Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Хмельницького міськрайонного суду від 25 липня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Хмельницької області від 8 листопада  2006 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про
визнання частково недійсним договору дарування земельної ділянки, укладеного
між ними 22 грудня 2003 року, посилаючись на те, що подарувала відповідачу
земельну ділянку площею 0,16 га АДРЕСА_1, проте під час укладення угоди діяла
під впливом помилки, так як земельна ділянка складається із двох - № 1 площею
0,13 га та №2 площею 0,03 га, ділянка № 2 завжди належала сім'ї її доньки
ОСОБА_3, така ділянка помилково була приватизована разом із ділянкою № 1 і
вона, позивачка, не бажала її дарувати відповідачу, а вважала, що дарує лише
ділянку площею 0,13 га.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25 липня
2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області
від 8 листопада  2006 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені в
справі судові рішення та задовольнити позов, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що відмовляючи в
задоволенні позову, суд виходив із того, що земельною ділянкою загальною площею
0,16 га позивачка користувалась ще із 1989 року, в 1997 році приватизувала таку
ділянку і в грудні 2003 року розпорядилась нею на власний розсуд, подарувавши
відповідачу; позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що ділянка
площею 0,03 га належала ОСОБА_3, а також того, що приватизація ділянки була
проведена та договір дарування було укладено ОСОБА_1 під впливом помилки.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково
недійсним договору дарування земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 25 липня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Хмельницької області від 8 листопада 2006 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін