УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» січня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого судді Іващенко В.В.

Суддів                        Сінані О.М.

Летягіної О.В.

При секретарі Акімовій
Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Головного Управління МНС України в АР Крим про стягнення одноразової допомоги у
зв'язку з травмою, одержаною при виконанні службових обов'язків, заборгованості
по виплаті компенсації втраченої заробітної платні, заборгованості по виплаті
компенсації медичної та соціальної допомоги, моральної шкоди, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на
рішення Київського районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від
27.01.2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ГУ
МНС України в АРК, доповнивши і уточнивши позовні вимоги у судовому засіданні,
у якому просив стягнути з відповідача на його користь суму одноразової допомоги
з урахуванням індексації 147487,70грн.; суму заробітку, втраченого внаслідок
каліцтва -ушкодження
здоров'я, з 18 грудня 2001 року по 01 травня 2004 року
32817,57грн.; 20380,23грн. -
заборгованість по виплаті компенсації медичної та соціальної допомоги, і
100000грн. у відшкодування моральної шкоди;

Вимоги мотивовані тим, що в 1988р. під час проходження служби в органах
внутрішніх справ на посаді караулу пожежної частини при виконанні службових
обов'язків під час гасіння пожежі отримав черепно-мозкову травму, 18.12.2001 року висновком
МСЕК йому було встановлено 2
групу інвалідності у зв'язку з вищевказаною травмою і визначена ступінь
втрати професійної працездатності -70%,
а 16.12.2003 року у
зв'язку погіршенням стану здоров'я висновком МСЕК йому встановлена 1 група
інвалідності і визначена ступінь втрати професійної працездатності - 90%. У зв'язку з
зазначеними обставинами, позивач має право на грошову допомогу, але відповідач
відмовив йому в цьому.

Рішенням Київського районного суду міста Сімферополя АР Крим від 27 січня 2006 року в
задоволенні позову ОСОБА_1
- відмовлено.

На рішення подана апеляційна скарга ОСОБА_1, в якій ставиться питання про скасування
рішення суду, як неправомірного, постановленого з порушенням його прав, та
ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Апелянт вважає, що висновки суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Суд повинен був задовольнити його вимоги, як законні та
обгрунтовані, але суд не урахував те, що ОСОБА_1 є інвалідом першої групи,
потребує постійного нагляду, у зв'язку з втратою здоров'я при виконанні
службових обов'язків. Також, апелянт вказує, що діями відповідача йому
заподіяна моральна шкода, тому що після відмови ГУ МНС України в АР Крим, він
переживав, мав душевні страждання, і, як, слід - фізичні страждання.

Справа № 22-35/2007 р.                    Головуючий у першій інстанції Козленке В.В.

Доповідач Летягіна О.В.

2

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вислухавши пояснення сторін по справі, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду
першої інстанції - скасуванню з закриттям провадження у справі, як постановлене
з порушенням процесуального законодавства.

Відповідно до статті 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист порушених прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших
правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами
іншого судочинства.

Згідно з пунктом 2
частини 1 статті 17 КАС України, спори
з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження і звільнення
відносяться до компетенції адміністративних судів.

Статтею З КАС України визначено, що публічна служба - це діяльність на
державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів,
військова служба, альтернативна служба, дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади АР Крим, органах місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що спір виник з питання
щодо стягнення компенсації, яка повинна бути виплачена позивачеві в зв'язку з
отриманням травми при виконанні службових обов'язків під час проходження служби
у органах внутрішніх справ України. Таким чином, зазначений спір виник щодо
виплати, право на отримання якої виникло під час знаходження позивача на
державної службі, тому суд повинен був розглядати його в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до правил пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Оскільки суд першої інстанції розглянув справу за
правилами ЦПК України, тобто з порушенням встановленого законом порядку,
колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду і на підставі пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК України
закрити провадження у справі.

Виходячи з наведеного та керуючись статтями 205, 303, 304, 307, 310, 313-315,
317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Рішення Київського районного суду м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 27.01.2006
року - скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного
Управління МНС України в АР Крим про стягнення одноразової допомоги у зв'язку з
травмою, одержаною при виконанні службових обов'язків, заборгованості по
виплаті компенсації втраченої заробітної платні, заборгованості по виплаті
компенсації медичної та соціальної допомоги, моральної шкоди.

Повідомити заявникові, що закриття провадження у даній
справі, не перешкоджає йому звернутися з таким позовом в порядку
адміністративного судочинства.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і

може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня
набрання

нею законної сили безпосередньо до Верховного суду
України

Головуючий:

Судді

Справа № 22-35/2007 p.

Доповідач
Летягіна О.В.