Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 30 листопада 2006
року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 квітня 2007
року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3
про усунення перешкод у володінні та користуванні будинком, виселення та
відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що він є власником будинку
АДРЕСА_1, однак в будинку безпідставно проживають відповідачі, перешкоджають
йому володіти та користуватись будинком, провести його ремонт, відповідачі
також погрожують йому та ображають. Позивач просив усунути йому перешкоди у
володінні та користуванні будинком, виселити відповідачів, стягнути          5000 грн. на відшкодування заподіяної
їх неправомірними діями моральної шкоди.

Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська
від 30 листопада 2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 2 квітня 2007 року, позов задоволено частково,
постановлено усунути           ОСОБА_2
перешкоди в користуванні та володінні будинком АДРЕСА_1, виселити відповідачів
з будинку, стягнути на користь позивача солідарно з відповідачів 700 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені в
справі судові рішення та передати справу на новий розгляд, посилаючись на те,
що суди не прийняли до уваги суттєвих обставин.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що задовольняючи
частково позов, суд виходив із того, що згідно свідоцтва про право власності
від 16 червня 2006 року будинок АДРЕСА_1 на праві власності належить позивачу,
відповідачі проживають у будинку без законних на те підстав, своїми
неправомірними діями перешкоджають позивачу володіти та користуватись будинком,
чим заподіяли також моральну шкоду; розмір відшкодування шкоди судом визначено
відповідно до встановлених фактів та обставин справи.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом            ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
усунення перешкод у володінні та користуванні будинком, виселення та відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баглійського
районного суду м.Дніпродзержинська від 30 листопада 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 квітня 2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін