Головуючий 1 інстанції
Справа № 22-1340- 2007р. Доповідач Курило В.П.
РІШЕННЯ Іменем України

30 січня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Курило В.П. суддів
Саніковой О.С., Шамрило Л.Г. при секретарі Іванові В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті
Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Петровському районі м. Донецька на рішення
Петровського районного суду м. Донецька від 14 грудня 2006 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Петровському районі м. Донецька про відшкодування моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з зазначеним позовом до відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань в Петровському районі м. Донецька, посилаючись на те, що він
працював на підземних роботах на шахті „Трудовськая" з 1983 року з важкими
умовами праці в умовах підвищеної концентрації вугільно-породного пилу, в
умовах тяжкої фізичної праці, фізичного перевантаження, несприятливого
мікроклімату і отримав професійне захворювання вібраційну хворобу, яка виявлена
в червні 2003 року.

Внаслідок професійного захворювання висновком МСЕК від 30 липня 2003р. йому
була вперше встановлена втрата професійної працездатності 30%. Повторно
висновком МСЕК 16 вересня
2004р. йому була встановлена стійка втрата професійної працездатності 40 % безстроково. Він
визнаний інвалідом 3 групи.

Позивач вважає,
що йому заподіяна також моральна шкода, яка полягає в тому, що він має серйозні
порушення здоров'я, вимушений дотримуватись обмежень, втратив звичайні життєві
зв'язки, він швидко втомлюється, не може виконувати звичайну роботу по
господарству. Все це спричиняє йому моральні страждання і в рахунок
відшкодування моральної шкоди просив стягнути з відповідача 75 000 грн.

Рішенням Петровського районного суду м. Донецька від 14 грудня 2006 року позов задоволений
частково і на користь ОСОБА_1 з відповідача стягнено в рахунок відшкодування
моральної шкоди 16 000 грн.

В апеляційній
скарзі відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Петровському
районі просить рішення скасувати і постановити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
В обгрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що довідка
МСЕК про процент стійкої втрати професійної працездатності є підставою для
відшкодування матеріальної, а не моральної шкоди. Сам факт наявності моральної
шкоди позивачем в суді не доведений, висновком МСЕК не встановлений. Крім того,
Законом України „Про Державний бюджет України на 2006 рік" зупинена дія статей Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", які передбачають виплату моральної шкоди. Відповідачем
нараховані і сплачуються позивачу всі передбачені законодавством соціальні
виплати в повному обсязі.

Судом першої
інстанції встановлено, що позивач працював ІНФОРМАЦІЯ_1 на шахті
„Трудовська" з важкими умовами праці в умовах підвищеної концентрації
вугільно-породного пилу, в умовах тяжкої фізичної праці, фізичного
перевантаження, несприятливого мікроклімату і отримав професійне захворювання
вібраційну хворобу.

Внаслідок професійного захворювання висновком МСЕК від 30 липня 2003р. йому була вперше встановлена втрата
професійної працездатності 30%.
Повторно висновком МСЕК 16
вересня 2004р. йому була встановлена стійка втрата професійної працездатності
40 % безстроково.
Він визнаний інвалідом 3
групи.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, оскільки
висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи, що
відповідно до вимог ст. 309
ЦПК України є підставою для зміни рішення суду в апеляційному порядку.

Відповідно до
змісту ст. ст. 1,21, 28,
34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності", на Фонд соціального страхування від нещасних
випадків на виробництв та професійних захворювань України покладено обов'язок
відшкодувати застрахованим особам моральну шкоду у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, заподіяну умовами виробництва, при цьому сума страхової виплати не
може перевищувати двохсот розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої
на день виплати.

Як вбачається з
акту розслідування професійного захворювання позивачу встановлений діагноз
вібраційна хвороба І-ІІ ст.,
відповідно до довідки МСЕК йому встановлено втрату професійної
працездатності спочатку на 30%,
а потім на 40% безстроково.
Як видно з наведених доказів стан здоров"я позивача погіршився. У
зв"язку з втратою здоров"я суттєво змінився образ життя позивача, він
змушений приймати додаткові зусилля для організації свого життя. Крім того, він
відчуває безпорадність, постійний фізичний біль, що безумовно його дратує,
сприяє моральним переживанням.

За таких
обставин суд дійшов правильного висновку про наявність у позивача права
вимагати відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю за нормами Закону України
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

При цьому не
можуть бути прийняті до уваги посилання відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Петровському районі м. Донецька на Закон України „Про
Державний бюджет України на 2006
рік", яким зупинена дія норм Закону України „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", які
передбачають відшкодування моральної шкоди застрахованим особам чи членам їх
сімей, оскільки таке зупинення не позбавляє постраждалих права на відшкодування
моральної шкоди. Відповідних змін до вказаних норм Закону внесено не було.
Право на отримання страхових виплат виникло у позивача з 16 вересня 2004 року. Закон
України „Про державний бюджет на 2006
рік" не має зворотної сили і виниклі між сторонами правовідносини не
регулює. Тому посилання відповідача на вказаний Закон є безпідставними.

Суд не може
прийняти до уваги доводи апелянта відносно того, що моральна шкода не повинна
відшкодовуватися в зв'язку з тим, що позивачеві нараховані і виплачуються всі
передбачені законодавством соціальні виплати в повному обсязі.

Визначаючи
розмір моральної шкоди, суд врахував стан здоров'я позивача, а саме, що він на 40 % втратив
професійну працездатність, визнаний інвалідом 3 групи та визначив розмір моральної шкоди в сумі 16 000 грн.

Вирішуючи питання
про розмір страхового відшкодування моральної шкоди, суд враховує ступень
втрати позивачем професійної працездатності - 40%, відсутність більш тяжких наслідків, його стан здоров'я,
дії відповідача, направлені на поновлення здоров'я позивача і добровільне
відшкодування шкоди, завданої пошкодженням здоров'я, вік потерпілого, а також
те, що позивач продовжує працювати, виходячи з принципу розумності і
зваженості, тих наслідків, які мають місце у зв'язку з ушкодженням здоров'я
позивача, апеляційний суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди має
бути встановленим у 10
000 грн. У зв'язку з чим рішення суду підлягає зміні.

Керуючись ст.
ст. 304, 307 ч. 1 п. З, 309 ч. 1 п. З, 314 ч.2, 316 ЦПК України,
апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Петровському районі м. Донецька задовольнити частково.

Рішення
Петровського районного суду м. Донецька від 14 грудня 2006
року змінити. Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Петровському районі м. Донецька на користь ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування моральної шкоди 10
000 (десять тисяч) гривень.

В іншій частині
рішення залишити без зміни. Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної
сили негайно, але воно може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду
апеляційної інстанції законної сили.