У х в а л а

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

26 січня 2007 року
м. Київ

Суддя
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

Гуменюк В.І.,

розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 грудня
2006 року в справі за позовом заступника прокурора Оболонського району м. Києва
в інтересах держави в особі Київської міської ради, Державного управління
справами Президента України, Фонду державного майна України до будинку
відпочинку “Пуща-Водиця” Державного управління справами, ОСОБА_1 про визнання
договорів оренди недійсними, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до будинку
відпочинку “Пуща-Водиця” Державного управління справами про визнання договору
оренди від 11 травня 2004 року дійсним,

в с т а н о в и в:

Заступник прокурора Оболонського району м. Києва в
інтересах держави в особі Київської міської ради, Державного управління
справами Президента України, Фонду державного майна України звернувся із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що 5 вересня 2004 року між будинком
відпочинку та ОСОБА_1 був укладений договір НОМЕР_1 оренди приміщень, за яким
передано в платне строкове володіння та користування дачний будинок загальною
площею 175 кв. м., в тому числі жилою-91 кв.м., з прилеглою прибудинковою
територією-600 кв.м. для проживання орендаря строком на 49 років з орендною
платою 420 грн. на місяць без ПДВ. 11 травня 2004 року між тими ж сторонами
укладено договір НОМЕР_2 про оренду приміщення “Більярдна-2” загальною площею
302 кв.м., з прилеглою територією-3975 кв.м., для проживання орендаря з
орендною платою 420 грн. на місяць без ПДВ строком на 49 років. При укладенні
вказаних договорів було порушено вимоги ч.5 ст. 93 ЗК України, ст.4 Закону
України “Про оренду землі”, так як будинок відпочинку не є власником земельної
ділянки, яку передав у оренду. Просив визнати недійсними договори в частині
оренди земельної ділянки площею 600 кв.м. та 3975 кв.м.

ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом до будинку
відпочинку “Пуща водиця” Державного управління справами про визнання дійсним
договору оренди приміщень від 11 травня 2004 року.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 9
жовтня 2006 року у задоволенні позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено.
Визнано договір оренди від 11 травня 2004 року, укладений між ОСОБА_1 та
будинком відпочинку “Пуща-Водиця” Державного управління справами, дійсним.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2006
року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2006 року
скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати
постановлену ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Касаційна скарга необґрунтована. Доводи скарги висновків
суду не спростовують. Передбачених законом підстав неправильного застосування
норм матеріального чи порушення норм процесуального права не встановлено.

Керуючись пунктом 5 частини 3, частинами 4, 5 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за
позовом заступника прокурора Оболонського району м. Києва в інтересах держави в
особі Київської міської ради, Державного управління справами Президента
України, Фонду державного майна України до будинку відпочинку “Пуща-Водиця”
Державного управління справами, ОСОБА_1 про визнання договорів оренди
недійсними, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до будинку відпочинку “Пуща-Водиця”
Державного управління справами про визнання договору оренди від 11 травня 2004
року дійсним.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України
В.І. Гуменюк