Справа № 22-8972/2006 Головуючий по 1-й інстанції:
суддя - Неминущій Г.Л.,
Категорія - 26 Доповідач: суддя - Стратіло В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2007 року. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у складі головуючого: судді Шабанової В.О., суддів: Стратіло В.І. та Рєзникової Л.В., при секретарі Кошмак Т.С.,

з участю представників зацікавленої особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому у засіданні у приміщенні апеляційного суду у місті Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 2 серпня 2006 року про відмову у перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 30 травня 2006 року задоволено заяву Долинської сільської ради Донецької області і визнано спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_4, яка складається з жилого будинку АДРЕСА_1 відумерлою та передано її у власність територіальної громади Долинської сільради. Вказане рішення у апеляційному порядку не оскаржувалось.

19 липня 2006 року ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про перегляд вказаного рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем другої черги після смерті іншого спадкодавця - ОСОБА_5, який фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 і про ці обставини не було відомо суду при прийнятті рішення щодо визнання спадщини відумерлою. При цьому вона посилалась на те, що на момент розгляду справи Долинській сільській раді також не було відомо про те, що її брат ОСОБА_5 проживав у вказаному будинку за вказаною адресою з 1991 року у якості члена сім'ї померлої ОСОБА_4, на ім'я якої зареєстровано вказаний будинок. ОСОБА_5 і ОСОБА_4 проживали у цьому будинку разом і постійно однією сім'єю з 1991 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто по день смерті ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року за місцем свого постійного проживання у с. Богородичне помер і ОСОБА_5, який був спадкоємцем четвертої черги і фактично прийнявший спадщину після смерті ОСОБА_4 Після його смерті залишилась спадщина, яка складається зі спірного жилого будинку з прибудовами за вказаною адресою, яка згідно з записом у господарській книзі Долинської сільської ради значиться за померлою ОСОБА_4

ОСОБА_3 вказувала, що вона є спадкоємцем другої черги за законом після смерті свого брата. Вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім того, вона вступила в управління та ОСОБА_5 спадковим майном ( здійснила поточний ремонт, провадить постійно посадку та збір врожаю на присадибній ділянці). Таким чином, ОСОБА_3 вважає себе правонаступником сторони і вказувала, що у зв'язку з зазначеними нею обставинами рішення суду підлягає перегляду, просила задовольнити її заяву про перегляд судового рішення від 30.05.2006 року.

Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду від 02.08.2006 року області у задоволенні заяви відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не надала жодного доказу на підтвердження родинних стосунків ОСОБА_5 і ОСОБА_4 і дійшов висновку, що такі стосунку взагалі були відсутні. Суд вказував, що зареєстрований ОСОБА_5 у спірному будинку ніколи не був, згідно з довідкою БТІ станом на 20.06.2006 року ОСОБА_4 право власності на будинок не зареєструвала, що свідчить про відсутність з її боку будь - яких намірів передавати спірний будинок у власність іншим особам. Після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_5 із заявою до нотаріальної контори про відкриття спадкової справи не звертався.

Суд відхилив як доказ надану заявником копію акту про те, що ОСОБА_5 більше 10 років проживав з ОСОБА_4 у якості прийомного сина, посилаючись на те, що вказана копія отримана з порушенням встановленого ЦПК порядку ( відсутні прізвища осіб, вказаних у акті). Крім того, суд зазначив, що письмові докази надаються в оригіналі, однак належним чином складеного оригіналу акту немає.

За таких обставин суд дійшов висновку, що підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами немає.

ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій вказувала, що ухвалу постановлено з порушенням вимог закону і вона підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Апелянт посилається на те, що судом не взято до уваги докази, які надані суду, що підтверджують наявність родинних відносин між її братом та ОСОБА_4. Такими доказами на її думку є довідка виконкому Долинської сільської ради, медичні довідки відносно ОСОБА_4, акт за місцем проживання ОСОБА_5, а також пояснення свідків. Крім того, оригінал акту, про який вказував у своєму рішенні суд, є у неї на руках і вона могла надати його суду, однак суд не ставив питання під час розгляду справи про надання оригіналу. На думку апелянта висновки суду про те, що після смерті ОСОБА_4 брат не звертався до нотаріальної контори не можуть бути підставою для відмови у перегляді судового рішення, оскільки ОСОБА_5 спадщину прийняв фактично. Він здійснював поховання ОСОБА_4, вступив в управління та ОСОБА_5 спадковим майном, продовжував проживати у спірному будинку, підтримував будинок у належному стані, провадив поточний ремонт, прибирав у дворі. Крім того, брат взяв собі практично все майно, що належало раніше ОСОБА_4, вирощував овочі на присадибній ділянці. Отже, він був спадкоємцем четвертої черги, так як проживав однією сім'єю зі спадкодавцем більше п'яти років до відкриття спадщини.

