УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 лютого 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Костенка А.В.,

Прокопчука Ю.В.,

Пінчука М.Г.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3до відкритого
акціонерного товариства (далі - ВАТ) “Південьзахідшляхбуд”, третя особа -
ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою
ВАТ “Південьзахідшляхбуд” на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від
12 листопада 2002 року й ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 5
лютого 2003 року,

в с т а н о в и л а:

Позивачі звернулися в суд із
вищезазначеними позовами, посилаючись на те, що 31 жовтня 1999 року сталася
дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої автомобіль, який належить
ОСОБА_1, технічно пошкоджено, а його дружина, ОСОБА_2 та мати, ОСОБА_3,
отримали легкі тілесні ушкодження. Позивачі просили стягнути з відповідача: на
користь ОСОБА_1  38780 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди, 15000 грн. на відшкодування моральної шкоди,
387 грн. 80 коп. сплаченого державного мита та 1500 грн. на оплату послуг
адвоката; на користь ОСОБА_3 спричинених збитків на суму 8000 грн.; на користь
ОСОБА_2 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Вінниці від 12 листопада 2002 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного
суду Вінницької області від 5 лютого 2003 року, позов задоволено частково.
Стягнуто з ВАТ “Південьзахідшляхбуд” на користь: ОСОБА_1 на відшкодування  матеріальної шкоди - 34320 грн.,  5000 грн. на відшкодування моральної шкоди,
387 грн. 80 коп. на відшкодування понесених витрат на сплату державного мита та
1560 грн. витрат по оплаті послуг адвоката; ОСОБА_2 3000 грн. на відшкодування
моральної шкоди та 8 грн. 50 коп. на відшкодування понесених витрат по сплаті
державного мита; ОСОБА_3 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 8 грн.
50 коп. у відшкодування понесених витрат на сплату державного мита.

У касаційній  скарзі ВАТ
“Південьзахідшляхбуд” ставиться питання про скасування судових рішень з підстав
порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 8 частини 1 та
частини 2 статті 313 ЦПК України (1963 року) в ухвалі суду апеляційної
інстанції зазначаються мотиви, за якими суд апеляційної інстанції дійшов до
свого висновку, і посилання на закон, яким він керувався, а при відхиленні
апеляційної скарги в ухвалі зазначаються конкретні обставини і факти, що
спростовують її доводи.

Розглянувши 5 лютого 2003 року справу
за апеляційними скаргами ВАТ “Південьзахідшляхбуд” та ОСОБА_5 в інтересах
ОСОБА_6 із залишенням рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 12
листопада 2002 року без зміни, апеляційний суд не виконав обов'язку апеляційної
інстанції й постановив ухвалу, яка не відповідає наведеним вимогам закону.

В апеляційних скаргах ставилося питання
про перегляд оскаржуваного рішення з посиланням на допущені районним судом
порушення норм процесу щодо всебічності, повноти і об'єктивності розгляду всіх
обставин справи та їх оцінки в сукупності.

Зокрема, зазначалося про необґрунтоване
відхилення судом клопотань про дослідження наявних у закритій кримінальній
справі за звинуваченням ОСОБА_6 за статтею 215 частини 1 КК України доказів
(висновків експертиз, протоколів тощо), які в сукупності мають вплинути на
встановлення ступеня вини учасників пригоди, визначення розміру матеріальної
шкоди, наявності тілесних ушкоджень у позивачів та інше, оскільки в матеріалах
цивільної справи такі докази відсутні та в судовому засіданні не
досліджувалися.

Висновок апеляційного суду про те, що доводи апеляційної скарги про правильне
визначення розміру матеріальної та моральної шкоди спростовується висновками
суду, не ґрунтується на визначених статтями 295, 303, 304 ЦПК України 1963 року
засадах апеляційного провадження, які передбачають перевірку оспорюваного
рішення за доводами апеляційної скарги, а не спростування апеляційної скарги
висновками оспорюваного рішення.

Не ґрунтується на законі та обставинах справи й висновок апеляційного суду
про те, що спірні відносини регулюються ст. 450 ЦК УРСР, оскільки не враховано,
що мало місце зіткнення двох транспортних засобів.

Відмовляючи в задоволенні апеляційних
скарг, апеляційний суд виходив із того, що вина водія ОСОБА_6 доведена
висновком автотехнічної експертизи, а доводи про неправильно визначений розмір
завданої матеріальної та моральної шкоди спростовуються оскаржуваними
висновками суду.

Апеляційним судом не встановлено
будь-яких обставин і фактів, що спростовували б доводи апеляційних скарг щодо
неповноти й незаконності оспорюваного рішення, а тому ухвала апеляційного суду
підлягає скасуванню з направленням на розгляд апеляційного суду з підстав,
передбачених частиною 2 статті 338 ЦПК України.

Керуючись
статтею 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Південьзахідшляхбуд” задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 5 лютого 2003
року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                      М.В. Патрюк

Судді:                                                                 А.В.
Костенко

М.Г. Пінчук

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка