Справа № 2-87/
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

] 0 січня 2007 року                                                               Совєтський районний суд

Автономної
Республіки Крим

у складі:            головуючого                                                    - судді Авраміді Т.С.

при секретарі                                                    - Дутка С.О.

за участю:      представника позивача                                 - ОСОБА_3

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в смт.Совєтський Автономної Республіки Крим цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору оренди земельних ділянок, стягнення
заборгованості за орендною платою у сумі 1900 гривень, процентів за прострочу виконання
грошового зобов'язання у сумі 114 гривень, моральної шкоди у сумі 1500 гривень, а також
судових витрат у сумі 98
гривень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору оренди земельних ділянок, стягнення заборгованості за
орендною платою у сумі 1900 гривень, процентів за прострочу виконання грошового зобов'язання у сумі 114 гривень, моральної шкоди у сумі 1500 гривень, а також судових витрат у сумі 98 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є
власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею
4,1876га, яка розташована на території Краснофлотської
сільської ради Совєтського району АР Крим, що підтверджується Державним актом
про право власності на земельну
ділянку НОМЕР_1, крім того, члени її родини: батько - ОСОБА_4, син - ОСОБА_5 на
підставі усної угоди довірили їй розпоряджатися своїми земельними ділянками площею 4,1876га, а саме передавати їх у оренду
третім особам та отримувати орендну платню. З 01 березня 2004 року вона передала належну їй
земельну ділянку, а також земельні ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у тимчасове користування ОСОБА_2 строком до 01 жовтня 2004 року, за що останній зобов'язався сплатити орендну платню у строк до 01 вересня 2004 року у розмірі 5500 гривень. Проте при настанні
строку розрахунку за договором відповідач сказав, що на теперішній час у нього
не має грошей та написав розписку, у якої
зобов'язався у строк до 30 вересня 2004 року сплатити орендну плату у сумі 5000 гривень. У виконання обумовленого розпискою зобов'язання
відповідач почав виплачувати грошові кошти у
невеликих розмірах починаючи з 01 жовтня 2004 року до 05 березня 2006 року. Однак після вказаної дати погашення заборгованості
припинив повністю, та заборгованість після вказаних виплат складає 1900 гривень, що підтверджується відповідною
розпискою відповідача. Таким чином, на підставі ст.218 ЦК України вважає, що
вона передала відповідачу у оренду земельні ділянки, а він підтвердив їх отримання розпискою, у якої також вказав розмір орендної
платні та строк її виплати та частково виконав зобов'язання, у зв'язку з чим вказана угода повинна бути признана судом
недійсною. Також просить стягнути з відповідача у
відповідності до ст.625 ЦПК України три відсотка річних від простроченої суми, що складає 114 гривень, моральну шкоду, яку вона оцінює у
1500 гривень, та судові витрати у сумі 98 гривень.

У попереднє
судове засідання позивачка не з'явилася, з'явився представник позивачки -
ОСОБА_3, який заявив клопотання про відмову від позову з тих підстав, що
відповідач у добровільному порядку відшкодував завданий збиток, про що надав до
суду заяву.

Відповідач ОСОБА_2 та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору на стороні позивача, у попереднє судове засідання втретє не з'явився,
про час та місце розгляду справи сповіщено належним чином, про
причину неявки суд не сповістив, у зв'язку з чим, суд, вважає можливим у відповідності до ст. 169 ЦПК України розглянути
клопотання представника позивача за відсутності вказаних осіб.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 174. ч.3 ст.206 ЦПК України, позивач
попереджений про наслідки відмови від позову, оскільки
провадження у справі закривається і він не зможе повторно звернутися до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той
самий предмет, і з тих самих підстав.

2

Згідно зі ст.205 ч.1 п.З ЦПК України,
суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від
позову і відмова прийнята судом. Підстав для неприйняття відмови від позову не
встановлено і відмова прийнята судом, оскільки вона мотивована тим, що
відповідач відшкодував завданий збиток.

У відповідності до ст.154 ЦПК України заходи забезпечення
позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Приймаючи до уваги, що позивачка відмовилася ввід заявлених позовних вимог,
у зв'язку з добровільним відшкодуванням
відповідачем завданої шкоди, суд вважає необхідним скасувати заходи
забезпечення позову у вигляді арешту на майно, яке належить ОСОБА_2, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
на суму заявлених вимог -
3514 (три тисячі п'ятсот чотирнадцять) гривень, оскільки відпали підстави для
забезпечення позову.

Враховуючи, що
відмова від позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав та законних інтересів інших осіб, судом роз'яснено
позивачеві наслідки відмови від позову, підстав для неприйняття відмови від позову судом не
встановлено, керуючись ст.ст. 154, 174 п.З ч.1, ст.205, 206, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову позивача від
позову.

Провадження по цивільній справі №2-87/2007 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання дійсним договору оренди земельних ділянок, стягнення заборгованості за орендною платою у сумі 1900 гривень, процентів за прострочу виконання грошового зобов'язання у сумі 114 гривень, моральної шкоди у сумі 1500 гривень, а також судових витрат у сумі 98 гривень
у зв'язку з відмовою позивача від позову -
закрити.

Скасувати засоби забезпечення позову у вигляді арешту на майно, яке
належить ОСОБА_2, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, накладений ухвалою суду від 27 жовтня 2007 року.

Копію ухвали
направити Відділу Державної виконавчої служби в Совєтському районі для виконання та для відома Державній нотаріальній
конторі Совєтського районного управління юстиції Автономної Республіки
Крим.

Ухвала може бути
оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через Совєтський районний суд
Автономної Республіки Крим шляхом подачі в п'ятиденний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження
і поданням після цього протягом
десяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або
в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.

Ухвала набуває законної сили після закінчення п'ятиденного строку,
передбаченого для подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано, та десятиденного
строку для подання апеляційної скарги, який вираховується з дня подачі заяви
про апеляційне оскарження.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Совєтського районного суду

Автономної Республіки Крим                                             Т.С.Авраміді