overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
квітня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Берднік І.С.,   Григор'євої Л.І.,  -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ “Радгосп Шевченківський”, третя
особа: Управління пенсійного фонду України в м. Конотоп, про встановлення факту
виконання встановлених норм обслуговування в період виконання трудових обов'язків,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2006 року позивачка, звернувшись до суду з указаним позовом,
зазначала, що з 20 квітня 1975 року по 4 вересня 2002 року вона
працювалаІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки вона досягла пенсійного віку та працювала
дояркою на підприємствах сільського господарства більше 20 років, вона
звернулась з заявою до УПФУ в м. Конотоп про призначення їй пенсії на пільгових
умовах. Однак 15 березня 2006 року УПФУ в м. Конотоп повідомило про те, що
рішенням технічної ради  від 20 лютого
2006 року у призначенні пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного
віку їй відмовлено у зв'язку з неможливістю підтвердити факт роботи в якості
доярки протягом 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.
Згідно довідки ВАТ “Радгосп Шевченківський” первинні документи в підтвердження
виконання норм обслуговування корів за період роботи з 1975 по 1995 роки не
збереглися, оскільки строк їх зберігання складає три роки. Факт виконання та
перевиконання нею встановлених норм обслуговування, високих трудових досягнень
підтверджується численними нагородами. Тому, уточнивши свої вимоги, просила
встановити факт, що під час роботи її ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 1 травня 1975
року по 1 травня 1995 року вона виконувала норми обслуговування корів.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 9 жовтня
2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 21
грудня 2006 року, позов задоволено.

У поданій касаційній скарзі УПФУ в м. Конотоп просить зазначені судові
рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення може бути лише неправильне застосування судом норм матеріального права
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається
порушення судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління пенсійного фонду України в м. Конотоп
відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 9 жовтня
2006 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 21 грудня 2006 року
залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М.Барсукова

І.С.Берднік

Л.І. Григор'єва
У Х В А Л А

іменем  україни

11 травня 2007 року                                                           м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки М.П.,                      Прокопчука
Ю.В.,               Романюка  Я.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до УМВС
України у Вінницькій області, Вінницького міського відділу УМВС України у
Вінницькій області, Державного казначейства України про відшкодування шкоди,
завданої незаконними діями органів досудового слідства, за касаційними скаргами
ОСОБА_1, Державного казначейства України на ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 14 листопада 2006 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою
Ленінського районного суду м. Вінниці від 20 вересня 2006 року позов задоволено
частково, стягнуто на користь позивача 4000 грн.

Ухвалою
апеляційного суду Вінницької області від 14 листопада 2006  року ухвалу районного суду змінено, стягнуто
з Державного бюджету України шляхом списання коштів з казначейського рахунку на
користь ОСОБА_2 4000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

У
касаційних скаргах ОСОБА_1, Державне казначейство України ставлять питання про
скасування ухвали апеляційного суду , мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційні скарги підлягають відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що ухвала апеляційного
суду постановлена з додержанням  норм
матеріального та  процесуального права,
відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені в касаційних скарг доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційні
скарги ОСОБА_1, Державного казначейства України відхилити, а ухвалу
апеляційного суду Вінницької області від 14 листопада 2006 року залишити без
зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                     Прокопчук Ю.В.                  Романюк  Я.М.
ХУСТСЬКИИ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
судовий наказ
21 лютого 2007 року                                                                                    Справа № 2-Н-39/2007 р.
Суддя Хустського районного суду
Закарпатської області Данюк В.В. розглянувши заяву ЗАТ комерційного
банку „ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, -
Керуючись ст.ст. 95, 96, 102-105 ЦПК України,
ст.ст. 526, 1050 ЦК України, -
Стягнути з ОСОБА_1 /АДРЕСА_1/ на користь ЗАТ комерційний банк „ПриватБанк" /м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги № 50, МФО
банку України м. Дніпропетровськ/ суму боргу в
розмірі 3391,84 /три тисячі триста дев'яносто одну/ гривню та судові витрати - 25,50 гривень державного мита і 15 гривень за інформаційно-технічне забезпечення, сплаченого стягувачем при
Судовий наказ дійсний для
пред'явлення до виконання 3 /три/ роки з моменту його видачі /п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України „Про виконавче
Суддя Хустського
районного суду                                       підпис:               В.В. Данюк
З оригіналом вірно: Суддя Хустського
районного суду                                                               В.В. Данюк
Секретар суду                                                                Комар К.В
Згідно зі статтею 104
Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) боржник має
право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня
отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до статті 105 ЦПК України у разі ненадходження заяви від боржника
протягом трьох днів після закінчення строку на її подання та за наявності даних
про отримання боржником копії наказу судовий наказ набирає законної сили і суд
видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Заява боржника про скасування судового наказу, що подана в установлений
строк, розглядається судом протягом п'яти днів з дня її надходження без
судового розгляду і виклику сторін, про що постановляється ухвала, якою
скасовується судовий наказ (стаття 106
РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРПОЕТРОВСЬКА
У Д О В И Й   Н А К А З
Справа  № 2-н-222/07 року
Суддя
Індустріального  районного суду  м. Дніпропетровська  Чебикін В.П.
розглянувши  заяву Закритого акціонерного товариства
“Український мобільний зв'
язок”  в особі Дніпропетровського територіального
управління - відокремленого
ЗАТ “Український мобільний зв'язок”, розташованого за адресою:
м. Дніпропетровськ, вул. Свердлова 22/1 про стягнення  заборгованості,
ст. ст. 526, 527, 611, 623, 625 ЦК України, ст. ст. 96, 102,103 ЦПК
з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., яка проживає за адресою:
м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_1 на користь Закритого акціонерного
“Український мобільний зв'язок” в особі Дніпропетровського
управління ЗАТ “Український мобільний зв'язок”, розташованого
“Райфайзен банк Аваль” МФО  300335 код
стільникового радіотелефонного зв'язку у сумі 1212 грн. 77 коп.,
судовий збір у розмірі 25 грн. 50 коп., витрати на інформаційно-
забезпечення у розмірі 15 грн., а всього стягнути  1253 грн. 27 коп.
Судовий наказ після  набрання ним законної сили видати стягувачу.
зі статтею 104  Цивільного
процесуального  кодексу України (далі -
боржник має право в разі заперечення проти вимог стягувача  протягом
днів з дня отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
ненадходження  заяви  від
боржника  протягом трьох днів після закінчення строку
даних про отримання боржником копії наказу судовий наказ набирає
сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
про  скасування  судового
наказу,  що подана в установлений
розглядається судом протягом п'яти днів з дня її надходження без
судового
розгляду і виклику сторін, про що постановляється ухвала, якою
судовий наказ (стаття 106 ЦПК).
Суддя:                                                                   В.П.
Справа №2-510/2007 p.
УХВАЛА

25
червня 2007 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого-судді                                 Стальнікова
В.М.

При
секретарі                                         Роковіцан
Н.В.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  про стягнення аліментів на
дитину.

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів,  однак в судові засідання сторони повторно не
з'явилися,  хоч були повідомлені судовими
повістками,  зокрема позивач повістками
за вихідними номерами 5368 та 6014, однак про причини неявки суд не
увідомили,  і від позивача не надійшла
заява про розгляд справи за його відсутності.

Тому на підставі
наведеного та керуючись  ст. 207 ч.3 ЦПК
України,  суд -

УХВАЛИВ:

Справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,  залишити без розгляду.

Ухвала
може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 10
днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження,  яка,  в
свою чергу,  подається протягом 5 днів з
дня винесення ухвали.
Справа
№ 2-22/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2007 року                       Сквирський районний суд
Київської області

в складі:
головуючого - судді Машкіної В.В.

при секретарі - Щур Л.А.
розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Сквира справу за
позовом ОСОБА_1 до ВАТ „ПМК-18" м. Сквира Київської області, треті особи:
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру,

встановив:

Позивачка
звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право
власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на те, що в
даній квартирі проживає понад 20 років.

Проживає і
користується квартирою, утримує її в належному стані.

Просить справу
слухати в попередньому судовому засіданні без неї, позов підтримує.

Відповідач
просить справу слухати в попередньому судовому засіданні без нього, позов
визнає.

Треті особи просять справу слухати в попередньому судовому засіданні без
них, позов визнають, відмовляються від своєї частки права власності
на квартиру на користь позивачки.

Судом встановлено,
що мати позивачки - ОСОБА_2, як працівник структурного підрозділу орендного
державно-кооперативного тресту ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до рішення профкому
ПМК-18 одержала ордер на житло, і разом зі своєю сім'єю вселилася в квартиру
АДРЕСА_1, в якій позивач проживає і користується до цього часу.

Даний будинок
стоїть на балансі ВАТ „ПМК-18" м. Сквира Київської області, на баланс
Сквирської міської ради Київської області не передавався.

В даний час
вирішується питання про банкрутство та ліквідацію ВАТ „ПМК-18".

Відповідно до
ст. 344 ч. 1,4 ЦК України, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти
років, набуває право власності на це майно за набувальною давністю.

Право власності
за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Таким чином позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки позивачі добросовісно,
безперервно проживають, відкрито володіють квартирою.

Вказані
обставини встановлені матеріалами справи.

Керуючись
ст.328,344 ЦК України,
ст. 10,60,130,212-218 ЦПК України ,суд, -

вирішив:

Позов
задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа 2- 743/07 року
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

23 лютого 2007 року                                                                 м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду
Заборовський B.C. розглянувши в м.Мукачево позовну
заяву ОСОБА_1 доОСОБА_2 , третьої особи приватного нотаріуса ОСОБА_3 про визнання договору частково недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою ОСОБА_2 про
визнання  договору частково недійсним.

Відповідно до ст.ст. 119-120 ЦПК України форма і зміст позовної заяви поданої позивачем
відповідає вимогам, встановленим законом.

Керуючись ст.ст.119-120,122,127-130 ЦПК України,
суддя -

У X В А ЛИВ:

Відкрити провадження у цивільній справі за
позовною заявою ОСОБА_1доОСОБА_2 , третьої особи приватного нотаріуса
ОСОБА_3 про визнання
договору частково недійсним.

Попереднє судове засідання
призначити на ІНФОРМАЦІЯ_1 року на 10.00 год. в Мукачівському міськрайонному суді за адресою: м.Мукачево
вул.Л.Толстого 13а, з участю сторін.

Відповідачудо ІНФОРМАЦІЯ_2 року можна надати письмові заперечення проти позовної
заяви.

Направити позивачу копію ухвали,
відповідачам копію ухвали, третій особі копію ухвали та копію
заяви з копіями доданих до неї документів.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду                                   В.С.Заборовський
Справа
№2-212/2007
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2007 року     Апостолівський
районний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді
Петренко А.П.

при
секретарі - Жандарук В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Апостолове цивільну
справу за позовом ВАТ ЕК «Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальних збитків,-

ВСТАНОВИВ:

Представник
позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків.

На судові виклики відповідач не
реагував, до суду не з'являвся, остання судова повістка була повернута поштою з
відміткою про те, що адресат помер.

Відділ реєстрації актів цивільного
стану на запит суду підтвердили факт смерті відповідача ОСОБА_1.

Данні спірні правовідносини не
допускають правонаступництва, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно п. 6 ч.
1 ст. 205 ЦПК України «Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо, померла фізична особа, яка була
однією із сторін у справі якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва»

На підставі викладеного, керуючись ст. 205 ч. 1, п. 6
ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ВАТ ЕК «Дніпрообленерго» до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних
збитків провадженням у суді закрити.

Заява про апеляційне оскарження
ухвали суду може бути подано до Апостолівського районного суду у продовж 5 днів після проголошення
ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду маже бути подана до
Апостолівського районного суду у продовж 10 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження ухвали.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня  2007 року                                                   смт. Казанка

Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Вжещ С.І., ознайомившись із матеріалами адміністративного позову
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1. до старшого державного виконавця державної виконавчої служби в
Казанківському районі Миколаївської області Митрофанової
О.О. про визнання неправомірних дій,

ВСТАНОВИВ   :

17.01.2007 року до Казанківського районного суду звернувся ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_1. з адміністративним позовом до старшого
державного виконавця державної виконавчої служби в Казанківському районі
Миколаївської області Митрофанової О.О. , в якому просив визнати неправомірні дії державного виконавця, зобов'язати закрити
виконавчі провадження та передати виконавчі
листи ліквідаційній комісії ТОВ"Світанок" Казанківського
району Миколаївської області.

З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує неправомірні дії
державного виконавця, пов'язані з виконанням
рішення господарського суду Миколаївської області від 02.03.2006 року про стягнення з ТОВ "Світанок" Казанківського
району Миколаївської області на користь ТОВ "Сила росту"
Казанківського району Миколаївської області боргу в сумі 25736
гривень та пені в сумі 38162 гривні.

Виходячи з вимог ст.17 КАС України, та враховуючи те, що позивачем оскаржуються дії по виконанню рішення господарського суду
, вирішення питання щодо правомірності таких дій
(бездіяльності) входить до компетенції господарського суду (суду, який видав виконавчий документ) в порядку виконання
рішення суду, шляхом звернення до вказаного суду зі скаргою на
неправомірні рішення, дії, бездіяльність державного виконавця.

У відповідності до п.1 ч.І ст.109 суддя відмовляє у відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не належить
розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Виходячи з викладеного провадження в справі за адміністративним позовом
ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_1. до старшого державного
виконавця державної виконавчої служби в Казанківському районі Миколаївської
області Митрофанової О.О. про визнання неправомірних
дій , підлягає відмові у відкритті , як таке, що не може бути розглянуте в порядку
адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 109 ,158-160 ,165 КАС
України,

УХВАЛИВ   :

Відмовити у відкритті провадження в справі за адміністративним позовом
ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_1. до старшого державного
виконавця державної виконавчої служби в Казанківському районі Миколаївської
області Митрофанової О.О. про визнання неправомірних дій.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд в
5-денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 10 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.
УХВАЛА

20 лютого 2007 року. Вільнянський районний суд Запорізької області у
складі головуючого: судді Беспалько Т.Д., при секретарі Печонюної В.П. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у використанні майна

ВСТАНОВИВ:

У судовому
засіданні позивач звернувся до суду з заявою про відмову та закриття

провадження по
даній цивільній справі.

Суд, вислухавши пояснення позивача по справі, вивчивши матеріали справ,
вважає, що

заява
позивача підлягає задоволенню, оскільки не заперечить вимогам закону. Суд

приймає
відмову від позову.

Керуючись ст.
205 п.З ЦПК України, суд

УХВАЛИВ.

Прийняти
відмову від позову.

Закрити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 про
усунення перешкод у використанні майна.

Заява про апеляційне Оскарження ухвали суду може бути подана протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, апеляційна скарга
подається протягом 10 днів з дня подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя:                                                                                                             Беспалько Т. Д.

Вірно:
справа № 2 - 214 2007 рік
14 лютого 2007 року                                                                                                                  м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Бережної Н.М. при секретарі Шелудько Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
18.12.2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, зареєстрованого 15,07.1992
року (актовий запис НОМЕР_1) Таранівською сільською Радою Зміївського району
Харківської області, посилаючись на те, що в шлюбі з
відповідачем перебуває з 15.07.1992 року.
Від шлюбу мають дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Однією сім'єю з відповідачем не
проживають з початку грудня 2006 року.
Спільне життя з відповідачем не склалося по причині систематичного
зловживання відповідачем спиртними напоями, в зв'язку з чим в сім'ї виникали
непорозуміння і сварки в присутності дитини, що негативно впливало на її
Вказала, що подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливе, так як
шлюб розпався остаточно. Спору про розділ майна не мають. Зазначила, що донька
залишиться на її утриманні та вихованні,
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 наполягала на розірванні шлюбу, посилаючись
на обставини зазначені в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 який був повідомлений про час та місце судового
засідання у встановленому порядку» на виклик в
судове засідання неодноразово не з'явився, заперечень проти позову не надав, заяву про розгляд справи за його відсутністю не
подавав, про причини неявки не сповістив що дає підстави
вважати їх неповажними і провести заочний розгляд справи.
Судом встановлено, наступне:
У відповідності зі ст, 112 СК України суд постановляє рішення
про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення.
З свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 виданого Таранівською сільською радою
Зміївського району Харківської області 15.07.1992 року слідує що 15.07.1992
року ( актовий запис НОМЕР_1) зареєстровано
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 4).
Сторони фактично припинили шлюбні стосунки, однією сім'єю не живуть,
спільне господарство не ведуть.
За таких обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим
і суперечило б інтересам позивачки.