_________________ _______Апеляційний суд Запорізької області_________________________
Справа №
22-40 /07                                                              Головуючий
В. І. Суддя-доповідач: Приймак В. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 січня 2007 року                                                                               м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого Приймака В. М.

суддів :             Бондаря В. О.

Осоцького І.І.

при секретарі: Петровій О. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації , відшкодування
моральної шкоди та судових витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

У ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації , відшкодування моральної шкоди та судових витрат. В позові
зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року в судовому засіданні при розгляді цивільної справи ,
по якій вона брала участь у якості свідка, ОСОБА_2 у присутності суду та інших осіб поширив відомості, які не відповідають
дійсності, а саме: що вона та її чоловік Постійно загрожують відповідачу
фізичною розправою, оскільки вона має камеру схову і вважає його своїм
конкурентом. З цього приводу він звертався в правоохоронні органи , і була порушена кримінальна справа. Вважає вказані заяви
відповідача безпідставними , оскільки вона є власницею кафетерію „Джокер"
та ресторану „Дама Пік", ніякої камери схову
у неї немає, вона та її чоловік є добропорядними громадянами, ніколи нікому не погрожували
і до кримінальної відповідальності не притягувались.

Посилаючись на
те, що відповідач своїми діями принизив її честь , гідність , ділову репутацію, заподіяв моральні страждання, просила
суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 3000 грн.
та судові витрати в сумі 150 грн.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року
позов задоволено частково. Визнано такими, що не відповідають дійсності та принижують честь та гідність ОСОБА_1 розповсюджені
ІНФОРМАЦІЯ_3 року у судовому засіданні ОСОБА_2 відомості наступного змісту:" Я обращался в
милицию в связи с тем,
что мне угрожали свидетель ОСОБА_1 со своим мужем". Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1500 грн. і судові витрати
17 грн., а всього 1517 грн. В задоволенні позову в іншій частині
відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення як таке, що постановлено з
порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити по справі нове
рішення.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам
справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_1,
суд виходив із того, що відповідач поширив у судовому засіданні відомості про
позивача, які порочать її честь та гідність у думці окремих громадян з точки
зору дотримання законів, а тому відповідач повинен нести цивільно-правову
відповідальність, передбачену ст. 297
ЦК України.

Однак з таким
висновком суду погодитись не можна, оскільки він не грунтується на матеріалах
справи та вимогах закону.

Суд першої
інстанції дійшов висновку, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_3
року відповідач не звертався до правоохоронних органів із заявою про те, що
позивач та її чоловік погрожують йому, а тому дійшов висновку, що відомості „ Я обращался в милицию в связи с тем,
что мне угрожали свидетель ОСОБА_1 со своим мужем", розповсюджені ІНФОРМАЦІЯ_3 року у судовому засіданні
під час слухання кримінальної справи, є неправдивими та такими, що принижують
честь та гідність позивача. Дійсно, в матеріалах справи відсутні докази того,
що відповідач письмово звертався до правоохоронних органів до ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Разом з
тим, під час розгляду апеляційної скарги відповідач пояснив, що до ІНФОРМАЦІЯ_3
року він неодноразово в усній формі звертався до Мелітопольського УМВС України
в Запорізькій області із заявами про те, що ОСОБА_1 та інші особи погрожують
йому.

Відповідно до
ст. 297 ЦК
України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Фізична особа має
право звернутися до суду із позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до
Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні
письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, які
зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений
законом строк. Питання практичної
реалізації громадянами цих прав регулюється, зокрема, Законом України
„Про звернення громадян". Зазначений-закон забезпечує громадянам
можливість відстоювати свої права та законні інтереси і поновлювати їх у разі
порушення шляхом викладення у письмовій або усній формі заяв, скарг,
пропозицій, зауважень.

Таким чином,
висновки суду першої інстанції про те, що відсутність доказів того, що
відповідач письмово звертався до правоохоронних органів з приводу неправомірної
поведінки позивача свідчать про відсутність самого факту звернення відповідача
до правоохоронних органів, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки такі
звернення могли бути , відповідно до закону , і в усній формі, що
підтверджується поясненнями відповідача в суді апеляційної інстанції. Крім
того, судом встановлено, і це не оспорюється сторонами, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року і ІНФОРМАЦІЯ_5 року відповідач
звертався із заявами до прокуратури та Мелітопольського міського відділу УМВС
України в Запорізькій області про погрози на його адресу певних осіб, в тому
числі і позивача по справі. Зазначена обставина, на думку колегії, свідчить про
те, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_3
року відповідач звертався до правоохоронних органів із зазначеного питання.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_3 року відповідач
не розповсюджував у судовому засіданні будь-яку інформацію стосовно
неправомірних дій позивача, а лише зазначив той факт, що він звертався до
правоохоронних органів, що не може, на думку колегії, свідчити про те, що
відповідач розповсюдив якусь недостовірну інформацію. Суд першої інстанції
даючи оцінку вислову „ Я обращался в милицию в связи с тем,
что мне угрожали свидетель ОСОБА_1 со своим мужем" зробив акцент на вислові „ мне угрожали свидетель ОСОБА_1 со
своим мужем", замість вислова „Я
обращался в милицию".

Вирішуючи спір, суд не врахував, що не можна застосовувати ст. 297 ЦК України у випадку, коли особа звертається до суду,
іншого правоохоронного чи державного органу, наділених відповідно до закону
владними повноваженнями із заявою на неправомірні дії іншої особи, якщо цей
орган чи організація наділені владними повноваженнями щодо поновлення
законності у відповідних відносинах чи застосування передбачених законом
санкцій до правопорушників. Таке звернення для вирішення спору, поновлення
права чи захист законних інтересів або для поновлення законності
не є поширенням відомостей, як це розуміється у ст. 297 ЦК України.

Суд при
вирішенні спору також не зазначив у рішенні, якими доказами підтверджується наявність спричинення
відповідачем позивачеві моральної шкоди , та не обґрунтував розмір стягнутої моральної шкоди.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права,
а тому воно не може бути визнано законним та обгрунтованим і підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 307,
309 ,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити .

Рішення
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року по цій справі скасувати.
Постановити нове рішення наступного змісту: „ОСОБА_1 у задоволенні позову до
ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації , відшкодування
моральної шкоди та судових витрат відмовити".

Рішення набирає
законної сили негайно, проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня його проголошення.