Справа № 22-ц-3721.
Головуючий у 1-й інстанції- Костюк Л.О.
Доповідач-Суханова Є.М.
УХВАЛА                           ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

1 лютого 2007 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого-Юровської Г.В.,

суддів-Суханової Є.М., Яворського
М.А.,

при секретарі- Якимець Ю.В.,

розглянула матеріали з апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України
на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії
„Оранта", 3- я особа- Міністерство внутрішніх справ України про стягнення
страхової суми;

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 6 жовтня
2006 року було задоволено позов позивача.

Зобов"язано МВС України перерахувати на спеціальний рахунок відкритого
акціонерного товариства Національної страхової компанії „Оранта"страхову
суму, включаючи витрати страхової компанії на його проведення в розмірі 6%, що
складає 4 460 грн. 32 коп. та 5% витрат позивача за надання правової допомоги,
що складає З 539 грн. 94 коп. на загальну суму 78 799 грн. 15 коп.

Стягнуто з ВАТ
Національної акціонерної стархової компанії „Оранта" на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою
АДРЕСА_1 страхову суму 70 798 грн. 94 коп. за надання правової допомоги,
всього 74 338 грн. 83 коп.

Не погодившись з
висновками наведенними в рішенні суду, апелянт звернувся з апеляційною скаргою,
в якій просить рішення суду скасувати та направити справу на новий судовий
розгляд.

Колегія суддів
вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що вона
частково обґрунтована та підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд визначив в якості відповідача(що підверджується резолютивною частиною рішення суду) апелянта-МВС
України, ухваливши стягнути з нього страхові суми на користь
відкритого акціонерного товариства
Національної акціонерної страхової компанії „Оранта" та позивача. При цьому
суд не звернув уваги на те, що в мотивувальній частині рішення апелянт вказаний в якості 3-ї особи, яка не заявляє
самостійних вимог, така позиція суду не є правовою бо не ґрунтується на вимогах
чинного законодавства.

Відповідно до
пункту 4 Положення про порядок та умови державного обов"язкового
особистого страхування осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу
органів та підрозділів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.1992 року
№ 626, спори які виникають з приводу виплати страхових сум, вирішуються
в судовому

порядку,
сторонами в якому є застрахований або його спадкоємці та страховик (HACK
„Оранта").

У п. 86 Правових позицій, висловлених судовою колегією в цивільних справах Верховного
Суду України в зв"язку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах, зазначено, що ці виплати
проводяться відповідними органами страхування, яким МВС України перераховує
страхові платежі і ці органи у разі виникнення спору є належними
відповідачами.

Таким чином, суд повинен був врахувати, що належним відповідачем по справі
є орган страхування, з яким позивач перебуває у страхових відносинах, а саме HACK „Оранта".

Задовольняючи позов позивача та ухваливши в рішенні суду стягнення з МВС України
на користь ВАТ „Оранта" певних страхових сум, суд порушив норми
процесуального права та не звернув уваги на те, що ВАТ „Оранта" не
зверталась з позовом до МВС України про стягнення на її користь будь-яких
страхових сум, хоча її не позбавлено права на захист законих інтересів та
охоронюваних законом прав.

При наявності
зазначених обставин, рішення суду, у зв"язку з його незрозумілістю та
невідповідністю вимогам чинного законодавства не може залиштися без змін та
підлягає скасуванню з направленням на новий судовий розгляд, де необхідно
визначити належного відповідача та вирішити справу на підставі вимог чинного
законодавства та доказів по справі.

Крім того,
розглядаючи справу по суті позовних вимог, суд не вказав, яка конкретно
страхова сума полягає стягненню з відповідача, зазначивши тільки її загальний
розмір - 78 799 грн. 15 коп., що було зроблено з урахуванням витрат страхової компанії на його проведення в розмірі
6% , що складає 4 460 грн. 32 коп. та 5%
витрат позивача за надання правової допомоги, що складає 3 539 грн. 94коп..

На підставі вимог ст. 311 п. 4 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню
з направленням справи на новий розгляд, якщо суд вирішив питання про права та
обов"язки осіб, які не брали участі у справі.

Колегія суддів, керуючись зазначеним, встановила, що апелянт, хоча й був залучений
до розгляду справи у якості третьої особи, але суд постановив стягнення відповідних сум саме з нього, тобто змінив його
правовий статус визначивши його відповідачем по справі.

Розгляд справи
та участь у ній в якості третьої особи, яка має обмеження в своїх правах та
обов'язках порівнено з відповідачем, порушує право сторони на захист, внаслідок
чого рішення суду не може залишатися без змін.

На підставі наведеного, керуючись
ст. 293,294, 311 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скарга Міністерства внутрішніх справ України задовольнити частково.

Рішення
Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2006 року
скасувати та направити справу на новий судовий розгляд до того ж суду для
рогляду в іншому складі суду.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двох
місяців до Верховного Суду України.