справа
№2-1137/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

31 липня
2007 року               Галицький районний
суд міста Львова у складі:

головуючої-судді
-                Шумській Н.Л.

при
секретарі                         Бліхарській
Л.Р.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті Львові у залі суду цивільну справу за
позовом

ОСОБА_1
до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку „УКРСОЦБАНК, третьої
особи ОСОБА_2 про спонукання до виконання договру- стягнення суми, відсотків та
відшкодування шкоди,

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача -
Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" суми
депозитного вкладу з нарахуванням процентів по договору та завдану моральну
шкоду.

В
обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що ним було укладено
05.08.2005року банківського вкладу НОМЕР_1 за яким внесено 5000 Є на 9 міс. під
9% річних на строк з 05.08.2005року по 05.05.2006року. Таким чином, на день
закінчення строку договору на його рахунку повинно було знаходитись сума вкладу
та нараховані проценти (вклад 5000 Є та проценти 335,34 Є). Однак позивачу
внесені кошти за проценти за договором не повернуті, чим порушено зобов»язання.
Внаслідок порушення даного зобов»язання позивач переніс сильний стрес,
внаслідок чого переніс ішемічний інсульт, що негативно вплинуло на його
здоров»я, завдавши моральної шкоди на 30 000грн., які просить стягнути в
відповідача.

Надалі
позовні вимоги доповнив, просив стягнути на його користь 5877,81 Є вкладу та
процентів, 30 000грн. моральної шкоди, 2036,76грн. судових витрат, а всього 72
913,14грн.

На
судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному об»ємі та
просила зодовольнити, стягнувши на його користь 5000 Є вкладу та 877,81 €
процентів за період з серпня 2005року по 18.07.2007року, оскільки зобов»язання
в строк не виконано. Моральну шкоду оцінено в 30 000грн. та мотивовано
погіршенням стану здоров»я позивача внаслідок зникнення значної суми грошей з
банківського рахунку. Позивач переніс інсульт, що призвело до незворотніх змін
стану здоров»я, часткової втрати рухомості та можливості пересуватись,
посилення діабетичного стану та загострення гіпертонічної хвороби. На даний час
позивач не встані нормально ходити та прибути на судове засідання, частково
втратив зір, продовжує лікуватись від ряду захворювань, що спричинені стресом в
наслідок неправомірних дій відповідача. Погіршено його суспільні зв»язкн,
відносити в сім»ї та звиклий життєвий устрій. Крім того, позивач поніс судові
затрати - 2000грн. оплати юридичних послуг, судового збору та витрат на
інформаціно-технічне забезпечення розгляду справи, які необхідлно стягати з
відповідача.

Представник
відповідача позов заперечив, пояснив, що договір банківського вкладу виданий
недобросовісним працівником банку та відповідно до ст. 1059 ЦК України даний
договір є нікчемним, оскільки у позивачки відсутня „виписка" - документ,
що підтверджує внесення нею грошової суми - банківського вкладу, що є
недодержанням письмової форми договору. Вважає, що у позивачки відсутні правові
підстави для стягнення боргу, процентів та моральної шкоди та ін., оскільки в
їх заподіянні немає вини банку (відповідача). В позові просить відмовити.

Суд
заслухав справу, з
врахуванням думки учасників процесу, у відсутності третьої особи ОСОБА_2, яка
перебуває під вартою як обвинувачена по кримінальній справі.

Заслухавши
пояснення позивача, представників сторін, дослідивши інші докази в справі у їх
сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового
задоволення.

Відповідно
до ст. 1172 ЦК України,
юридична чи фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Суд
вважає, що позивач правомірно звертається до банку з позовом про відшкодування
шкоди, в т.ч. і моральної, оскільки, як встановлено в ході судового розгляду та
не заперечується представником відповідача, шкода позивачу заподіяна діями
працівника банку, пов'язаними з виконанням ним своїх трудових (службових)
обов'язків.

Як
вбачається з матеріалів справи, пояснень сторін, позивач вніс в Львівську
обласну філію Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку
"УКРСОЦБАНК" грошові кошти і укладала договір банківського вкладу
НОМЕР_1 Класичний 600 9м від 05.08.2005рок до 05.05.2006року, згідно якого
позивачем внесено на депозитний рахунок банку 5000Є під 9% річних.

Відповідно
до ст. 1059 ЦК України,
Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій
з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою НБУ від 03 грудня
2003 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 року
за № 1256/8577, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб
підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу
(депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з
видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу
(депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми
або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового обороту.

Згідно
вимог ст. 1059 ЦК України письмова форма договору банківського вкладу
вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором
банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого
документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового обороту.

Як
пояснив в судовому засіданні представник відповідача, відповідно до звичаїв
ділового обороту, договір банківського депозитного вкладу підписується і його
примірник видається на руки вкладнику лише після внесення грошової суми. З
наведеного вбачається, що відповідно до звичаїв ділового обороту залучення
банком вкладів депозитів підтверджується договором банківського вкладу. Окрім
наведеного, відповідно до Положення про порядок здійснення банками України
вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, залучення банком
вкладів (депозитів) також підтверджується договором банківського рахунку.

З
наведеного вище вбачається, що залучення банком вкладу депозиту позивача
підтверджується наявністю у останнього договору банківського вкладу, протоколом
очної ставки в матеріалах кримінальної справи між позивачем та начальником
Галицького відділення Львівської обласної філії Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" - ОСОБА_2

Як
пояснив в судовому засіданні представник відповідача, „виписка" - це
роздруківка з комп'ютеру, яка вказує на внесення вкладником грошової суми в
касу банку. Однак, такий

документ як „виписка", на яку покликається відповідач, як на
документ, який підтверджує залучення банком депозитного вкладу, не передбачений
законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності
(банківськими правилами).

Таким
чином, відсутність у позивача „виписки" про внесення грошової суми у касу
банку, не може розцінюватись, Як недотримання письмової форми договору
банківського вкладу, що потягнуло за собою нікчемність договору.

Згідно
ст. 207 ЦК України,
правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний
його сторонами. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

В
судовому засіданні були оглянуті установчі документи відповідача та перевірено
повноваження начальника Львівської обласної філії Акціонерно-комерційного банку
соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" та начальника Галицького відділення
Львівської обласної філії Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку
"УКРСОЦБАНК" на право підписання договорів від імені
Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "УКРСОЦБАНК".

З огляду
на наведене вище, в ході судового розгляду не виявлено підстав, які б вказували
на недійсність договору банківського вкладу, а тому, позов в частині стягнення
суми вкладу та процентів є обгрунтованим та підлягає до задоволення.

Позивач
підставно грунтує позовну вимогу про стягнення процентів на п.5.7.Договору
банківського вкладу щодо набрання чинності договору з дати його підписання та
його дії до моменту повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов»язань.
Тому проценти правомірно нароховано у сумі 877,81 С, тобто на час вирішення
спору судом.

Відповідно
до постанови Пленуму Верховного суду України № 4 „Про судову практику в справах
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року
із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного суду № 5 від 25
травня 2001 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Згідно з
ст. 23 ЦК України,
особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення
її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший
спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань,
погіршення стану здоров»я, здібностей потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо
вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які
мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Згідно з
ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,
встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Як
вбачається з позовної заяви, що знайшло своє підтвердження в ході розгляду
справи, внаслідок невиконання відповідачам умов договорів банківського вкладуу
та неповернення грошових коштів, позивачу заподіяна моральна шкода. Моральна
шкода полягає у значному погіршенні стану здоров'я, перенесенні інсутьту та
інших загострень хворіб, що разом спричинили незворотні зміни в організмі,
часткову втрату рухомої активності, зору, вимушених змінах у житті у зв»язку з
втратою коштів та необхідністю з»ясовувати причини, звертатись за захистом.

Однак,
суд приходить до висновку, що вартість (ціна) грошового виразу моральної шкоди
заявленої позивачкою не відповідає обсягу заподіяних позивачці моральних
страждань та втратам немайнового характеру. В зв'язку з наведеним, в частині
відшкодування моральної шкоди позов підлягає до часткового задоволення в сумі
10 000 гривень. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в грошовій
сумі, судом враховувались характер та обсяг страждань, про які зазначала
позивачка та її представник, характер немайнових втрат, їх тривалість та
можливості відновлення, а також, стан здоров'я позивачки, тяжкість вимушених
змін у її життєвих і сімейних стосунках, час та зусилля, необхідні для
відновлення попереднього стану.

Таким
чином, обставини та обґрунтування вимог, покладені в основу позову, знайшли
своє підтвердження в ході судового розгляду і не спростовані відповідачем, що є
підставою для задоволення позовних, вимог.

Відповідно
до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення,
звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід
держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки,
згідно з ст. 22 Закону України „Про захист прав споживачів" позивачка
звільнена від сплати судового збору, то такий слід стягнути з відповідача. Крім
того, з відповідача слід стягнути витрати з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи.

Керуючись
ст. ст. 10, 11, 84, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, на підставі ст. ст.
22, 23, 207, 611, 612, 625, 1058-1064, 1167 ЦК України, ст. 22 Закону України „Про захист прав
споживачів", Положення про здійснення банками України вкладних
(депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого
постановою НБУ від 03 грудня 2003 року, постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 „Про судову практику у справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року із змінами, суд

вирішив:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку „УКРСОЦБАНК" на
користь ОСОБА_1 5000 Є, що еквівалентно 34 750грн.- коштів, внесених в якості
депозитного вкладу; 877,81 Є, що еквівалентно 6100грн.78коп. процентів по
вкладу, 10 000 грн. заподіяної моральної шкоди, а всього 50 850 (тридцять
чотири тисячі вісімсот сімдесять вісім) грн. 78 коп.

Стягнути
з Акціонерно-комерційного байку соціального розвитку „УКРСОЦБАНК" на
користь ОСОБА_1 оплачені нею витрати на інформаційно-технічне забезпечення в
розмірі 30грн. та 2000грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути
з Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку „УКРСОЦБАНК" на
користь держави 408грн. 50 коп. судового збору.

Рішення
суду може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом 20
днів у разі подання заяви про оскарження протягом 10 днів.