ЗО                                               Доповідач
УХВАЛА

іменем  України

8 лютого 2007 року                                                           Апеляційний
суд Донецької області

в складі:

головуючого   Гурової О.М.,

суддів             Шевченко
В.Ю.,

Могутової Н.Г.

при секретарі   Тимченко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Будьоннівського районного суду м. Донецька від 5 липня 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
виселення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду із апеляційною скаргою
на рішення Будьоннівського районного суду м, Донецька від 5 липня 2006 року,
яким їй було відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_2 про виселення відповідача з будинку АДРЕСА_1 в
зв"язку з неможливістю сумісного проживання.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1
порушено питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про
задоволення її позовних вимог з підстав порушення судом норм процесуального
права та неправильного застосування норм матеріального права, оскільки вважає,
що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В засіданні
апеляційного суду позивач ОСОБА_1 і треті
особи ОСОБА_3, ОСОБА_5
підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати рішення суду і ухвалити
нове рішення, яким повністю задовольнити позов ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_2 і третя особа ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилися, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином.

Судом першої
інстанції при розгляді цієї справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 і треті особи
по справі ОСОБА_4,
ОСОБА_5 і ОСОБА_3 є власниками будинку АДРЕСА_1 на підставі
договору дарування від 5 лютого 1997 року.

Відповідач ОСОБА_2 є колишнім
чоловіком позивачки ОСОБА_1,
з яким вона розірвала шлюб ще з 1992 році, Треті особи по справі - це їх
діти.

31 січня 2003 року відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований в будинку
АДРЕСА_1, де постійно проживає по цей час.

28 березня 2006
року ОСОБА_1
звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2
про його виселення із вказаного будинку за неможливістю сумісного
проживання.

Рішенням
Будьоннівського районного суду м. Донецька від 5 липня 2006 року ОСОБА_1 було відмовлено
в задоволенні позову до ОСОБА_2
про виселення відповідача з будинку АДРЕСА_1 в зв"язку з неможливістю
сумісного проживання.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача, третіх осіб, дослідивши матеріали
справи., апеляційний суд прийшов до таких висновків, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд з таких підстав.

ОСОБА_1 звернулась до
суду із позовом до ОСОБА_2
про його виселення із будинку АДРЕСА_1 за неможливістю сумісного проживання.

Згідно договору
дарування від 5 лютого 1997 року власниками вказаного будинку є позивач ОСОБА_1 і сумісні діти
позивача і відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5

Ухвалою суду від
21 червня 2006 року до участі в справі у якості третіх осіб були залучені
ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5

Згідно ст. 169
ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею
157 у разі неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших
осіб, які беруть участь у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені
судові повістки.

Відповідно до
ст. 76 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм
під розписку.

Як вбачається із
матеріалів справи, 21 червня 2006 року після того, як суд притягнув до участі у
справі третіх осіб, по справі було оголошено перерву до 5 липня 2006 року
(а.с.56).

На а.с.58 є
розписка про вручення судової повістки ОСОБА_2,
в якій не зазначено кому саме вона вручалась, оскільки у відповідача ОСОБА_2 і його сина -
третьої особи ОСОБА_4 однакові
не тільки прізвище, але й ім"я та по батькові. В розписці не вказано на
який день і час призначено слухання справи, а також хто і коли отримав судову
повістку.

Таким чином, в
матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про те, що відповідач ОСОБА_2 і третя особа ОСОБА_4 належним чином
були повідомлені про час розгляду справи 5 липня 2006 року відповідно до вимог
ст. 76 ЦПК України.

Всупереч вимогам
ст. 169 ЦПК України суд розглянув справу 5 липня 2006 року і ухвалив рішення у
відсутність відповідача ОСОБА_2
і третьої особи ОСОБА_4,
які не були належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду.

Через зазначені
порушення процесуального закону суд в достатній мірі не дослідив обставини по
справі та не перевірив доводи заявника.

Відповідно до п.
З ч. 1 ст." 311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності
будь-кого з осіб, які беруть участь у справі, належним чином не повідомлених
про час і місце судового засідання.

За таких
обставин апеляційний суд вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст.
305, 307, 311, 313, 314, 315 Цивільного процесуального кодексу України,
апеляційний суд,-

У ХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення
Будьоннівського районного суду м. Донецька від 5 липня 2006 року скасувати, а
справу направити до того ж суду на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
може бути оскаржена в

касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду
України протягом двох місяців з дня

набрання
законної сили.