РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

16 січня 2007 року                                                                          м.
Ужгород

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області  у складі:

головуючого -
судді Леска В.В. суддів - Мацунича М.В., Готри Т.Ю. при секретарі -
Карбованець М.В.

за участю
представника апелянта Олексик В.В., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною скаргою ЗАТ
КБ "ПриватБанк" в особі філії "Закарпатське регіональне
управління" на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 серпня
2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" в особі філії
"Закарпатське регіональне управління" ЗАТ КБ "ПриватБанк"
про стягнення суми та за зустрічним позовом ЗАТ КБ "ПриватБанк" в
особі філії "Закарпатське регіональне управління" ЗАТ КБ
"ПриватБанк" ЗАТ КБ "ПриватБанк"до ОСОБА_1 про стягнення
суми боргу, несплачених відсотків та пені,-

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній
скарзі відповідач ЗАТ КБ "ПриватБанк" в особі філії
"Закарпатське регіональне управління" порушив питання про скасування
рішення Ужгородського міськрайонного суду від ЗО серпня 2006 року, яким
стягнуто з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»
в особі філії «Закарпатське регіональне управління» закритого акціонерного
товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 20935,13 грн.
страхового відшкодування, '5000 грн. моральної шкоди та 380 грн. судових витрат
та стягнуто з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія
«Кредо» на користь вигодонабувача по страховому відшкодуванню - закритого
акціонерного товариства КБ
«ПриватБанк» в особі філії «Закарпатське регіональне управління» закритого
акціонерного товариства КБ
«ПриватБанк» 10387,37
грн. В решті позову відмовлено.

Межі оскарження
- суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи і прийшов до
невірного висновку щодо розміру страхового відшкодування, не навів доказів на
підтвердження страхового відшкодування й відсутнє обгрунтування підстав та
розміру моральної шкоди.

Представник
апелянта підтримав апеляційну скаргу і пояснив, що філія "Закарпатське
РУ" ЗАТ КБ "Приватбанк" не укладала з позивачем Договір
страхування автомобіля і не уповноважена страховиком здійснювати виплату страхового
відшкодування страхувальнику.. Суд із незрозумілих міркувань та арифметичних
розрахунків прийшов до невірного висновку про стягнення суми в розмірі 10888,79 грн. з ТзДВ
"Страхова компанія "Кредо" а не з боржника ОСОБА_1.

ОСОБА_1 просить відхилити апеляційну скаргу з підстав,
викладених у рішенні суду.

Представник
"ТзДВ "Страхова компанія "Кредо" у судове засідання не
з'явився, про час і місце
судового,   засідання   повідомлений   належним
чином,   що   підтверджується   листом

Справа  № 22А - 31/07р.

Головуючий у першій Інстанції: Семерак І.О. Суддя -доповідач : Леско В.В.

повідомленням НОМЕР_1. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка
представника відповідача не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта Олексика В.В.,
позивача ОСОБА_1, обговоривши доводи
апеляційної скарги й дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 31 грудня 2003 року ОСОБА_1 уклав із ТДВ "Страхова компанія "Кредо" договір страхування наземного
транспортного засобу, за умовами якого у разі настання страхового
випадку з автомобілем ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_2 відповідач зобов'язався відшкодувати позивачеві завданий збиток у межах
страхової суми, яка становить 49526,10
грн.

12 січня 2004 року застрахований автомобіль
згорів у зв'язку із замиканням у системі сигналізації.
Відповідно до п.п. 3.1.2. п. З Договору дана обставина є
страховим випадком, що не заперечується відповідачем.

Вартість застрахованої та знищеної у результаті згорання автомашини ВАЗ 21099, що належала ОСОБА_1 складає 31322,50 грн. (вартість автомашини визначена
договором купівлі-продажу, плюс вартість внесених
покращень згідно наряду замовленню).

З огляду на викладене є вірним висновок суду про доведеність суми
страхового відшкодування, яка підлягає до
виплати товариством із додатковою відповідальністю "Страхова компанія
"Кредо".

При вирішенні спору суд повинен був керуватися ст. 990 ч. 1 ЦК України,
згідно якої страховик повинен здійснити страхову
виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника і страхового акта (аварійного сертифіката), який згідно ч. 2
ст. 990 ЦК складається страховиком у формі, що встановлює страховик.

Відповідно до ч. 1 п. 5 ст. 991 ЦК України страховик має право
відмовитися від здійснення страхової виплати тільки у разі
несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних причин про настання страхового випадку, або створення перешкод у визначенні
обставин, характеру та розміру збитків.

Висновок суду про стягнення з товариства з додатковою відповідальністю
"Страхова компанія "Кредо" на
користь позивача 20935,13 грн. страхового відшкодування відповідає зазначеним вимогам закону та п.п 3.1.2 п. З Договору
страхування засобів наземного транспорту, укладеного 31 грудня 2003 року ТзДВ
"Страхова компанія "Кредо" та ОСОБА_1, оскільки страховий випадок стався внаслідок знищення автомобіля
шляхом самозаймання. Після настання страхового
випадку позивач виконав зобов'язання, покладенні на нього п.п. 5.1, 5.2 Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім
випадків, встановлених частинною другою.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. З постанови
від 31
березня 1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 р. № 5) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю осіб.

В п. 9 зазначеної постанови Пленуму
роз'яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав
позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з врахуванням інших обставин.
Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого,
тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля,
необхідні для відновлення попереднього стану...
При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та
справедливості.

Колегія суддів вважає, що внаслідок неправомірної відмови у виплаті
страхового відшкодування позивач зазнав душевних страждань, оскільки тривалий
час він вживав заходи щодо спонукання відповідача виконати
умови Договору страхування і погоджується з визначеним судом першої інстанції
розміром заподіяної моральної шкоди у сумі 5000 грн.

Зутрітшй позов ЗАТ КБ "ПриватБанк'' в особі філії
"Закарпатське Регіональне управління" ЗАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення суми
боргу, несплачених відсотків та пені вирішено судом
відповідно до вимог закону та матеріалів справи, наведено розрахунки по
сумі прострочених платежів по кредиту, по сумі відсотків та пені й з
врахуванням наданих ОСОБА_1 копій платіжних квитанцій про сплату ним у березні
та липні 2006 року 1988 доларів США, що
у еквіваленті у гривнях по курсу НБУ становить 10049,34 грн., правильно визначено суму заборгованості ОСОБА_1 по
сплаті кредиту та відсотків за його користування у сумі 10387,37 грн.

Відповідно до
вимог п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права є
підставою для зміни рішення суду першої інстанції. Необхідно стягнути з
товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія
"Кредо" на користьОСОБА_1 20935
грн. 13 коп.
страхового відшкодування, 5000
грн. моральної шкоди та 380
грн. судових витрат.

В решті рішення залишити без змін.

Правових підстав
для направлення справи на новий розгляд в апеляційній скарзі не наведено.

Керуючись ст. ст. 307,
309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

РІШИЛА:

Апеляційну
скаргу відповідача ЗАТ КБ
"ПриватБанк" в особі філії "Закарпатське регіональне
управління" задовольнити частково.

Рішення
Ужгородського міськрайонного суду від 30
серпня 2006 року
змінити. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Кредо" на користьОСОБА_1 20935 грн. 13
коп. страхового відшкодування, 5000
грн. моральної шкоди та 380
грн. судових витрат.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може
бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий: