АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-3212/2007                                                           Головуючий
Категорія 34                                                                                 Доповідач Петренко І.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

10 травня 2007 року

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської

області у
складі:

головуючого судді                                                        Петренко І.О.

суддів                                                                          Болтунової Л.М., Лаченкової О.В.

при секретарі                                                                Білоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від ІНФОРМАЦІЯ_1 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, -

ВСТАНОВИЛА:

У ІНФОРМАЦІЯ_2 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом
і просила постановити рішення, яким поділити
майно, яке є спільною власністю, а саме автомобіль ВАЗ та відступити від рівності часток, розподіливши і виділити їй 2/3 домоволодіння АДРЕСА_1 м. Дніпропетровську.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала
на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська шлюб між нею та її чоловіком - ОСОБА_2 було розірвано та згоди щодо добровільного розподілу
майна, яке є їх спільною власністю вони не досягли.
За час проживання в шлюбі з відповідачем вони придбали та добудували будинок АДРЕСА_1 в м. Дніпропетровську. Вона також приймала участь в будівництві вказаного будинку, що
частково підтверджується квитанціями прибутково-касового
ордеру на придбання будматеріалів. Загальна вартість будинку станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 рік склала 46244 грн. Крім цього, під час
шлюбу було придбано автомобіль ВАЗ, який належить їй та відповідачу на праві
спільної власності.

В ході розгляду справи,
ІНФОРМАЦІЯ_5року позивачка подала до суду заяву, якою уточнила свої позовні вимоги та просила суд постановити рішення, яким
поділити майно, яке є спільною власністю, а саме
відступити від рівності часток, розподіливши і виділити їй 2/3 домоволодіння АДРЕСА_1 м. Дніпропетровську, та стягнути з
відповідача на її користь компенсацію за автомобіль у розмірі 1500 грн.

В судовому засіданні позивачка заявлені позовні
вимоги підтримала, відповідач проти задоволення позову заперечував.

Рішенням Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від ІНФОРМАЦІЯ_1 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив рішення суду
скасувати та направити справу на новий розгляд.

Вислухавши учасників процесу , ознайомившись з матеріалами справи , вивчивши законність та обґрунтованість
рішення суду та доводи апеляційної скарги , колегія судців вважає , що апеляційну скаргу слід задовольнити частково , рішення суду скасувати і справу направити на новий розгляд до того ж суду в іншому складі за
наступними підставами.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка
звернулась до суду з позовом , в якому просила розділити майно , яке було набуто сторонами під час
шлюбу , а саме домоволодіння , розташоване за адресою АДРЕСА_1 м. Дніпропетровську та
автомобіль ВАЗ , виділивши їй 23 вище вказаного домоволодіння.

Суд , розглянувши вимоги позивачки та постановляючи оскаржуване рішення виходив
із того , що у відповідності до положень
ст.ст. 60 , 68 СК України майно , набуте під час шлюбу являється спільною сумісною власністю і підлягає поділу в зв"язку з
тим ,
що сторони розірвали шлюб і виділив кожній із сторін по 12 частині спірного домоволодіння.

Однак,
як вбачається з матеріалів справи сторони по справі знаходились у зареєстрованому шлюбі в період з ІНФОРМАЦІЯ_6 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 рік ( ар. сп.96,97). У ІНФОРМАЦІЯ_8 році на
ім"я відповідача було придбано не
завершене будівництвом домоволодіння , розташоване за адресою АДРЕСА_1
у м. Дніпропетровську ( ар. сп. 9 ).

З відповіді ДМБТІ від ІНФОРМАЦІЯ_9 року за НОМЕР_1
на запит суду ( ар. сп. 26) у ІНФОРМАЦІЯ_4 році вище вказане домоволодіння було обстежено і встановлено , що
будівництво житлового будинку літ А-1 закінчено та підлягає введенню в
експлуатацію .

Окрім    того,  відповіді    Головного
архітектурно-планувального
управління

Дніпропетровської міськради від ІНФОРМАЦІЯ_10 року на запит
суду (
ар. сп. 52) ГоловАПУ не має інформації про отримання замовником дозволу інспекції
державного архітектурно-планувального контролю на
проведення будівельних робіт , а також немає інформації про
наявність узгодженої проектної документації.

Оскільки право власності на жилий
будинок збудований громадянином виникає тільки після введення його в експлуатацію та після реєстрації у виконкомі місцевої
ради ,
вважати , що у відповідача по справі виникло право власності , чи у сторін по справі виникло право сумісної власності
саме на житловий будинок - не можливо , оскільки воно не прийнято в експлуатацію і не
зареєстровано в передбаченому законодавством порядку.

Окрім того , оскаржуваним рішенням суду
позивачці та відповідачу по справі виділено по 12 частині будинку , хоча з матеріалів справи не
вбачається чи можливо провести такий виділ з технічної точки зору з таким розрахунком , щоб кожна сторона спору мала можливість обладнати окремий самостійний вихід , чи мала можливість переобладнати
приміщення в ізольовані квартири. Рішенням суду також не визначено які саме
приміщення виділяються кожній із сторін.

При вище наведених обставинах суд розглянув справу
не запропонував позивачці конкретизувати позовні вимоги , не визначивши предмет спору , а також вимоги про визнання права власності на частину домоволодіння , а тому висновки суду зроблені без повного дослідження
обставин справи і розгляду позовних вимог в повному обсязі.

Таким чином , оскільки
суд фактично не розглянув заявлені позовні вимоги в повному обсязі і виправити
цей недолік шляхом ухвалення додаткового рішення не можливо , апеляційний суд
вважає , що
необхідно , на
підставі п.1,5 ч.1 ст. 214
,п.5 ч.1 ст. 311 ЦПК
України апеляційну скаргу задовольнити ,
рішення скасувати і справу направити на новий розгляд.

Керуючись ст.-ст. 303,307,
п.5 ст.311,313,314,315,317,319
ЦПК України , колегія
суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від ІНФОРМАЦІЯ_1 року скасувати і
справу направити на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення , однак
може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня
набрання законної сили до Верховного Суду України .