РІШЕННЯ

Справа
НОМЕР_1-51/2007 p.

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

14 лютого 2007 року                                                   Немирівський районний суд

В складі
головуючого Рибчинського В.П. При секретарі Горбенко
Л.П.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна яке
є спільною сумісною власністю подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2. з
зазначеною позовною заявою звернулась до суду.

В судовому засіданні попросила суд винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на її користь 18467 гривень як спосіб поділу майна, яке
набуто ними нажито під час спільного проживання у шлюбі. Залишити за
відповідачем право власності на автомобіль марки «Деу-Ланос». Стягнути з
відповідача 185 гривень для відшкодування витрат на сплату державного мита та 30 гривень за інформаційно-технічне
забезпечення, посилаючись на те, що з відповідачем
ОСОБА_1 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі і оскільки спільне життя не
склалося шлюб за рішенням суду ІНФОРМАЦІЯ_2 року було розірвано.

Від спільного проживання у шлюбі народилась дочка
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, яка в
даний час проживає разом з нею і знаходиться на її повному
утриманні.

У лютому місяці за спільною домовленістю з чоловіком було укладено довгостроковий договір із Вінницьким відділенням фірми «Авто
план» на придбання автомобіля «Деу-Ланос». Суть
договору полягає в тому, що вони зобов»язувались на рахунок вказаної фірми проплатите вступний внесок, а пізніше
оплачувати щомісячні платежі відповідно до рахунків, які їм
щомісячно направлялись. Відповідно фірма «Авто план» зобов»язувалась після деякого періоду поставити їм автомобіль. За спільною
домовленістю договір був підписаний чоловіком
ОСОБА_1. Відповідно до договору ними було оплачено вступний внесок приблизно у розмірі 1800 гривень та кожного місяця,
починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_4 року по ІНФОРМАЦІЯ_5
рокуоплачували відповідні авансові щомісячні внески у розмірах відповідно до
направлених фірмою рахунків. Приблизна сума щомісячних внесків становила 700 гривень. Тобто ними було оплачено 25900
грн., а загальна сума коштів, які були внесені на рахунок фірми «Автопла» становила 27700
гривень.

За рішенням Немирівського районного суду відповідач на її користь на
утримання їхньої неповнолітньої дочки повинен сплачувати щомісячно , починаючи
з січня 2006 року аліменти в розмірі 25 % від свого
заробітку. Однак до сьогоднішнього дня жодних коштів на утримання дитини вона не отримала. В добровільному порядку ОСОБА_1 не має
наміру надавати якісь кошти на утримання
дочки. За таких обставин просить суд відійти від рівності часток при поділі майна виділивши їй 2/3 частини , а відповідачу 1/3 .

Відповідач позовні вимоги не визнав, попросив суд в задоволенні позову
відмовити, оскільки під час спільного
проживання у них власних коштів не було, працював лише він, зарплати вистачало
на оплату квартири, яку вони наймали , всі кошти відповідно довгострокового
договору оплачував його батько, в зв»язку з чим ІНФОРМАЦІЯ_6 року він написав
заяву і передав права та обов»язки за договором батьку- ОСОБА_4.
Аліменти на утримання дочки він сплачує.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи
вважає, що позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 60 Сімейного кодексу України майно
набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини
самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст.. 70 СК України у разі поділу майна,
що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним договором

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з
нею, ним проживають діти, а також непрацездатні
повнолітні син і дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та лікування.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що він є батьком ОСОБА_1. Під час спільного
проживання у сина та невістки грошей не було, оскільки працював лише син, в них народилась дитина, заробітну плату він
отримував малу, тому кошти згідно договору на придбання автомобіля
гроші платив він особисто. Намір придбати автомобіль був у нього, однак договір оформили на сина, т.я. він при укладенні
договору забув свої документи.

Суд критично розцінює пояснення відповідача та свідка, оскільки відповідно
до відповіді представника ЗАТ «АІСЕ Україна» ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_1 у відповідності до ст.. 13 Додатку НОМЕР_1 до Угоди, надіслав на адресу ЗАТ «АІСЕ Україна» заяву про передачу прав та обов»язків
за Угодою ОСОБА_4.

Після виконання вимог, визначених ст.. 13 Додатку НОМЕР_1 до Угоди, між
ОСОБА_1 та ОСОБА_1 був підписаний протокол
розрахунків від ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Відповідно до зазначеного протоколу між
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було проведено розрахунок за яким ОСОБА_4 передав ОСОБА_1
кошти в розмірі 22245,44 грн.

Відповідно до платіжних доручень ОСОБА_1 за час спільного
проживання з ОСОБА_2 сплатив 20007,6 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку, що зазначені
кошти необхідно розділити в рівних долях, не відступаючи від рівності часток,
оскільки позивачкою в судовому засіданні не доведено, що
розмір аліментів, які вона отримує недостатній для забезпечення
фізичного та духовного розвитку дитини.

Керуючись ст..ст. 10,60,212-215 ЦПК
України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. В рахунок розподілу майна, а саме коштів
витрачених на придбання автомобіля «Деу -
Ланос» відповідно до угоди з фірмою «Авто план» м. Київ Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10003,80 грн.

ОСОБА_1 залишити 10003,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 116,46 грн.
витрат пов»язаних з оплатою державного мита та витрат пов»язаних з інформаційним
забезпеченням.

Заява про апеляційне оскарження може бути подана протягом 10 діб та
апеляційна скарга на рішення суду протягом 20
діб до апеляційного суду Вінницької області.