Справа
№ 2-285 2007 рік
«23» січня 2007 року
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
судді Лазюка С.В.
у   відкритому   судовому
засіданні   в   м.Харкові
цивільну   справу   за
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа ВЖРЕП
району м.Харкова про вселення,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про примусове вселення у
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що з 1992 по 2000 рік вона перебувала у шлюбі з
відповідачем, який є наймачем спірної квартири, а вона, поселившись з 30.09.92 p., як
член сім'ї наймача, здобула самостійного права на жилу площу у цієї квартирі.
її права на спірну квартиру оспорювались відповідачем ОСОБА_2, але рішенням
Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.04.05 р. її житлові права з
малолітньою дитиною були захищені й судом підтверджено її права на цю квартиру.
Незважаючи на це, відповідач ОСОБА_2 перешкоджає її проживанню з сином ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народження, та не впускає її до квартири, змінивши дверні
пояснень у судовому засіданні позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 визнавали житлові права позивачки на спірну житлову
площу, але вважали не можливим сумісне проживання.
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися без поважних причин й суд вирішує
справу на підставі наявних в ній даних та доказів з винесенням заочного рішення
на підставі клопотання позивача.
Представник третьої особи надав суду заяву про слухання
справи за його відсутності.
Суд, заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов від­повідно до
ст.ст.: 64, 191 Житлового
кодексу України підлягає задоволенню з наступних мотивів.
Судом
встановлено, що квартира АДРЕСА_1 відно­ситься
до державного житлового фонду та відповідач ОСОБА_2 є наймачем цієї квартири,
яка складається з двох ізольованих кімнат площею 9,9 та 17 кв.м. Позивачка
після реєстрації шлюбу з відповідачем ОСОБА_2, поселившись 30.09.92 р. у
спірній квартирі як член сім'ї наймача, набула самостійних прав на жилу площу в
Рішенням
Дзержинського райсуду м.
Харкова від 22.04.05 p., яке вступило в
законну силу, відмовлено ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання втратившим права
користу­вання житловим приміщенням.

Разом з тим, під
час розгляду справ судом, ОСОБА_2 поселив на спірну жилу площу свою нову
дружину - відповідачку
ОСОБА_3 та свою матір - відповідачку
ОСОБА_4, а у відношенні до позивачки чине різні перепони у користуванні спірною
квартирою, замінив вхідні замки й не впускає добровільно її до квартири,
посилаючись на те, що не бажає щоб вона там проживала.

Житлові права
позивачки ОСОБА_1 та її малолітньої дитини - сина ОСОБА_5,
батьком якого є відповідач ОСОБА_2,
підлягають судовому захисту шляхом примусового вселення позивачки з дитиною
у спірну квартиру АДРЕСА_1.

Вимоги позивачки
ОСОБА_1 про вселення її у кімнату площею 9,9
кв.м, цієї квартири повинні розглядатися судом окремо при вирішенні питань
встановлення порядку користування житловою площею спірної квартири.

На підставі
вищенаведеного, ст.ст.: 64,
191 Житлового кодексу України та керуючись ст.ст.: З, 10, 11, 15, 60, 212, 213, 224-226 ЦПК
України, суд-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Вселити
ОСОБА_1  з  малолітньою дитиною  -  сином  ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народження, у
двокімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана заява про апеляційне
оскарження в  10-ти денний

строк з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення подається протягом 20
- ти

днів після подачі заяви про апеляційне оскарження, з
подачею її копії до апеляційної інстанції

або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив,
за письмовою заявою

відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення ухвалено
й надруковане власноручно суддею Лазюк С.В.
у нарадчій кімнаті.