Справа
№22ц-1067/2007 р.
Категорія: 2                                           Доповідач:
АПЕЛЯЩЙНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2007
року
м. Одеса

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого                            Косогор Г.О.

суддів                             Ткачук О.О. Ісаєвої Н.В.

при
секретарі
Ісаєвої ЮС.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Одеська ТЕЦ» про поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У липні 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ВАТ «Одеська ТЕЦ» про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної
шкоди.

В обґрунтування
свої вимог позивач посилався на те, що він працював у складі відомчої охорони
ВАТ «Одеська ТЕЦ» на посаді «стрілка 2-го
класу». Наказом підприємства №87 від 17 березням 2006 року до відома
позивача було доведено про його майбутнє звільнення: Наказом ВАТ «Одеська ТЕЦ»
№435-К від 26 червня 2006 року ОСОБА_1 було звільнено з посади «стрілка 2-го
класу» у складі воєнізованої охорони ВАТ «Одеська ТЕЦ». Однак позивач вважав,
що його було звільнено незаконно, просив відновити його на раніше займаної
посаді, стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 2 000 гривень

У судовому
засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник
відповідача позов не визнав.

Рішенням
Суворовського районного суду м. Одеси від 14
грудня 2006 року
позовні вимоги ОСОБА_1 були залишені без задоволення.

На дане рішення
принесена апеляційна скарга ОСОБА_1, в якій ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення його
позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши
доповідача, яка доповіла зміст оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги
та заперечення на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

.

Відмовляючи у
позові ОСОБА_1, районний суд виходив з того, що позивачем не були спростовані
відомості про те, що адміністрація підприємства не була своєчасно повідомлена
про результати розгляду подання про надання згоди профспілки на розірвання
трудового договору з працівниками від 16.05.2006
р., тому адміністрація підприємства мала право на звільнення
працівника і підстави для поновлення працівника на роботі відсутні.

Однак,
погодитись з таким висновком районного суду не можна, оскільки висновки суду не
відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального
закону.

Судова колегія
вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому
суд апеляційної інстанції на підставі п. п. З і 4 ст. З 09 ЦПК України рішення суду першої інстанції
скасовує та ухвалює нове рішення із наступних підстав.

Судом
апеляційної інстанції встановлено, сторони по справі цього не заперечують, що
позивач працював на посаді стрілка 2
класу ВОХР ВАТ "Одеська ТЕЦ". Наказом №87 від 17 березня 2006 р.
ВАТ "Одеська ТЕЦ" було вирішено виключити із штату підприємства з
24.05.2006 р. у складі воєнізованої посаду "стрілок 2-го класу" - 32
одиниці, а також посаду " черговий бюро перепусток -1 кл." - 1
одиниця. У додатку №1 до цього наказу вказано перелік осіб, посади яких
підлягають скороченню, у який вийшов ОСОБА_1 (а.с.7-8) Наказом №114 від
03.04.2006 року, відповідачем змінено наказ від 17.03.2006 року №87 у зв'язку з
несвоєчасним його виконанням, та вказано, що виключено з штату підприємства з
10.06.2006 року в складі ВОХР посаду "стрілок 2 класу" в кількості 32
осіб та посада "чергового бюро перепусток Ікл." -1 од. (а.с.11).

12.05.2006 року
відповідач звернувся до первинної профспілкової організації ВАТ "Одеська
ТЕЦ", яке було отримано профспілкою 16.05.2006
року, з поданням про розірвання трудового договору з позивачем у числі інших
32-х осіб (а.с. З 9). Розглядаючи
подання адміністрації на засіданні 7.06.2006
року, первинна профспілкова організація ВАТ "Одеська ТЕЦ" не дала
згоди на розірвання трудового договору з позивачем, а також з усіма іншими
особами, вказаними у додатку до наказу №87.
При цьому члени профспілки посилались на те, що скорочення штату
здійснюється з порушенням нормативно-трудових актів :

1.  Правил
ч.З ст.22 Закону
"Про професійні спілки, їх права, та гарантії діяльності" - порушена форма
звернення - подання
про розірвання трудового договору повинно бути подано не пізніше 3-х місяців до
вступу наказу в силу;

2.   В
"Поданні..." не вказана дата розірвання трудового договору, що є
перешкодою для розгляду цього документу;

3.  " Галузева
угода" п.4.11 передбачає, що на протязі року не можуть бути скорочені
робітники підприємства більш від 5%
від загальної кількості персоналу підприємства, (а.с. 12). Рішення
профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору є
обґрунтованим, відповідає вимогам ст. З 9
Закону України від 15
вересня 1999 року № 1045 -XIV " Про професійні
спілки, їх права та гарантії діяльності".

Однак, 26.06.2006 року з позивачем
було розірвано трудовій договір у зв'язку з скороченням штату по пі ст. 40 КЗпП України (а.с. 13). За поясненням
представника відповідача, профспілка несвоєчасно повідомила адміністрацію про
своє рішення, тому відповідно до частини 5
ст. 43 КЗпП
України вони вважали, що виборний орган первинної профспілкової організації дав
згоду на розірвання трудового договору.

Судова колегія
критично відноситься до цих пояснень, оскільки на засіданні профспілкового
комітету 7.06.2006 року
були присутні зам. фінансового
директору ВАТ "Одеська ТЕЦ" -
ОСОБА_4 та
старшій інспектор ВК -
ОСОБА_2, і їм було відомо про те, яке саме рішення ухвалила
профспілка.

Крім того,
перевірка законності звільнення працівників проводилась також Територіальною
державною інспекцією труда в Одеській області, за результатами якої було
складено протокол про адміністративне правопорушення по відношенню до в.о.
Голови правління ВАТ "Одеська ТЕЦ" ОСОБА_3.

Постановою судді
Суворовського районного суду м. Одеси від 23
серпня 2006 року
ОСОБА_3. було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення CT.41
ч.І   КпАП
України  (а.с.31).  В
ході  розгляду  адміністративної  справи
було

встановлено, що
ОСОБА_3 порушив вимоги ст.43 КЗпП України, яке виразилося у тому, що він
звільнив робітників підприємства без попередньої згоди з профспілковим
комітетом. Ця постанова набрала законної сили.

У відповідності
до ст. 61 ЦПК
України - обставини,
встановлені набувшим законної сили рішенням суду по адміністративній справі, не
доказуються при розгляді інших справ.

Згідно ст.43
КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку
ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40
і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу,
може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового
представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Як роз'яснив
Пленум Верховного Суду України в п.15 Постанови №9 від 6
листопада 1992 року (зі
змінами) "Про практику розгляду судами трудових спорів" -відмова
профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення
працівника на роботі.

Рішенням суду по
адміністративній справі вже встановлено, що звільнення позивача було проведено
в порушення ст.43 КЗпП України, а саме без попередньої згоди виборного органу
(профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої
він є.

З урахуванням
вищевикладеного, судова колегія вважає, що ОСОБА_1 звільнено з роботи без
законних підстав та він повинен бути поновлений на попередній роботі, а саме на
посаді стрілка 2-го класу
воєнізованої охорони ВАТ «Одеська ТЕЦ» відповідно до ст.235 КЗпП України.

Згідно ч2
вказаної статті, з відповідача на користь позивача стягується середній
заробіток за час вимушеного прогулу. Середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1
складала 677 грн. 64 копійки. Час
вимушеного прогулу з 30 червня 2006 року по 25 квітня 2007 року становить 9 місяців 26 днів. З
урахуванням виплаченої позивачу вихідної допомоги, сума коштів за час
вимушеного прогулу складає 6008 грн.04 коп., яка визначена без утримання
прибуткового податку з громадян й інших обов'язкових платежів, оскільки
справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідним обов'язком
роботодавця та працівника.

Вимоги позивача
про стягнення компенсації за спричинену моральну шкоду піддягають задоволенню
на підставі ст. 237-1 КЗпП України, оскільки порушення законних прав позивача
призвели до втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації свого життя. На користь ОСОБА_1 з відповідача
підлягає стягненню 500 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої
незаконним звільненням з роботи. В інший частиш позову ОСОБА_1, судова колегія
вважає за необхідне відмовити, оскільки вимоги позивача про стягнення у
відшкодування моральної шкоди -2000 гривень, надмірно завищені.

Керуючись ст.
ст. 307, 309, 314, 315,
317, 319 ЦПК України судова колегія,

вирішила   :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Рішення
Суворовського районного суду м. Одеси від 14
грудня 2006 року -скасувати,
ухвалити нове рішення.

Позовні  вимоги ОСОБА_1 до ВАТ "Одеська ТЕЦ " задовольнити
частково.

Поновити ОСОБА_1
на посаді стрілка 2 класу
воєнізованої охорони Відкритого акціонерного товариства "Одеська
ТЕЦ".

Стягнути з
Відкритого акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ" на користь ОСОБА_1 6008 грн.04 коп.
заробітної плати за час вимушеного прогулу та 500  гривень
у відшкодування моральної шкоди, які
визначені без утримання прибуткового податку з громадян та інших
обов'язкових платежів. В інший частині позову відмовити.

Стягнути з
Відкритого акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ" на користь держави
судовий збір у сумі ЗО гривень 90
копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у
сумі 30 гривень.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня
набрання законної сили до суду касаційної інстанції.