Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Апеляційного суду Донецької області від                7 вересня 2006 року,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відділу освіти
Будьоннівської районної у м.Донецьку ради, загальноосвітньої школи № 147
м.Донецька про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та затримки розрахунку при звільненні й відшкодування
моральної шкоди, посилаючись на те, що працювала ІНФОРМАЦІЯ_1 ЗОШ № 147
м.Донецька,                   15 вересня
2004 року під тиском керівництва написала заяву про звільнення за власним
бажанням і наказом відділу освіти її незаконно було звільнено з роботи на
підставі                 ст. 38 КЗпП
України з 15 вересня 2004 року. Позивачка просила поновити її на роботі,
стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та затримки розрахунку
Рішенням Будьоннівського районного суду м.Донецька від 7
липня 2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області
від 7 вересня            2006 року, позов
задоволено частково, постановлено стягнути на користь позивачки з відділу
освіти Будьоннівської районної у м.Донецьку ради 48 грн. 86 коп. середнього
заробітку за час затримки розрахунку при звільненні; в задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу
апеляційного суду та передати справу на новий розгляд, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що задовольняючи
частково позов, суд виходив із того, що звільнення позивачки було проведене із
дотриманням норм трудового законодавства відповідно до її заяви від              15 вересня 2004 року, не
встановлено факту тиску керівництва для написання такої заяви, з 16 вересня
2004 року позивачка не працювала, повний розрахунок з          ОСОБА_1 було проведено 23 вересня
2004 року і середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні
становить 48 грн. 86 коп., підстав для відшкодування моральної шкоди немає.

Апеляційний суд, залишаючи рішення суду першої інстанції
без змін, виходив із того, що рішення постановлене з додержанням норм
матеріального та процесуального права і доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують; апеляційний суд також зазначив, що вимоги про стягнення
середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки ОСОБА_1 після
уточнення позову в суді першої інстанції не заявлялись і підстав для розгляду
таких вимог у суду не було.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваної ухвали не дають
підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст.
338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом           ОСОБА_1 до відділу освіти
Будьоннівської районної у м.Донецьку ради, загальноосвітньої школи № 147
м.Донецька про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та затримки розрахунку при звільненні й відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду
Донецької області від 7 вересня 2006 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1             Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін