У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

19 червня 2007 року                                                                                          м.
Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,
Лихути Л.М.,   Охрімчук Л.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  товариства з
обмеженою відповідальністю “Барва”, Івано - Франківського міськвиконкому про
виселення, визнання ордеру недійсним, визнання права на житло та вселення за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду від 13
жовтня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Івано - Франківської області від
22 січня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У грудні 2005
року ОСОБА_1 звернувся у суд  із позовом
до ОСОБА_2,  товариства з обмеженою
відповідальністю “Барва”, Івано - Франківського міськвиконкому про виселення,
визнання ордеру недійсним, визнання права на житло та вселення, мотивуючи свої
вимоги тим, що у 1989 році вселився в спірну кімнату згідно рішення
адміністрації і профкому, йому було видано ордер на кімнату АДРЕСА_1. У жовтні
2005 року позивачу стало відомо, що його виселено з кімнати без надання іншого
жилого приміщення та вселено відповідачку, якій було видано ордер на спірну
кімнату. Враховуючи викладене, позивач просив суд задовольнити його позов.

Рішенням Тисменицького районного суду від 13
жовтня 2006 року, залишеним без змін ухвалою Івано - Франківської області від
22 січня 2007 року, в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити
нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального
права.

Колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального
права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування  судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням судом норм матеріального та процесуального права і
доводи скарги їх висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст.
331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Тисменицького районного суду від 13 жовтня 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Івано - Франківської області від 22 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                      Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук