У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема
А.Г., розглянувши  19 червня       2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 8 вересня 2006 року та
Апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1
до комунального підприємства "Екотранс", ліквідаційної комісії
комунального підприємства "Екотранс", третя особа - директор
комунального підприємства "Екотранс" Качан Павло Григорович, про
захист честі і гідності, спростування недостовірної інформації  та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що він працював у комунальному
підприємстві (далі - КП) "Екотранс" на посаді заступника директора.

У листах ІНФОРМАЦІЯ_1, у протоколі
розширеного засідання науково-технічної ради КП "Екотранс" від 12
липня 2004 року та в  наказі НОМЕР_1
відповідач поширив відносно нього недостовірну інформацію.

Просив спростувати недостовірну
інформацію шляхом відкликання листів та інших документів і стягнути на
відшкодування моральної шкоди
5 100 грн.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 8 вересня
2006 року позов задоволено частково, визнано недостовірними відомості,
викладені в листах ІНФОРМАЦІЯ_1, у протоколі розширеного засідання
науково-технічної ради КП "Екотранс" від 12 липня 2004 року та в  наказі НОМЕР_1, у задоволенні решти вимог
відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва
від 22 лютого 2007 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано
частково, а саме в частині визнання недостовірними відомостей, що викладені в
листі ІНФОРМАЦІЯ_1,  у  наказі НОМЕР_1, в задоволенні цієї частини
вимог відмовлено; стягнуто з КП "Екотранс", ліквідаційної комісії                          КП
"Екотранс" на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 700
грн.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1  посилається на неправильне
застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права
і  невідповідність висновків судів
обставинам справи в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання
недостовірною інформації, викладеної в листах
ІНФОРМАЦІЯ_1, які були адресовані правоохоронним органам, та ставить
питання про скасування судових рішень у цій частині й ухвалення нового рішення.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
викладена у листах  ІНФОРМАЦІЯ_1,
у протоколі розширеного засідання науково-технічної ради КП
"Екотранс" від 12 липня 2004 року та
в  наказі НОМЕР_1  інформація не відповідає дійсності; достатніх
доказів на підтвердження вимог про відшкодування моральної шкоди позивач не
надав та  підстав для її стягнення не
вбачається.

Апеляційний суд не погодився з
висновками районного суду щодо відомостей, викладених в листі від 21 листопада
2004 року та наказі від 19 серпня  2004
року,  та скасовуючи рішення суду в цій
частині, виходив з того, що зазначений лист є запереченнями проти позову про
поновлення позивача на роботі й клопотанням в справі за вказаним позовом, а
наказ покладено в основу судового рішення в зазначеній справі, вказані
документи приєднані до цивільної справи, а тому зазначення в них відомостей не
можна визнати поширенням недостовірної інформації. Задовольняючи частково
вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд апеляційної інстанції врахував
обставини справи та характер заподіяної позивачу шкоди.

Відмовляючи в задоволенні вимог про визнання
недостовірною інформації, викладеної в листах до правоохоронних органів, суд
першої інстанції  та апеляційний суд,
погоджуючись з ним в цій частині, виходили з того, що за змістом рішення Конституційного Суду України у справі про поширення
відомостей НОМЕР_2 викладення у листах, заявах, скаргах до правоохоронного
органу відомостей щодо порушення прав не може вважатись поширенням відомостей,
які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам
осіб.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України  суд касаційної інстанції не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5 ч. 3
ст. 328   ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необгрунтованою і викладені
в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження
в справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства "Екотранс",
ліквідаційної комісії комунального підприємства "Екотранс", третя
особа - директор комунального підприємства "Екотранс" Качан Павло
Григорович, про захист честі і гідності, спростування недостовірної інформації  та відшкодування моральної шкоди за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва
від 8 вересня 2006 року та Апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2007 року  відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                      А.Г. Ярема