У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г.,
розглянувши  19 квітня       2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1на
рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 7 серпня
2006 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від                31 січня 2007 року в
справі  за позовом ОСОБА_1до
професійно-технічного училища № 74 про змiну пiдстав і дати звiльнення з роботи,
стягнення середнього заробiтку за час затримки розрахунку при звільненні та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1. звернулася до
суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що після поновлення її на роботі
згідно з рішенням суду її не було допущено до виконання її безпосередніх
трудових обов'язків, її примушували виконувати роботу, яка не входить до її
трудових обов'язків, вона не була включена в списки на поїздку до оздоровчого
табору “Орлятко” для виробничого навчання та проведення практики.

У ІНФОРМАЦІЯ_1 року в
зв'язку з порушенням відповідачем законодавства про працю вона подала заяву про
надання їй невикористаної частини відпустки і звільнення з роботи за ст. 38
КЗпП України.

Відпустку їй надано не було, а звільнено її було наказом
від                       1ІНФОРМАЦІЯ_2
року за п. 5 ст. 40 КЗпП України.

Вважаючи такий наказ незаконним, просила її вимоги
задовольнити.

Рішенням Васильківського районного суду
Дніпропетровської області від 7 серпня 2006 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2007 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1.  посилається на невідповідність
висновків судів матеріалам справи, неправильне застосування норм матеріального
права і порушення норм процесуального права та ставить питання про скасування
судових рішень і передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції та  апеляційний суд,
погоджуючись з ним, виходили з того, що позивачку було звільнено за п. 5 ст. 40
КЗпП України у зв'язку з нез'явленням її на роботі протягом  більше як чотирьох місяців підряд внаслідок
тимчасової непрацездатності, рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської
області від 13 лютого 2006 року стягнуто з професійно-технічного училища № 74
на користь ОСОБА_1. середній заробіток за час затримки розрахунку при
звільненні та компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати; крім того,  позивачка
пропустила встановлений законом строк звернення до суду, оскільки вона отримала
трудову книжку 17 серпня 2005 року, а до суду звернулася лише 10 лютого 2006
року.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України    суд касаційної інстанції
не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу одних
доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328
ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1до професійно-технічного училища № 74 про зміну підстав і дати
звільнення з роботи, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 7 серпня
2006 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від                   31 січня 2007 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                      А.Г. Ярема