Вона є спадкоємцем другої черги за законом після смерті свого брата, який фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4. Оскільки про вказані обставини не було відомо Долинській сільській раді, просила ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Від зацікавленої особи - Голови Долинської сільської ради надійшли письмові заперечення на скаргу, де йдеться про її відхилення та про залишення ухвали суду без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, що з'явились, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги і письмових заперечень, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а

ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін з таких підстав:

Відповідно до п. 1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України рішення, що набрало законної сили, може бути переглянуто у зв'язку з нововиявленими обставинами у випадках, коли : виникли істотні для справи обставини, які не були і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою на час розгляду справи. Тобто йдеться про обставини, які існували на момент вирішення справи, але з різних причин не були відомі заявникові.

З роз'яснень, що місяться у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.1981 р. „ Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили" (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 р.) як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановления рішення, ухвали, постанови, але про них не знали і не могли знати заявник і суд.

Відповідно до п.4 вказаної постанови перевіряючи обґрунтованість заяви про перегляд судового рішення, суд виходить з загальних положень про докази, у тому числі про належність і допустимість засобів доказування, обов'язку доказування і подання доказів.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що обставини, на які посилається заявник як на нововиявлені, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що заявник посилалася на те, що її брат ОСОБА_5. був спадкоємцем за законом четвертої черги, оскільки проживав зі спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав такі доводи такими, що не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до загальних положень Сімейного Кодексу України сім'я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Поняття сім'ї розкрито у ст.З СК України, де йдеться про те, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що вказані обставини, а саме проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 однією сім'єю, не підтверджені доказами.

Акт, довідки та пояснення свідків, на які посилається апелянт як на підтвердження цих обставин, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки суду не надано жодного доказу, про те, що ОСОБА_5., проживаючи разом з ОСОБА_4, був пов'язаний з нею спільним побутом, мав взаємні права та обов'язки.

Не знайшли також підтвердження й інші доводи заявника стосовно того, що ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину, вступив в управління та ОСОБА_5 спадковим майном, продовжував проживати у спірному будинку, підтримував будинок у належному стані, провадив поточний ремонт, вирощував овочі на присадибній ділянці.

Більш того, заявником не спростовані доводи Голови Волинської сільської ради про те, що брат ОСОБА_3 ОСОБА_5, ніколи не був зареєстрований у спірному будинку, оскільки був зареєстрований за іншою адресою, а саме по АДРЕСА_2, він ніде не працював, сім'ї не мав, вів аморальний спосіб життя, ОСОБА_4 з почуття жалості до ОСОБА_5, який за віком годився їй в онуки, часом дозволяла йому перебувати у своєму будинку. За допомогу, яку він їй надавав по господарству, годувала його, давала гроші. Після смерті ОСОБА_4 у ІНФОРМАЦІЯ_1 року у її будинку ніхто не проживав, будинок став занепадати, город не оброблявся три роки, заріс бур'янами у зріст людини. На подвір'я будинку проникали п'яниці які руйнували його і розкрадали майно. Саме ці обставини стали підставою для звернення до суду про визнання спадщини відумерлою.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що про обставини, на які посилається заявник як на нововиявлені, їй не могло бути невідомо під час розгляду справи про визнання спадщини відумерлою, що також є підставою для відмови у задоволенні її заяви.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку, що розглядаючи спір, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції постановлено ухвалу про відмову у перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами з додержанням вимог закону і тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Керуючись ст.ст.303-305, 307, п.1 ст.312, 313,314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 2 серпня 2006 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею чинності безпосередньо до суду касаційної інстанції.