Справа №2-341/2007
Рішення

Іменем України

23 січня   2007  року Луцький
міськрайонний  суд    Волинської
області

у складі:
головуючого - судді                          Крупінської С.С .,

при секретарі                                                           Давидович
А.А,

з участю  позивача                                                  ОСОБА_1,

відповідача                                                               ОСОБА_3,

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні
в місті Луцьку справу за

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд
з позовом до відповідачів про визнання права

власності на спадкове
майно, мотивуючи свій позов тим, що їй та її бабусі ОСОБА_4 на праві спільної
сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4
, і

після її смерті
відкрилась спадщина на належну спадкодавцю частину квартири. Відповідачі

як дочки ОСОБА_4
є спадкоємцями першої черги після смерті матері, однак

спадщини вони не
прийняли. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, поселилась у
квартиру та здійснювала за нею постійний догляд . Однак в

нотаріальній
конторі їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за

законом через
відсутність достовірних доказів про прийняття спадщини. Позивач просить

визнати за нею
право власності на спадкове майно.

В попередньому
судовому засіданні позивач ОСОБА_1
свої вимоги підтримала з

підстав,
зазначених у заяві, просила їх задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2 в
попереднє судове засідання не з'явилась, подала заяву

про визнання
позову та розгляд справи без її участі. Судом визнано за можливе справу

розглядати у
відсутності відповідача ОСОБА_2
по наявних матеріалах.

Відповідач
ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1
визнала, не заперечувала проти

їх задоволення.

Заслухавши
пояснення позивача ОСОБА_1
, відповідача ОСОБА_3, дослідивши

матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

З пояснень
позивача , письмових
матеріалів, досліджених в судовому засіданні

встановлено, що
квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на підставі
свідоцтва про право власності на житло від 20 серпня

1996 року (а.с.4).

Законом України
"Про приватизацію державного житлового фонду" не визначено умов,

за яких один із
членів сім'ї може отримати більшу або меншу частку в приватизованому

житлі. А тому в
житловому приміщенні в кожного члена сім'ї, яким передається у власність

займана
квартира, є частки рівними .
Згідно з ч. 1 ст. 357 ЦК України,
частки у праві спільної

часткової
власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю

співвласників,
або законом. В даному випадку ідеальна частка в квартирі кожного із членів

сім'ї становить
по 1/2 частини
квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4
, що стверджується
свідоцтвом

про смерть ( а.с.5) .   Після її смерті в порядку ст. 525
ЦК України (
в редакції 1963 року)

відкрилась спадщина на належну спадкодавцю на праві
спільної сумісної власності    1/2

частину квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до
ст. 529 ЦК
України ( в
редакції 1963 року) , у першу чергу
право на

спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та

народжені після
його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що відповідачі
ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 як дочки

ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги
після її смерті, однак вони не прийняли

спадщину після своєї матері. З
пояснень відповідача ОСОБА_3 вбачається, що вони з

сестрою, тобто з ОСОБА_2,
відмовились від прийняття спадщини після смерті

матері ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1

З пояснень позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_3, довідки Боголюбської

сільської ради (а.с.6) вбачається,
що позивач ОСОБА_1 вступила у фактичне володіння

спадковим майном до шести місяців
шляхом проживання у квартирі АДРЕСА_1, сплатою комунальних послуг. Таким чином

позивач ОСОБА_1 відповідно до
ст.549 ЦК
України ( в
редакції 1963 року)
вважається

такою, що прийняла спадщину після
смерті спадкодавця.

Враховуючи
викладене , суд
прийшов до висновку, що підлягають до задоволення

позовні вимоги
про визнання за позивачем ОСОБА_1
права власності на 1/2
частину

квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 58,60, 130, 213, 215 ЦПК
України,

ст.єт.328,357 ЦК України , ст.525,529,549 ЦК України ( в редакції 1963 року) суд ,-

вирішив:

Позов
задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на спадкове майно: 1/2

частину квартири
АДРЕСА_1

після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано

протягом десяти
днів з дня проголошення рішення .

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання

заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про

апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі

подання
апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після

розгляду справи
апеляційним судом.