Справа №1000
Головуючий у 1 інстанції Букрєєва І.А. Категорія 21
Доповідач Лук'янова С.В.
УХВАЛА Іменем України

25 січня 2007
року       Апеляційний суд Донецької
області у складі :

головуючого судді Круглікової К.С. суддів Лук'янової С.В., Олєйникової Л.С.

при секретарі
Проляпа О.В.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Єнакіївського міського суду Донецької
області від 14 грудня 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в місті
Єнакієве про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивача і представника
відповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд

встановив:

В апеляційній
скарзі позивач ставить питання про зміну рішення Єнакіївського міського суду
Донецької області від 14
грудня 2006 року в
частині стягнутої на його користь суми у відшкодування моральної шкоди і
стягнути на його користь з відповідача 100
тисяч гривень, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи.
Його трудовий стаж складає понад 30 років, із яких 14 років 9 місяців - праця
на підземних роботах повний робочий день у важких, небезпечних і шкідливих
умовах праці, що негативно відбилося на стані його здоров"я. 15 жовтня
1995 року він отримав виробничу травму. У 2002
році у нього було виявлено професійне захворювання: хронічна вертеброгенна
поперекова радікулопатія. 11
листопада 2002 року
МСЕК встановила йому безстроково 50%
втрати професійної працездатності за сукупністю, із яких 10% через вказане
трудове каліцтво, 40% вперше
через вказане професійне захворювання, у зв'язку з яким його визнано інвалідом З групи. Йому протипоказані роботи у
підземних умовах, у несприятливих метеоумовах, тяжкий фізичний труд; рекомендовано
лікування у невропатолога, медикаментозне і санаторно-курортне лікування.
Професійне захворювання і пов'язана з ним втрата здоров"я спричинили йому
значну моральну шкоду, яка полягає в моральних переживаннях і стражданнях у
зв'язку з пошкодження його здоров"я, порушенням нормальних життєвих
зв'язків через неможливість продовження активного способу життя, в порушенні
відносин з оточуючими людьми. З останнього місця роботи його було звільнено за
п.2 ст.40 КЗпП України. При ухваленні рішення суд не повно врахував тяжкість
пошкодження його здоров"я через професійне захворювання,   глибину
його  моральних  переживань
і   страждань  у
зв'язку  з  цим.

Стягнутої   судом
суми -   9 тисяч гривень не надовго вистачить
для підтримання його здоровья,
враховуючи інфляцію і зростання цін на ліки, обстеження, лікування (а.с.69-70). В  судовому
засіданні  апеляційного  суду
позивач  повністю  підтримав
доводи апеляційної скарги; представник відповідача не визнав апеляційну
скаргу.

Рішенням
Єнакіївського міського суду Донецької області від 14 грудня 2006 року зазначений
позов задоволено частково і з відповідача на користь позивача у відшкодування
моральної шкоди стягнуто 9
тисяч гривень. Цим рішенням встановлено, що більше 30 років позивач
працював на різних посадах підприємств вугільної промисловості, під час роботи
на яких придбав професійне захворювання: хронічну радікулопатію. 11 листопада
2002 року МСЕК встановила позивачу втрату професійної працездатності у розмірі
50% безстроково: 10% у зв'язку з травмою, отриманою у 1995 році, і 40% - через
професійне захворювання. Відповідач виплатив позивачу одноразову допомогу в
сумі 9 тисяч гривень і провадить щомісячні виплати в сумі 476 грн. 53 коп.
Через професійне захворювання, придбане внаслідок шкідливих умов праці на
виробництві, позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров"я, порушенні його нормальних
життєвих зв'язків, що потребує від нього додаткових зусиль для організації
свого життя. Позивач має сім"ю; він не звертався за допомогою у
психіатричну лікарню. Відповідач не має заборгованості перед позивачем. З
урахуванням ступеня втрати позивачем професійної працездатності через
професійне захворювання, встановленої вперше у розмірі 40%; конкретних обставин
справи; а також виходячи з принципів розумності і зваженості, суд визначив у
відшкодування позивачу моральної шкоди 9 тисяч гривень (а.с.64-67).

Апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає через наступне.

Розглядаючи
справу, суд першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно перевірив доводи і
заперечення сторін встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і
дійшов правильного висновку про те, що здоров'ю позивача шкідливими і
небезпечними умовами праці завдано шкоду у зв'язку із професійним
захворюванням: хронічна вертеброгенна поперекова радікулопатія. Право позивача
на відшкодування моральної шкоди і обов'язок відповідача цю шкоду відшкодувати
позивачу випливає із ст. 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності", який діяв на час
виникнення у позивача права на відшкодування моральної шкоди, і Рішення
Конституційного Суду України у справі про офіційне тлумачення положення частини
третьої статті 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004.

Сукупність
наданих позивачем і досліджених судом першої інстанції доказів: трудова книжка
позивача (а.с.6-20), акт розслідування професійного захворювання від 10 вересня
2002 року (а.с.22), виписки із історії хвороби позивача (а.с.25-46), довідка
МСЕК від 11 листопада 2002 року (а.с.23), пояснення представника відповідача,
який не оспорює ні один із указаних письмових доказів, пояснення позивача,
підтверджують факт завдання позивачу моральної шкоди професійним захворюванням
(хронічна вертеброгенна поперекова радікулопатія), у зв'язку з яким 11
листопада 2002 року МСЕК вперше встановила позивачу втрату 40% професійної
працездатності.

Визначаючи
розмір суми, яка підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, суд першої
інстанції врахував ступінь втрати позивачем професійної працездатності
(40% вперше встановлено МСЕК 11 листопада 2002 року),

конкретні обставини справи (позивач більше 30 років
працював на різних посадах підприємств вугільної промисловості України; у
зв'язку з професійним захворюванням вимушений регулярно звертатися за медичною
допомогою до лікувальних установ; шкідливі умови праці спричинили позивачу
моральну шкоду; порушено звичний спосіб його життя, що вимагає від нього
додаткових зусиль для організації його життя; позивач має сім"ю;
відповідач не має перед позивачем заборгованості); а також виходив із принципів
розумності і зваженості. Сукупність цих обставин дозволили суду визначити у
відшкодування позивачу моральної шкоди суму 9 тисяч гривень. Саме ця сума відповідає обставинам справи,
наданим сторонами доказам та принципам розумності, виваженості і
справедливості. Апеляційний суд не знаходить підстав для зміни суми, стягнутої
рішенням суду першої інстанції.

Апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає відхиленню, оскільки при
ухваленні рішення судом повністю враховані обставини, на які послався позивач в
апеляційній скарзі.

Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело
або могло призвести до неправильного вирішення справи. Тому рішення суду першої
інстанції, є законним і підстав для його скасування в цій частині немає.

Керуючись ст.ст.
303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Єнакіївського міського суду Донецької області від 14 грудня 2006 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подання скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня проголошення.