачки.

У протоколі судового засідання від 07.04.2005 року є
запис про виклик у якості третьої особи директора ВАТ "Краснолуцький
машинобудівний завод".

Згідно із ч.6 ст. 36 ЦПК України з питання залучення або
допуску до участі у справі третьої особи суд постановлює ухвалу.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи не виконав
такі вимоги процесуального законодавства, розглянув справу по суті без
залучення третьої особи, а тому на підставі
п.3 ч.1 ст. 311 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним скасувати оскаржуване
рішення, а справу повернути до суду першої інстанції на новий розгляд.

Колегія суддів вважає за передчасне обговорення доводів
апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального
права, тому що ці доводи апеляційної скарги будуть предметом розгляду при
повторному вирішенні справив суді першої інстанції.

Відповідно до п.4ч.1 ст. 311 ЦПК України рішення суду
підлягає скасуванню, а справа - поверненню на новий розгляд, якщо суд вирішив
питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Керуючись п.4ч.1
ст.311, статтями 307, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів.

-УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу скаргу виконавчого директора Відкритого
акціонерного товариства „Краснолуцький машинобудівний завод" задовольнити.

Рішення
місцевого Краснолуцького міського суду Луганської області від 08.11.2006 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ „Краснолуцький машинобудівний
завод" про поновлення на роботі та стягнення заробітної платні за час
вимушеного прогулу скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції на
новий розгляд.

На ухвалу може
бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду України протягом
двох місяців а дня її проголошення.