Справа НОМЕР_22ц-856/2007р.                               Головуючий
Бечко Є.М. Доповідач -
РІШЕННЯ

Іменем    України

04 червня 2007
року
м. Чернігів

Апеляційний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого:        Позігуна М.І.,

суддів:                    Ішутко В.М.,             Мельниченка Ю.В.,

при
секретарі:       Гавриленко Ю.В.

з участю: сторін

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 27 березня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, Чернігівської
міської ради, КП ЖКГ Деснянського району м. Чернігова про встановлення
користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2005
року ОСОБА_6. та ОСОБА_7. звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1., ОСОБА_2.,
ОСОБА_3., ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_8., ОСОБА_5, Чернігівської міської ради, КП
ЖКГ Деснянського району м. Чернігова про встановлення порядку користування
земельною ділянкою, в якому просили виділити їм в користування частину
земельної ділянки, що прилягає до кімнат 2-3 квартири НОМЕР_2 та частину
земельної ділянки, що використовується ними на даний час. Заявлені вимоги
позивачі мотивували тим, що виникла крайня необхідність в зведенні прибудови,
де можна було б поставити газовий котел, оскільки виникли труднощі в опаленні квартири
позивачів, тому що вони не мають доступу до газового котла, який опалює їх
квартиру і встановлений в квартирі №
1.

2

Рішенням
Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 березня 2007
року позов ОСОБА_6. та ОСОБА_7. задоволений.

Встановлений порядок
землекористування земельною ділянкою домоволодіння по АДРЕСА_1 в м. Чернігові,
яким виділено в користування ОСОБА_6. та ОСОБА_7. частину земельної ділянки
домоволодіння, що примикає до кімнати 2-3 житлового будинку, відповідно до
фактичного порядку землекористування, а саме: під житловою забудовою - 32,0 кв.
м., не житловою забудовою - 5,3 кв. м., під двором індивідуального користування
- 159,5 кв. м., під доріжкою спільного користування - 44,8 кв. м., а всього
241, 6 кв. м.

Відповідачі
ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4,
ОСОБА_5 звернулись до суду з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати
рішення суду, як незаконне та необґрунтоване, оскільки суд неповно з'ясував
обставини, що мають значення для вирішення справи та ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог. Свої вимоги відповідачі мотивують тим, що земельна ділянка
під двором індивідуального користування площею 159,5 кв. м. була самовільно захвачена позивачами та відокремлена огорожею у 1999 році, а до цього
часу перебувала у спільному користуванні мешканців будинку і служила дорогою
для проїзду до будинку. Крім того, суд не дослідив, чи відповідає розмір
виділеної позивачам земельної ділянки їх частці у вартості будинку.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та
матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Суд першої
інстанції, мотивуючи свій висновок про наявність підстав для задоволення
позовних вимог виходив з того, що між власниками квартир будинку № АДРЕСА_1 у м. Чернігові
фактично склався порядок землекористування, згідно якого спірна частина
земельної ділянки, яка прилягає до кімнат 2-3 квартири НОМЕР_2 використовується
позивачами під городництво і закріплення такого порядку не суперечить інтересам
сторін, що підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи №
НОМЕР_1. Земельні ділянки кожного із співвласників відокремлені огорожами для
обслуговування господарських будівель та використання земельних ділянок.

Проте, даний
висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи.

Як встановлено з
матеріалів справи, житловий будинок №
АДРЕСА_1, складається з 6
квартир. Право власності на кв.НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_2. на
підставі договору дарування від 03.02.2005
p.; квартира
НОМЕР_2 зареєстрована
за ОСОБА_6. та ОСОБА_7. на підставі

3

свідоцтва про
право власності на житло від 14.11.2003
p.; квартира
№ З зареєстрована
за ОСОБА_1. та ОСОБА_2. на підставі свідоцтва про власності на житло від 14.02.2003 p.; інші квартири
зареєстровано за КП ЖКГ Деснянського району. Тобто, сторони є співвласниками
житлового багатоквартирного будинку і тому відповідно до ст. 42 ЗК України
порядок використання земельних ділянок, на яких знаходяться багатоквартирні
жилі будинки та належні до них будівлі, визначається співвласниками.

Відповідно до
роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.21 постанові Пленуму №7 від 16.04.2004 року „Про
практику застосування судами земельного законодавства про розгляді цивільних
справ", порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі
тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські
будівлі і споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру
їхніх часток у спільній власності на будинок. Суд відповідно до ст.88 ЗК
України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і
за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності
на землю або на жилий будинок .

Суд може не
визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку,
що угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його
можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає з
числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить
архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам.

Якщо до
вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у
спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок,
господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у
користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок
користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на
користування якою має позивач/позивачі/, слід виходити з розміру його /їх/ частки
у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення
спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Судом
встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані про розрахунок
ідеальних часток сторін у праві власності на будинок № АДРЕСА_1.

На виділеній
позивачам частині земельної ділянки знаходиться сарай з погребом відповідачки
ОСОБА_2., прохід до якого не зазначений експертом.

Зазначивши, що
між сторонами склався порядок користування земельними ділянками, суд першої
інстанції не звернув уваги на те, що між сторонами є спір з приводу
користування земельними ділянками, крім того, апелянти в скарзі посилаються на
те, що вони неодноразово звертались зі скаргами на дії позивачки стосовно
захоплення нею частини земельної ділянки, яка служила дорогою для проїзду до
будинку.

4

Допитаний в
судовому засіданні експерт підтвердив доводи відповідачів про те, що на
виділеній позивачці земельній ділянці знаходиться сарай з погребом, які
належать відповідачці ОСОБА_2., що позбавить останню користуватися вказаними
будівлями в разі приватизації позивачами цієї земельної ділянки.

За таких
підстав, коли співвласники житлового будинку заперечують, що між ними склався
порядок землекористування, існує спір з приводу правомірності користування
земельною ділянкою позивачами, ідеальні частки сторін в домоволодінні не
визначені, тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, з відмовою в
задоволенні в цій частині вимог.

В той же час,
відповідачі в засіданні апеляційного суду погодились на виділення позивачам
частини земельної ділянки, яка прилягає до кімнати 2-3 розміром 31,56 кв.м, для зведення
позивачами прибудови, та виділення частини земельної ділянки, яка знаходиться
під житловою забудовою. Відповідно до ст. 174
ЦПК України, визнання відповідачем позову за наявності для того законних
підстав, є підставою для задоволення позову, тому суд приходить до висновку, що
вимоги позивачів в цій частині підлягають задоволенню.

Керуючись
ст.ст.42, 95, 103, 120,
158 Земельного Кодексу України, ст.ст.303, 307, п.2 ст.309, 313-315,
317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - задовольнити
частково.

Рішення
Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 березня 2007
року - в
частині виділення в користування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 земельної ділянки під
двором індивідуального користування, площею 159, 5 кв. м, змінити, виділивши в
користування їм земельну ділянку площею 31, 56 кв. м., що примикає до кімнати
2-3 житлового будинку та під житловою забудовою - 32, 0 кв. м.

В іншій частині
рішення суду скасувати, відмовивши в задоволенні вимог.

Рішення набуває
чинності негайно та може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців.