Справа № 22 -     2939/ 2006                                            Головуючий в 1  інстанції
Категорія            Доповідач       Фурман Т.Г.
Ухвала іменем України

2007 року січня місяця 16 дня колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в
складі:

головуючого                        Пузанової Л.В.

суддів            Орловської Н.В., Фурман Т.Г.

при секретарі                     Крестніковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 20 вересня 2006
року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління державної
виконавчої служби Херсонського обласного управління юстиції м. Херсона, відділу
державної виконавчої служби Бериславського району   про
відшкодування шкоди,

встановила:

В червні 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
відшкодування моральної шкоди за невиконання рішення суду.

Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначав, що рішенням Бериславського місцевого
суду Херсонської області від 02.10.2000 року на його користь стягнуто з ВАТ „ Наддніпрянський „ заборгованість по
зарплаті в сумі 3308
гр.

12.10.2000 року виконавчий лист був направлений для виконання до відділу Державної
виконавчої служби Бериславського району ( далі по тексту - ВДВС Бериславського
району ).

До теперішнього часу виконавча служба не виконала відповідних дій з метою
стягнення боргу з боржника на його користь, між тим за цей період у боржника
вилучено і продано : автомобілі, трактори,
обладнання, частина вражаю але заробітна плата йому не повернута.

Бездіяльністю   ВДВС               Бериславського  району                йому   завдана

моральна шкода,   як компенсацію просив відшкодувати 5000 гр..

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги     збільшив , просив відшкодувати завдану йому матеріальну шкоду в сумі 50000 гр.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 20 вересня 2006
року   позовні
вимоги задоволені частково.

Стягнуто з відділу державної виконавчої служби Бериславського району на
користь ОСОБА_1 дві тисячі гр. моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зобов'язано ВДВС Бериславського району у місячний строк з дня отримання
копії рішення виконати рішення місцевого суду Бериславського району від 2.10.2000 року про стягнення на користь ОСОБА_1 3308 гр. заборгованості по зарплаті.

Рішення в цій частині суд допустив до негайного
виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 пославились на порушення судом норм  матеріального і процесуального права , невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи просив рішення
суду    змінити ,   його позовні вимоги задовольнити в повному об'ємі.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не
надходили .

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення
суду в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольнивши частково позовні вимоги суд виходив з того , що неправомірною бездіяльністю державної виконавчої служби порушене право
позивача на повне та своєчасне виконання судового рішення , а тому він має право на відшкодування заподіяної цим шкоди з винної особи в
метках
доведеного.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна ,оскільки, зазначені факти
встановлені судом з порушенням норм матеріального і процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення спору.

Судом встановлено , що на примусовому
виконанні ВДВС Бериславського району з 2000 року перебуває виконавчий лист про стягнення з ВАТ „ Наддніпрянський „ на користь
ОСОБА_1заборгованості по зарплаті в сумі 3308 гр.

Примусове виконання судового рішення у спосіб та в межах визначених Законом
України „
Про виконавче провадження „ станом на день звернення позивача з позовом до суду    не здійснене.

Встановивши, що державною виконавчою службою була допущена бездіяльність у
виконавчому провадженні та визнавши, що право ОСОБА_1на повне та своєчасне
виконання судового рішення порушене , і як спосіб відновлення порушеного права позивач має право на відшкодування
шкоди ,
суд поклав обов'язок по відшкодуванню шкоди на ВДВС
Бериславського району .

При цьому суд ,
не врахував що відповідно до положень ст. 11 Закону України „ Про державну виконавчу
службу „
, ст..86 Закону України „ Про виконавче
провадження „
шкода заподіяна державним виконавцем фізичним чи
юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку , передбаченому законом за рахунок держави і як роз'яснив Пленуму Верховного
Суду України „
Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження" від 26 грудня 2003
року в п. 21 , що в таких справах відповідачами можуть бути відповідні відділи державної
виконавчої служби, в яких працюють державні виконавці, та відповідні територіальні
органи державного казначейства України.

Справа розглянута без залучення до участі у справі органу державного
казначейства України , що є безумовною
підставою для скасування судового рішення з передачею справи на новий судовий
розгляд відповідно до п.4 ч.1  ст.. 311 ЦПК України .

Крім того ,
визнавши бездіяльність державної виконавчої служби за
період з 12.10.2000
року по червень 2006 року неправомірною суд не звернув увагу на те, що відповідно до наказу
Міністерства юстиції України за № 1482/к від 19.08.2005
року відділи державної виконавчої служби Головного
управління юстиції Міністерства юстиції в Автономній республіці Крим, обласних,
Київського та Севастопольського міських, районних, районних у містах, міських,
міськрайонних управлінь юстиції ліквідовані , а новостворені Державні виконавчі служби не є правонаступниками бувшого
ВДВС .

Суд не перевірив повноваження ВДВС Бериславського району , та не залучив до участі у справі ДВС у Бериславському районі, на виконанні
у якого з 7.04.2006
року перебуває виконавче провадження, що також  є підставою для скасування судового рішення з
передачею справи на новий судовий розгляд відповідно до п.4 ч.1 ст.. 311
ЦПК України .

Прийнявши до свого розгляду і вирішивши по суті вимоги ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди , суд в порушення ст.. 173 ЦПК України не
запропонував позивачеві викласти додатково заявлені позовні вимоги у письмовій
формі,
встановленій для позовної заяви, в той час , як вказана вимога не обґрунтована позивачем відповідно до вимог ст.. 118,119,120 ЦПК України .

Обставини, які суд вважав встановленими щодо заподіяння своїми діями чи
бездіяльністю шкоди позивачу належним чином не встановлені, а виконавче
провадження не досліджене.

Крім того ,
зобов'язавши ВДВС Бериславського району у місячний строк
з дня отримання копії рішення виконати рішення місцевого суду Бериславського
району від 2.10.2000
року про стягнення на користь ОСОБА_1 3308 гр. заборгованості по зарплаті суд вийшов за межі заявлених позовних вимог,
що є порушенням норм ЦПК України, та підставою для скасування рішення суду в
цій частині без направлення справи на новий судовий розгляд та без ухвалення
нового рішення.

Допущені судом першої інстанції порушення норм цивільного процесуального
законодавства є безумовною підставою для скасування судового рішення з
направленням справи на новий судовий розгляд відповідно до п.4 ч.1 ст. 311
ЦПК України.

При новому розгляді суду слід врахувати наведене, сприяти всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи і залежно від встановленого вирішити спір

Керуючись ст.ст. 303,307,31 1 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 20 вересня 2006
року скасувати, справу в частині позовних вимог ОСОБА_1
про відшкодування шкоди направити до суду першої інстанції на новий розгляд
іншим складом суду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання
законної сили до Верховного Суду України в касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.