РІШЕННЯ

іменем України

20 лютого 2007 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати в цивільних справах апеляційного
суду Закарпатської області в складі головуючого Чужі Ю.Г., суддів: Власова СО.., Куцина М.М., при
секретарі Махмутовій В.Ю., з участю апелянта ОСОБА_1, представника апелянта
ОСОБА_5 та позивачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Мукачівського міськрайонного суду від 30
січня 2006 року, -

встановила:

У травні 2005
року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_1 про захист
честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що вони, як особи,
які наділені певними повноваженнями при здійсненні газифікації села Горонда
Мукачівського району (ОСОБА_2 -
голова вуличного комітету по газифікації та депутат районної ради, а
ОСОБА_3 - сільський
голова) протягом 2003-го та 2005
років неодноразово зверталися до відповідачки з приводу погашення нею
заборгованості перед вуличним комітетом, який, згідно рішення загальних зборів
селян, збирав кошти на газифікацію села. ОСОБА_1 визнавала борг і навіть в 2003 році писала розписку
про повернення боргу, однак гроші комітету не платила, а голову вуличного
комітету та сільського голову обзивала дурнями, злодіями і т.і.

Далі ОСОБА_1 написала заяву в правоохоронні органи про
вимагання від неї хабара і створивши своїми незаконними і протиправними діями
обстановку подібну до дачі хабара, 23
березня 2005 року
принесла 500 грн.,
які заборгувала вуличному комітету, і передала позивачу ОСОБА_2 Після передачі,
гроші були вилучені працівниками міліції, а односельчани стали підозрювати їх у
вчиненні злочину.

Незаконне звинувачення позивачів у вчиненні злочину та
поширені цим неправдиві відомості перешкодило їх роботі, принизило їх честь,
гідність і ділову репутацію та заподіяло моральну шкоду.

Посилаючись на дані обставини позивачі просили постановити
рішення, яким зобов'язати ОСОБА_1 публічно вибачитися перед ними, стягнути з
неї в їх

Справа №:
22ц-99/07

Доповідач: Чужа Ю.Г.

користь 10000
грн. моральної шкоди та покласти на відповідачку всі судові витрати.

В процесі розгляду справи позивачі збільшили та
деталізували позов і просили стягнути з відповідачки, в рахунок відшкодування
моральної шкоди, в користь ОСОБА_3 -
7000 грн. та в користь ОСОБА_2 -
5000 грн.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від ЗО січня 2006 року позов
задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_1 публічно вибачитись перед ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 та в їх користь, в рахунок відшкодування моральної шкоди, стягнуто з
відповідача по 1500 грн.
кожному.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм
матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування судового
рішення.

В суді апеляційної інстанції апелянт та представник
апелянта скаргу підтримали в повному обсязі.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 апеляцію вважають
безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Заслухавши осіб, які взяли участь у розгляді справи,
обговоривши доводи апеляції та дослідивши матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з
таких підстав.

Вирішуючи спір та частково задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що звернення відповідачки ОСОБА_1 до правоохоронних
органів з обвинуваченням позивачів у вчиненні злочину (вимагання хабара)
ніякого підтвердження в судовому засіданні не знайшло, а тому це звернення, за
своїм змістом, є поширенням неправдивих відомостей, що ганьблять особу
позивачів, принижують їх честь, гідність і ділову репутацію.

Проте з таким висновок суду погодитися неможна.

Матеріалами справи, зокрема, поясненнями сторін та
постановою слідчого прокуратури Мукачівського району про відмову в порушенні
кримінальної справи від 8
серпня 2005 року
(а.с.21-23), встановлено, що 23
березня 2005 року
ОСОБА_1 звернулася в Мукачівський РВ УМВС України в Закарпатській області і
повідомила про те, що сільський голова села .Горонда п. ОСОБА_3 вимагає від неї
хабара у розмірі 500 грн. за
видачу довідки про смерть матері. В процесі перевірки даного факту працівниками
міліції в кабінеті сільського голови було вилучено 500 грн., при цьому
на час вилучення грошей в приміщенні службового кабінету, крім ОСОБА_3,
знаходився депутат ради ОСОБА_2

Відповідно до частини другої та третьої пункту третього
постанови Пленуму Верховного Суду України №
7 "Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі,
гідності і ділової репутації громадян та організацій" під поширенням
відомостей, що порочать честь, гідність і ділову репутацію особи, слід розуміти
опублікування їх у пресі, передачу по радіо, телебаченню, з використанням інших
засобів масової інформації, викладення в характеристиках, заявах, листах,
адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, а також в іншій
формі невизначеному числу осіб або хоча б одній людині. Поширенням відомостей
також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, лозунгів,
інших творів, а так само розповсюдження серед людей листівок, що за своїм
змістом або формою порочать честь і гідність громадянина або організації.

2

Разом з тим рішенням Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року у справі за
конституційним поданням громадянина ОСОБА_4 про офіційне тлумачення положення
частини першої статті 7 Цивільного
кодексу Української РСР (справа про поширення відомостей) дано роз'яснення, що
звернення громадянина до правоохоронного органу, що містить певні відомості про
недодержання законів посадовими або службовими особами, передаються чи
повідомляються не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи
окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом іншими
посадовими особами. Тому такі звернення не можуть вважатися поширенням
відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди
інтересам посадової чи службової особи.

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до
виконання на території України, остаточним і не може бути оскарженим.

З вищенаведеного випливає, що звернення відповідача до
правоохоронного органу не можна розцінювати як поширення відомостей, які
порочать честь, гідність чи ділову репутацію позивачів.

Доказів поширення відповідачем недостовірних відомостей
про позивачів іншим шляхом (крім звернення до правоохоронних органів) в процесі
розгляду справи не добуто.

Тому колегія суддів вважає, що обставини, що мають значення
для справи, зокрема, поширення відповідачем відомостей, які порочать честь,
гідність і ділову репутацію позивачів, які суд вважав встановленими, в
дійсності позивачами не доведені, що, згідно п. 2 ч. 1
ст. 309 ЦПК
України, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 209,
309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від ЗО січня 2006 року скасувати
та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування
моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути оскаржено до Верховного Суду України протягом
двох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.