Справа № 22 Ц- 3683/ 2006 р.                                                                                     Головуючий  у і інстанції Верещак A.M.
Категорія 26                                                                                                                      Доповідач
у 2 інстанції Яворсысий МА
УХВАЛА

іменем У країни

11 січня 2007 року                                                                                                                                               м.
Київ

Колегія   судців
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у

складі:

Головуючого судді:     Яворського
М.А.,

судців:                                       Поліщука   М.А.,Суханової€.М.,

при секретарі                         Якимець
Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
апеляційного суду Київської області матеріали цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 25 вересня
2006 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Білоцерківської
міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права
власності на спадкове майно

встановила:

У травні 2006 року позивачка по
справі ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_1,
Білоцерківської міської ради та просила встановити факт прийняття спадщини ЇЇ
матір'ю ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1; встановити факт
прийняття нею спадщини після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2,
та визнати за нею право на спадкове нерухоме майно у вигляді 17/100 частини
житлового будинку АДРЕСА_1, який належав до смерті ОСОБА_4

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 25 вересня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено у
повному обсягу. Визнано встановленим факт, що ОСОБА_3 фактично прийняла
спадщину після смерті свого сина ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано встановленим факт, що
ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 17/100 частин
житлового будинку з надвірними спорудами домоволодіння по АДРЕСА_1, як на
спадкове майно, що прийняла після смерті ОСОБА_4 його мати ОСОБА_3

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду, вважаючи його таким, що
постановлене з порушенням вимог процесуального та матеріального права. Зокрема
на його думку суд не врахував, що є таке, що набрало законної сили рішення суду
яким позивачці відмовлено в наданні додаткового строку на подання заяви до
нотаріальної контори про прийняття спадщини.

ОСОБА_2 подала заперечення на апеляційну скаргу в
яких просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції
залишити без змін посилаючись при цьому на те, що вказане рішення
Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ухвалено з
дотриманням  норм процесуального та
матеріального права на підставі наданих сторонами доказів.

Колегія судців, перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відповідно до правил ст. 303 ЦПК України, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, який являється братом позивачці та батьком відповідачу, і після його смерті
залишилась спадщина, яка складається з 34/100 частин жилого будинку з надвірними спорудами
домоволодіння по АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги після
смерті ОСОБА_4 являлись його син ОСОБА_1, який прийняв спадщину після смерті
батька шляхом подання 28.09.04 р. до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, та мати покійного ОСОБА_3, яка
проживала в одному будинку з померлим по
АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, в зв'язку з чим не
прийняла спадщину після смерті сина.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
суд першої інстанції виходив з вимог ст. 1268 ЦК України, згідно якої спадкоємець,
який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст. 1270
ЦК України, він не заявив відмову від неї -

Судом встановлено, що померла ОСОБА_3 на час
відкриття спадщини після - смерті сина ОСОБА_4 проживала разом з ним в
одному домоволодінню по АДРЕСА_1 і вели єдине домашнє господарство.

Дані обставини були підтверджені в
суді показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які показали, що покійний ОСОБА_4 проживав разом із своєю матір'ю ОСОБА_3,
і так як ніде останнім часом не працював та
зловживав спиртними напоями, існував на пенсію останньої та проживав в її
частині будинку.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_3 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із померлим
сином ОСОБА_4 і відмови від спадщини не заявляла,
тому вона у відповідності до вимог ст: ст. 1268,1270 ЦК України прийняла
спадщину після смерті сина.;

Крім того суд обґрунтовано зробив
висновок про прийняття позивачкою ОСОБА_2 спадщини після смерті матері ОСОБА_3,
оскільки в матеріалах справи мається документальні докази того що позивачка ОСОБА_2 своєчасно подала до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини після смерті матері, (а.с. 18).

Таким чином колегія судців вважає
обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо законності позивних вимог ОСОБА_2 як в частині встановлення факту прийняття
ОСОБА_3, спадщини після смерті сина ОСОБА_4 так і в частині прийняття ОСОБА_2
спадщини після смерті матері ОСОБА_3.

Оскільки в матеріалах справи містяться докази того,
що ОСОБА_3 як спадкоємиця ОСОБА_4 мала право на 1/2 частину
спадкового майна, що становить 17/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, після смерті власника даної частини будинку ОСОБА_4 тому висновок суду щодо визнання за позивачкою
ОСОБА_2 права на вказану частину будинку є обґрунтованим.

Доводи апелянта в частині не
врахування судом рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 04 серпня 2005 року є безпідставними, оскільки даним рішення суду було
відмовлено позивачці у наданні додаткового
строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, а вказаним рішенням суду вирішувався спір щодо
прийняття позивачкою спадщини після смерті матері ОСОБА_3

Не спростовуються доводами апеляційної скарги і висновки суду першої
інстанції в частині проживання померлого ОСОБА_4 з
померлою ОСОБА_3 в одному будинку та ведення спільного господарства. З наявних в матеріалах справи документальних
доказів, зокрема технічного паспорту вбачається, що спірний
будинок не був розділений на дві окремі квартири, тому посилання ОСОБА_1 про
проживання померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в різних квартирах є безпідставними.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального законодавства
на підставі поданих сторонами та дослідженими судом першої інстанції доказів,
тому рішення суду є обґрунтованим та повинно бути залишено без змін.

Керуючись ст.
ст. 303, 307,308,313-315 "ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Білоцерківського міськрайонного суду від 25 вересня 2006 року залишити без
зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом 2 місяців.