У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема
А.Г., розглянувши  18 квітня      2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Придніпровського  районного суду м. Черкаси від 17 листопада та  ухвалу Апеляційного суду Черкаської області
від 2 лютого 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю
“Вищий навчальний заклад “Східноєвропейський університет економіки і
менеджменту”, третя особа - виконавча дирекція Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України, територіальне управління Держпромгірнагляду України по
Черкаській області, про стягнення втраченого заробітку, додаткових витрат і
відшкодування  моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1. звернувся до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що під час виконання трудових обов'язків потрапив у
дорожньо-транспортну пригоду й отримав ушкодження здоров'я.

Згідно з висновком медико-соціальної експертної комісії
від                      ІНФОРМАЦІЯ_1 року йому встановлено 40 % втрати
працездатності.

Вважаючи, що відповідач, перешкоджаючи йому в отриманні
актів за формою Н-1 і Н-5, довідки про середню заробітну плату, зволікаючи з
виплатами, не проведенням з ним інструктажу з техніки безпеки, порушив його
права, просив його вимоги задовольнити, стягнути з відповідача на його користь
втрачений заробіток, додаткові витрати та на відшкодування моральної шкоди 5
000 грн.

Рішенням Придніпровського  районного суду м. Черкаси від                       17
листопада, залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської
області від 2 лютого 2007 року, в задоволенні позову відмовлено.

У обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1. посилається на невідповідність
висновків судів обставинам справи, неправильне застосування судами норм
матеріального права, незастосування норм матеріального права, які підлягали
застосуванню,  та ставить питання про
скасування зазначених судових рішень і передачу справи на новий розгляд до суду
першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції та апеляційний суд, погоджуючись з ним,  виходили з того, що позивач не надав
достатніх доказів на підтвердження своїх вимог.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України    суд касаційної інстанції
не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5 ч. 3
ст. 328   ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необгрунтованою і викладені
в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись
ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження
в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю “Вищий
навчальний заклад “Східноєвропейський університет економіки і менеджменту”,
третя особа - виконавча дирекція Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, територіальне
управління Держпромгірнагляду України по Черкаській області, про стягнення
втраченого заробітку, додаткових витрат і відшкодування  моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Придніпровського  районного суду м. Черкаси від 17 листопада та  ухвалу Апеляційного суду Черкаської області
від 2 лютого 2007 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                      А.Г. Ярема