УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2007 року
м. Івано-Франківськ

Колегія судців судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого                         Меленко О.Є.

суддів
Матківського Р.Й., Ясеновенко Л.В.

секретаря                              Логажевської М.Б.

з участю:
адвоката      ОСОБА_7

сторін:                                    позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва
про право приватної власності на квартиру та зобов"язання
Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації повторно видати
свідоцтво про право власності на квартиру за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Калуського міськрайонного суду від 29 грудня 2006
року,-

встановила:

ОСОБА_2 оскаржує рішення Калуського міськрайонного суду
від 29 грудня 2006 року , яким частково
задоволено позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та визнано недійсним
свідоцтво від 10 грудня 1998 року про право
приватної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Апелянт вказує на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи і наявним доказам та порушення норм матеріального і
процесуального права. Так, свідоцтво про право власності на спірну квартиру
видано йому у грудні 1998
року, а з позовом до суду ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулися лише у листопаді 2003 року, пропустивши
строк позовної давності. Однак цієї обставини, незважаючи на його ( ОСОБА_2 ) заяви суд до
уваги не взяв. З заявою про поновлення або продовження терміну позовної
давності позивачі до суду не зверталися, натомість суд сам зробив висновок про
те, що такий термін не пропущено. Доводи позивачів про те, що тільки восени 2003 року їм стало
відомо про існування свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на його
ім"я спростовуються рядом письмових доказів, зокрема його ( ОСОБА_2)
повідомленнями щодо сплати комунальних послуг, які датовані 1999 роком. Про
наявність у нього свідоцтва про право власності на квартиру зазначається також
у постанові про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_1
Постановляючи рішення, суд керувався ст. 328
ЦК України, яка регламентує підстави набуття права власності із правочинів,
однак не застосував при цьому ст. 216
ЦК України щодо двосторонньої реституції, незважаючи на те, що квартира
придбана ним за 12226 грн..
Вказує також на те, що на всіх стадіях розгляду справи судом допускалися
процесуальні порушення, як то не притягнення у якості відповідачів ДВС,
нотаріуса, не витребування документів від нотаріуса. Крім цього, з
процесуальними порушеннями

Справа №22-ц-212/2007 р.                                Головуючий у 1 інстанції Кардаш
О.І.

Категорія 5
Доповідач Меленко О.Є.

2

вирішено його клопотання про зміну способу забезпечення
позову. Просив оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити
нове рішення яким в позові відмовити.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 вимоги
підтримав з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач ОСОБА_5 доводи апелянта заперечила, вказує на
законність рішення суду першої інстанції та відсутність правових підстав для
його зміни чи скасування.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції
виходив з того, що правовстановлюючий документ, з приводу якого виник спір
виданий відповідачу на підставі актів про проведення прилюдних торгів та
передачу квартири ОСОБА_2,
які судом на даний час не затверджені,
відповідачі строк позовної давності не пропустили. Вислухавши
суддю-доповідача, доводи апелянта, пояснення з цього приводу позивача,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, що спір між сторонами виник з приводу
свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на
ім"я ОСОБА_2, виданого йому 10.12.1998
року приватним нотаріусом Калуського нотаріального округу ОСОБА_6,
реєстровий НОМЕР_1.

Як встановив суд першої інстанції, і зазначеної обставини
не оспорює жодна з сторін, підставою для видачі такого свідоцтва    стали
акти судового виконавця від

10.10.1997
року та 20.10.1997 року про
те, що прилюдні торги не відбулися та передачу квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2, які в
свою чергу були затверджені
ухвалами  Калуського  міського
суду   від  18.12.1997  року  та  25.11.1998
року.

Як вбачається з матеріалів справи, вищезазначені судові
ухвали на даний час скасовані, а дії судового виконавця по проведенню прилюдних
торгів та передачі квартири визнані неправомірними рішенням Калуського міського
суду від 19 липня 2002 року.

У зв"язку з цим, суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про те, що за таких підстав, свідоцтво про право власності
на квартиру АДРЕСА_1 на
ім"я ОСОБА_2 не може вважатися дійсним.

Що ж стосується доводів ОСОБА_2 про те, що позивачами
пропущено строк для звернення до суду, то такі не заслуговують на увагу,
оскільки за змістом ст. 71
ЦК України (що діяв
на час звернення до суду) загальний строк для захисту права за позовом особи,
право якої порушено, встановлюється в три роки.

З матеріалів справи вбачається, що дії судового виконавця
по проведенню прилюдних торгів та передачі квартири ОСОБА_2, які власне і стали
першопричиною виникнення даного спору, визнані неправомірними рішенням
Калуського міського суду 19
липня 2002 року, а
з позовом до суду про визнання свідоцтва про право власності недійсним
ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулися 18
листопада 2003 року,
тобто в межах встановленого законодавцем строку позовної давності.

Рішення постановлено з дотриманням вимог матеріального та
процесуального закону, інші доводи ОСОБА_2 правильності висновків суду не
спростовують. Підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення з мотивів
наведених апелянтом колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 307,308,
313 - 315 ЦПК України, судова палата в цивільних справах
апеляційного суду, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Калуського
міськрайонного суду від 29
грудня 2006 року в
даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності негайно, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України на
протязі двох місяців з дня набрання нею чинності.

Головуючий: Судді: