Cnpaвa № 2-107 2007 рік
РІШЕННЯ

Іменем України

05 лютого 2007 року Баришівський районний суд
Київської області в складі:

головуючого судді        Коваленко
К.В.

при секретарі                     Старенькій
CM.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка справу за позовом ОСОБА_1 до Лук'янівської сільської ради
про встановлення факту належності майна   та
визнання права власності на майно в спадок, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про встановлення факту належності майна та визнання права
власності на майно в спадок. В судовому засіданні
позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги та пояснила суду, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка - ОСОБА_2. Після її смерті
відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та
спорудами, що знаходиться поАДРЕСА_1. Даний
будинок був побудований спадкодавицею у 1976 році, але правовстановлюючі документи на цей будинок були
втрачені, а тому немає можливості підтвердити право
власності на даний будинок. Запис про даний будинок є в господарській книзі
Лук'янівської сільської ради, де зазначено, що будинок поАДРЕСА_1 належав ОСОБА_2, в якому вона постійно проживала до дня смерті. До нотаріальної контори з заявою
про прийняття спадщини вона не зверталася, але
своїми діями, що виразилися в догляді за будинком в
якому проживала разом з тіткою, обробленні земельної ділянки, яка знаходиться
біля будинку, користуванні речами померлої - фактично вступила в управління та володіння спадковим
майном. Вважає, що прийняла спадщину, так як по день смерті проживала разом із своєю тіткою , вела спільне господарство та доглядала за
нею.

Представник відповідача по справі
Лук'янівської сільської ради ОСОБА_3 заявлений
позов визнає в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення виходячи з
наступних міркувань.

Судом встановлено, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_2 ,
яка є тіткою позивачки по справі. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та
спорудами, що знаходиться поАДРЕСА_1. Даний будинок був побудований ОСОБА_2 у 1976 році, але правовстановлюючі документи на
цей будинок були втрачені, а тому немає можливості
підтвердити право власності на даний будинок. Запис про даний будинок є в господарській книзі Лук'янівської сільської
ради, де зазначено, що будинок поАДРЕСА_1 належав ОСОБА_2, в якому вона постійно проживала до дня
смерті. До нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті своєї тітки позивачка ОСОБА_1 не зверталася, але своїми діями, що виразилися в догляді за будинком в якому вона проживала разом з тіткою, обробленні земельної ділянки, яка знаходиться біля
будинку, користуванні речами померлої позивачка фактично вступила
в управління та володіння спадковим майном , так як по день смерті проживала разом із своєю тіткою , вела спільне господарство
та доглядала за нею. Інші спадкоємці ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 нотаріально відмовились від прийняття спадщини, що
залишилась після смерті ОСОБА_2.

Таким чином, відповідно до ст. 1268 ЦК України позивачка фактично вступила в управління або володіння спадковим майном так як постійно
проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ст.12 Закону України «Про власність»
громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок
успадкування.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами України справ про
спадкування» № 4 від 24.06.83 року «шестимісячний строк для прийняття
спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при
доведеності поважності причин його пропуску.
Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих
підстав вирішує питання про визнання
права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку». Судова практика виходить з того, що факт володіння
громадянином житловим будинком на
праві власності, встановлюється судом якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок але
його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності
не в судовому поряду (Постанова Пленуму
Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»
від 31 березня 1995 року №5.)

Керуючись ч.3 ст. 5 , ст. ст. 376,1268, 1276 ЦК України,
ст. 12
Закону України «Про власність», п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду
від 22.12.95
року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної
власності"), п.4 постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» № 4 від 24.06.83 року, Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають
юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5., n.l-е ст.3 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про державне мито»

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

1. Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 -
прийняла спадщину після смерті своєї тітки - ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

2. Встановити,що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2.

3.  Встановити, що житловий будинок в с Лук'янівка Баришівського району Київської області по АДРЕСА_1 належав на праві приватної власності ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

4.  Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 - право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований вАДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після 10-ти денного строку для подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду не буде подана протягом
20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набуває законної сили після закінчення цього
строку.