АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-203 2007р.                                                        Головуючий по 1 інстанції
справи                                                           Русинов Г.С.
позовного провадження                                                          Доповідач     в
інстанції Магда Л.Ф.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

2  лютого 2007 р. колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного

суду Черкаської
області в складі:

головуючого                Храпка В.Д.

суддів                           Магди Л.Ф. Сіренка Ю.В.

при секретарі
Авласовій М.Л. з участю адвоката ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Канівського міськрайонного суду від 4 грудня 2006
р. по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
відшкодування шкоди, вивчивши матеріали справи,

встановила:

ОСОБА_128 вересня 2006 р. звернувся до суду

3  позовом до
ОСОБА_2про відшкодування шкоди. В позовній заяві вказував, що відповідач
проживаючи в АДРЕСА_1 має дачний будинок в
якому тримає собак порід російсько-європейської лайки та гібрида
американського стаффордширського тер'єра, на яких поширюються правила щодо
вільного їх вигулу у населених пунктах тільки на ізольованій, добре огороженій території, в ізольованому приміщенні на
прив'язі або без неї, спускати сторожових собак з прив'язі в закритих
дворах, що виключає їх втечу і таке інше.

Однак відповідач вказані правила не виконував, його собаки в ніч з 19 на 20
квітня 2006 р. забігли на територію домоволодіння позивача, вдерлися у
клітки, де утримувалися кролі, і розірвали
шість кролів, заподіявши йому матеріальну шкоди на суму 300 грн., про стягнення яких та судових витрат по справі
позивач просив суд.

2

23 жовтня 2006 p. ОСОБА_2
звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 1 травня 2006 р. о 22-30 годині вигулював
свою собаку на пасовищі, що межує з його земельною ділянкою і через деякий час вона втекла. Він розшукував собаку до 1 години ночі про те знайшов.

Вранці 2 травня 2006 р. він дізнався,
що його собака потрапила у капкан у дворі
ОСОБА_1, який не огороджений, куди він пішов
і звільнив собаку. Таким чином його собака з 23 годин 1 травня до 9 годин ранку 2 травня 2006 р. знаходилася в капкані відповідача за зустрічним позовом,
що свідчить про жорстоке поводження з
твариною, яка до того ж на той час була вагітною. Собака після
звільнення з капкану перебувала у тяжкому стані і на її лікування позивач за
зустрічним позовом витратив 278 грн. 40 коп., які просив стягнути з
відповідача. Також просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди,
яка полягала у моральних стражданнях через травмування і знущання над
його собакою, в погіршенні стану його здоров'я, необхідності витрачати час на
поїздки та обстеження собаки в ветеринарній клініці.

Рішенням
Канівського міськрайонного суду від 4
грудня 2006 р. в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, зустрічний позов
ОСОБА_2 задоволений, з ОСОБА_1 на його користь стягнуто 278 грн. 40 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди, 2000
грн. на відшкодування моральної шкоди і 32
грн. 50 коп. судових витрат по справі, на користь держави з нього
стягнуто 100 грн. державного
мита.

Не погоджуючись
з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,
в якій просить про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про задоволення його вимог і про відмову у
задоволенні зустрічного позову з тих підстав,
що саме ОСОБА_2 грубо порушив вимоги чинного законодавства про утримання собак
і травмування собаки пов'язане з його неправомірними діями, з його діями
пов'язане і заподіяння шкоди позивачу внаслідок загибелі кролів, однак суд невірно застосував норми матеріального
права, дав неналежну оцінку доказам по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта та його адвоката, які підтримали
апеляційну скаргу, заперечення проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, вивчивши
матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення
суду повинно бути скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_2 і в цій
частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову виходячи
з наступного.

Задовольняючи
зустрічний позов ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд
виходив з того, що ОСОБА_1

З

жорстоко повівся з собакою позивача
за зустрічним позовом, умисно впіймавши її в капкан і тривалий час не звільняв
її, заподіявши шкоду її здоров'ю та моральні страждання її господарю.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки вони не ґрунтуються
на зібраних у справі доказах.

Так, з акту від 2 травня 2006 p., складеного
Головою Прохорівської сільської ради Дошкою В.Г., депутатами цієї ради
Якименком А.О. і Виноградовою Т.М. вбачається, що собака ОСОБА_2 потрапила в
капкан, встановлений ОСОБА_1 біля кліток з кролями на території свого подвір'я,
капкан було прив'язано до ніжки клітки і поряд з кліткою, яка була відкрита,
лежав подавлений кролик.

З позовної заяви
ОСОБА_2 видно, що собака втекла від нього, коли він її вигулював, о 22-30
годині 1 травня 2006 р. Свою собаку він звільнив з капкану у дворі ОСОБА_1 в 9
годин ранку 2 травня 2006 р.

З довідки
завідуючого базою відпочинку Державного підприємства УкрНДІНП «Масма» видно, що
ОСОБА_1 з 8 годин 1 травня до 8 годин 2 травня
2006 р. перебував на чергуванні на базі, де він працює охоронником.

З пояснень свідка ОСОБА_3, який працює охоронцем у ОСОБА_2 і доглядає його
собак, вбачається, що вночі він випускає собак гуляти на лузі.

ОСОБА_1 пояснив суду, що повернувшись з роботи 2 травня 2006 р. біля 9 годин ранку, він
знайшов собаку ОСОБА_2 у себе у дворі, яка потрапила
в капкан біля кролячих кліток, про що повідомив охоронцю ОСОБА_2
ОСОБА_3, сам звільнити собаку з капкану не наважився, бо вона на нього гарчала, наміру заподіяти собаці шкоду в
нього не було.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що в
діях ОСОБА_1 не вбачається вини в заподіянні матеріальної та моральної шкоди
внаслідок ушкодження здоров'я собаки через потрапляння в капкан. Така шкода
виникла з вини самого позивача за зустрічним позовом, який порушував Правила тримання собак, котів та хижих тварин в місті
Каневі та селах району, затвердженні Канівськими міською та районною радами та
погодженою з відповідними службами в 2002 p., а
саме: не забезпечив тримання сторожових собак на прив'язі, спускав їх з
прив'язі не в закритому дворі, а за його межами, що послужило причиною втечі собаки і потрапляння у двір ОСОБА_1 Тому в задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити в
зв'язку з необґрунтованістю вимог.

Апеляційна скарга в частині скасування рішення суду і ухвалення нового рішення
про задоволення вимог апелянта про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної йому ОСОБА_2 у зв'язку з
загибеллю кролів не підлягає до

4

задоволення,
оскільки ОСОБА_1 не надав суду переконливих доказів як про вину ОСОБА_2 в заподіянні йому такої шкоди так і з приводу розміру шкоди,
про стягнення якої він просив суд.

А тому керуючись ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Канівського
міськрайонного суду від 4 грудня 2006 р. скасувати в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди та в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 100 грн. державного мита.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2до ОСОБА_1про відшкодування матеріальної та моральної шкоди
відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення судової палати може бути оскаржено до Верховного Суду України в
касаційному порядку протягом двох місяців з моменту його проголошення: