У Х В А Л А

Іменем  України

18 червня 2007 року                                                                                  м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:                Берднік
І.С.,

Данчука
В.Г.,

Косенка
В.Й.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Державного
підприємства “Завод “Арсенал” (далі - ДП “Завод “Арсенал”) до ОСОБА_1, третя
особа - ОСОБА_2, - про виселення з гуртожитку, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 5
жовтня 2006 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 8 лютого 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2006 року ДП “Завод
“Арсенал” звернулося до суду з указаним позовом.

Зазначало, що 1 січня 2003 року між ДП “Завод “Арсенал”
та ОСОБА_1 було укладено угоду НОМЕР_1 найму кімнати АДРЕСА_1 для тимчасового
проживання, строком на один рік. Строк дії угоди закінчився 1 січня 2004 року,
проте відповідачка не звільнила займану нею кімнату, хоча 11 листопада 2003
року їй було вручено попередження про закінчення строку найму кімнати та
прохання звільнити гуртожиток.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд визнати
угоду НОМЕР_1 найму кімнати для тимчасового проживання в гуртожитку, укладену 1
січня 2003 року між ДП “Завод “Арсенал” та ОСОБА_1, такою, що втратила
чинність, та виселити  ОСОБА_1 з
гуртожитку, з кімнати АДРЕСА_1.

Рішенням Печерського
районного суду м. Києва від 5 жовтня 2006 року, залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 8 лютого 2007 року, позов ДП “Завод “Арсенал” задоволено. Визнано угоду НОМЕР_1 найму кімнати для
тимчасового проживання в гуртожитку, укладену між ДП “Завод “Арсенал” та
ОСОБА_1, такою, що втратила чинність. Виселено ОСОБА_1 з гуртожитку, з кімнати
АДРЕСА_1.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить рішення
Печерського районного суду м. Києва від 5 жовтня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від         8
лютого 2007 року скасувати і ухвалити в справі нове рішення.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення може бути лише неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Рішення Печерського
районного суду м. Києва від 5 жовтня 2006 року та ухвала апеляційного суду м.
Києва від 8 лютого 2007 року постановлені
з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для їх
скасування немає.

Керуючись ст. ст. 332, 345 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Печерського
районного суду м. Києва від 5 жовтня 2006 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 8 лютого 2007 року залишити без
зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                       І.С. Берднік

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко