РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді
Курської А.Г. судців   Горбань В.В.

Шаповалової О.А. при секретарі Войциховській Е.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, спортивно-оздоровчого товариства „Краб" про визнання права членства
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Ялтинського міського суду АР Крим від 20.06.2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

17.04.2006
року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права членства в спортивно-оздоровчому
товаристві „Краб".

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона перебуває з
відповідачем у шлюбі з 01.03.2003 року, і вони мають дочку ОСОБА_3. В
березні 2005 року шлюбні відносини між ними
припинено. Під час спільного життя відповідач став членом СОТ „Краб", при вступі до товариства ними було
сплачено вступний внесок в сумі 14742 грн. і авансовий внесок в сумі 5000 грн. Сплату внесків призведено з грошів, які вони позичили під час шлюбу у її батька в сумі 20000 грн. У зв'язку з розірванням шлюбу позивачка просила визнати за нею право членства в СОТ „Краб",
розділити вступний внесок у розмірі 14742 грн. і
авансовий внесок на проектування в розмірі 5000 грн. та зобов'язати її виплатити на користь відповідача частину внесків відповідно
7371 грн. і 2500 грн., при цьому позивачка
посилалась на ст.57 Сімейного кодексу України та ст.218 ЦК України.

Рішенням суду позов задоволено частково, визнано
за ОСОБА_1 право на членські внески у СОТ „Краб" на суму 9871 грн. 21 коп. СОТ „Краб" зобов'язано вирішити питання про вступ ОСОБА_1 у
члени товариства. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму витрат, пов'язаних зі сплатою
судового збору та оплатою витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі 112 грн. 71 коп.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_2
просить його скасувати та ухвалити нове рішення, посилаючись
на порушення норм матеріального і процесуального права. Апелянт стверджує, що гроші, які були внесені при створенні СОТ
„Краб", як вступний та авансовий внески,
подаровані йому його матір'ю і є його особистою власністю, але суд не врахував розмір внеску кожного з подружжя в спільну
власність.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, визнає їх обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню, а рішення суду - скасуванню на підставі п.4 ч.1 і ч.3 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення,
оскільки суд

Справа
№22-ц-265/2007

Головуючий у першії

інстанції____________ Шумов В.В.

Доповідач    _________ Курська А.Г.

2

першої інстанції допустив порушення
норм матеріального та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

При частковому задоволенні позову суд виходив з обґрунтованості та
доведеності обставин, на які посилалась позивачка ОСОБА_1, і вирішив спір з
посиланням на ст.16 ЦК
України та ст.57 СК України.

Між тим, з такими висновками суду
погодитись неможливо.

Судова колегія вважає, що суд неповно з'ясував обставини справи і не взяв
до уваги пояснення позивачки, яка наполягала на тому,
що пайовий внесок до СОТ „Краб" утворився за
рахунок грошової суми, яку відповідач одержав від її батька ОСОБА_4 у позику в 2003 році і до цього часу не повернув.
Позивачка вважала, що має право на всю суму вступного внеску,
оскільки гроші належать її батькові, і Тому просила суд зобов'язати СОТ
„Краб" прийняти її в члени товариства замість відповідача, а відповідача виключити
з членів СОТ „Краб".

На підтвердження своїх доводів позивачка просила допитати свідків ( а.с.29) про передачу грошей, а саме її батька
ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_4 приймав участь у справі як свідок і пояснив ( а.с.41 оборот), що на прикінці
вересня 2003 року він передав зятю ОСОБА_2  20000 грн. в позику у присутності ОСОБА_5., остання як свідок
підтвердила цю обставину (а.с.42), не вказуючи про розмір суми
та рік.

Суд, хоча і допитав свідків з боку позивачки, але як доказ їх пояснення не використав
і ніяк їх не оцінив при розгляді справи.

Судова колегія вважає, що доводи позивачки про утворення боргу подружжя є необгрунтованими
з наступних підстав.

Відповідно до статей 44 і 46 ЦК України 1963 року угоди громадян між собою на суму понад 100 грн. повинні були укладатися у
письмовій формі. Недодержання цієї форми
позбавляло сторін права посилатися для підтвердження угоди на показання
свідків.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 не визнавав зобов'язань
про борг ОСОБА_4, в письмовій формі передача грошей не оформлялась і розписки немає. В засіданні апеляційного суду відповідач
ОСОБА_2 повідомив, що спір про
повернення боргу заявлявся ОСОБА_4 по іншій справі і в його задоволенні
відмовлено.

За таких підстав, позовні вимоги ОСОБА_1 з посиланням на грошовий борг є
безпідставними.

Згідно зі ст.10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на
підстави своїх доводів та заперечень.

В судовому засіданні суду першої інстанції відповідач ОСОБА_2, заперечуючи проти доводів позивачки, посилався на те, що
пайові внески до СОТ „Краб" є його
особистою власністю, оскільки він одержав гроші від своєї матері у розмірі 19742 грн. і саме за рахунок їх зробив внесок, а не за рахунок
бюджету сім'ї чи позики подружжя. При цьому відповідач надав
суду письмові докази - розписку, квитанції про сплату
внеску через банк на рахунок СОТ „Краб" і на показання
свідків, яких суд допитав у судовому засіданні ( а.с.42), але ніякої оцінки цим доказам не дав за
правилами ст.212 ЦПК України.

Суд першої інстанції не взяв до уваги, що тільки пай, внесений до
товариства за рахунок коштів, подарованих
подружжю або одержаних у позику, є їх спільною власністю й підлягає поділу. Якщо ж пай збільшився за рахунок коштів, одержаних в
дар, то ці кошти є особистою власністю того з
подружжя, хто його одержав, і при поділі паю на цю суму
збільшується його частка майна.

Оскільки позивачка не довела, що пай до СОТ „Краб" внесений подружжям за рахунок коштів, одержаних у позику, то суд необгрунтовано дійшов висновку,
що сума 19746 грн. є спільною власністю подружжя
і підлягає поділу між ними.

Судова колегія вважає, що відповідач на засадах змагальності довів, що пай утворився за рахунок коштів, одержаних ним від матері
ОСОБА_6 особисто для нього і для внесення в СОТ „Краб" з ціллю погашення його членських внесків, як члена СОТ „Краб"

3

( а.с .42), а тому ці кошти, на думку колегії, є
особистою власністю саме відповідача, оскільки він
їх одержав і в сім'ю не передавав, а тому вся сума паю є його власністю.

З пояснень ОСОБА_2 в засіданні
апеляційного суду убачається, що до цього часу
майна в СОТ „Краб" у нього немає, а є тільки паєві
внески.

Щодо питання про прийняття позивачки до членів СОТ „Краб",
то його розгляд віднесено до компетенції правління СОТ „Краб", куди вона не
позбавлена права звернутися в порядку, передбаченому
Статутом СОТ „Краб", і тільки при оскарженні рішення колегіального органу СОТ „Краб"
спір підлягає розгляду в суді.

За таких обставин, оскільки судом при розгляді
справи допущено порушення та неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне на підставі п.4 ч.І ст.309 ЦПК України скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення.

Згідно з ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або
інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і
місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308,
309, 313, 314, 316, 317, 325 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити, рішення Ялтинського міського суду АР Крим
від 20.06.2006
року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, спортивно-оздоровчого товариства „Краб" про
визнання права членства в СОТ „Краб", поділ
вступного та авансового внесків, зобов'язання виплатити відповідачу частину
внесків, залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом
подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання
законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий, суддя Судді: