Справа № 2-303-07г.
РІШЕННЯ

іменем України

«ЗО» січня 2007р.                                                                                 м.
Слов'янськ

Слов'янський міськрайоний суд
Донецької області в складі: головуючий-суддя Геєнко М.Г. при секретарі-Горічева
СВ. за участю представника відповідача- адвокат ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми задатку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з дійсним позовом до відповідачки де просить задовольнити
позов, при цьому обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в червні 2004р. вирішив
придбати у відповідачки автомобіль „ГАЗ-2410" за 1300 доларів США, при
цьому 10.06.04р. передав останній, у якості задатку, 500 доларів США.

До теперішнього
часу відповідачка ухилялась від укладання договору куплі- продажу автомобіля, а
тому він просить стягнути з неї суму задатку, судові витрати по справі.

Відповідачка позовні вимоги не
визнала та просить в їх задоволені відмовити, посилаючись на те, що після
отримання задатку вона передала позивачу автомобіль і останній експлуатував
його до листопада 2004р., а потім вона забрала у нього автомобіль, так як
позивач ухилявся від укладання договору куплі- продажу.

31.12.04р. вона з позивачем зняла автомобіль з обліку в МРЄВ, та, так як в
цей день запізнились оформити договір куплі-продажу, то погодили це зробити на
3.01.05р., та позивач у вказаний час відмовився це робити, мотивуючи тим, що в
нього не має грошей.

До теперішнього
часу договір куплі-продажу не укладений з вказаних причин, і, як вона вважає,
це сталося з вини позивача.

Суд, вислухавши
сторін, дослідивши докази та матеріали справи, приходить до висновку про
відмову в задоволені позовних вимог ОСОБА_1, як не законним та безпідставним, за наступних обставин.

Так, як було належним чином встановлено у судовому засіданні, в червні
2004р. між сторонами дійсно була встановлена домовленість про укладання
договору куплі-продажу автомобіля «ГАЗ-2410,
1991 р.в., який належить на праві
приватної власності неповнолітній доньки відповідачки-ОСОБА_4, згідно
свідоцтва про право на спадщину за законом від 5.11.2003р. (л.с.18).

Суд вважає, що
про належний намір укласти даний договір, з боку відповідачки, свідчить рішення
виконкому Билбасівської селищної Ради НОМЕР_1,
відкіля слідкує, що відповідачка отримала у вказаного комітету дозвіл на
укладання такого договору куплі-продажу (л.с.17).

Ст. 570 ч.І ЦК України
встановлює, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається
кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на
підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

2

Сторони не
заперечують у суді того факту, що дійсно 10.06.2004р.
позивач, у якості задатку, передав відповідачці, за вказану машину, гроші у
сумі 500 доларів
США, а залишок у 800 доларів
США зобов'язався передати при переоформлені машини (л.с.4).

Факт передачі
відповідачкою позивачеві вказаної машини в червні 2004р., після отримання
задатку, та користування нею позивачем до листопада 2004р., знаходить своє
ствердження у поясненнях свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 які на це прямо вказують, що не спростовує і позивач,
погоджуючись з тим, що з листопада 2004р. вказану машину відповідачка у нього
забрала, так як до того часу договір куплі-продажу між ними не був угоджений.

Суд приймає до
уваги пояснення вказаних свідків, розцінює їх як правдиві, що знаходять своє
підтвердження в інших доказах по справі.

Як не
заперечують сторони, та на що вказують вищезгадані свідки, 31.12.2004р. позивач
по відповідачка дійсно сумісно їздили в Слов'янське МРЄВ, де зняли автомобіль з
обліку, що знаходить своє підтвердження в
копії технічного паспорту на автомобіль «ГАЗ-2410» - «... зняти з обліку для послідуючої реалізації протягом 3-х місяців»
(л.с.16), що, на переконання суду, підтверджує прямий намір відповідачки
укласти договір куплі-продажу машини.

Суд не
погоджується з вказівками позивача, свідка ОСОБА_8 (його дружини), що не
укладання договору сталося з вини відповідачки, так як ці пояснення не знайшли
свого підтвердження у судовому засіданні та наданих позивачем доказах.

Так, з чим
погодились сторони, вони дійсно з 31.12.2004р. прийшли до згоди 3.01.2005р.
укласти договір куплі-продажу машини, та коли відповідачка приїхала до позивача
з цією метою, то останній, на що вказали свідки ОСОБА_5, ОСОБА_7, ухилився від цього, вказавши, що у нього на
цей час не має грошей.

До теперішнього
часу такий договір між сторонами не ухвалювався і позивач не бажає його
ухвалювання.

Згідно вимог ч.І
ст.571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника,
завдаток залишається у кредитора.

З огляду на
вказане, що в судовому засіданні з достовірністю було встановлена саме вина
позивача у не укладенні договору куплі-продажу вищезгаданої машини, суд
приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за відсутністю
підстав для їх задоволення.

Згідно викладеного,
керуючись ст.ст. 570-571
ЦК України, 10, 60,
209, 213,215 ЦПК України, суд,-

РІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення
суми задатку, відмовити.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області, через Слов'янський міськрайоний суд, шляхом подачі в 10-ти денний строк, з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя         .           М.Г. Геєнко.