Справа № 22-ц-109                                                        Головуючий у 1-й інстанції - Комлєва B.C.
19                                                                Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
УХВАЛА

іменем
України

30 січня 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого -   Рибалки В.Г.

суддів               -   Хвостика
С.Г., Білецького О.М.

з участю секретаря судового засідання - Рой Я.М.

та осіб, які беруть участь у справі - представника відповідача Сіденко Л.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну

справу   за
апеляційною   скаргою   представника   відповідача
Відкритого   акціонерного

товариства «Сумигаз» - Сіденко
Людмили Вікторівни

на рішення Буринського районного
суду Сумської області від 3 листопада 2006 року

у справі за позовом ОСОБА_1  до Буринського управління експлуатації

газового господарства та Відкритого
акціонерного товариства «Сумигаз», третя особа -

ОСОБА_2,  про відшкодування матеріальних і моральних
збитків,

встановила:

Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 3 листопада 2006
року позов задоволено частково. Стягнуто з Буринського
управління експлуатації газового господарства на користь
ОСОБА_1  855 грн. в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди, 500 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди та 51 грн. повернення сплаченого судового збору. Стягнуто з ВАТ «Сумигаз» на користь НДКЕЦ при
УМВС України в Сумській області за проведену
автотехнічну експертизу 282 грн. 45 коп., а також за
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 30 грн.

Ухвалою того ж суду від 19 грудня 2006 року виправлена допущена в
резолютивній частині вказаного рішення описка і
зазначено про стягнення саме з ВАТ «Сумигаз» на користь ОСОБА_1  855 грн. в рахунок
відшкодування матерільаної шкоди, 500 грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди і 51 грн. повернення сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі представник ВАТ «Сумигаз», посилаючись на порушення
судом норм матеріального і процесуального права, просить дане рішення скасувати
та постановити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

При цьому вказує, що суд при постановленій рішення не взяв до уваги
висновок автотехнічної експертизи в частині
оцінки дій позивача як погонича тварин та безпідставно застосував Правила охорони праці у сільськогосподарському виробництві,
затверджені наказом Комітету по нагляду за
охороною праці України Міністерства праці та соціальної політики України від 11 серпня 2000 року №202, його висновки щодо
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
розміру такої шкоди, не відповідають обставинам справи

Перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника
відповідача про задоволення апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 5 жовтня 2005 року близько 17 години
20 хвилин на вул.Кутузова у м.Буринь автомобілем
УАЗ-3909 держномер НОМЕР_1 , належним ВАТ «Сумигаз»,
під керуванням водія ОСОБА_2, який перебував у трудових відносинах

2

з
Буринським    управлінням    експлуатації газового господарства ВАТ
«Сумигаз» була травмована телиця ОСОБА_1, що
рухалась у стаді великої рогатої худоби.

При цьому водієм були порушені вимоги п.п.2.3 «б», 12.3 Правил дорожнього
руху України.

Внаслідок такої пригоди позивач був змушений терміново забити травмовану
телицю віком 10 місяців і вагою 190 кг, а
м'ясо - продати за ціною 2 грн. 50 коп. за 1 кг на суму 475 грн., оскільки
частина м'яса була непридатною для реалізації, хоча згідно з цінами ВАТ «Сумський м'ясокомбінат» вартість 1 кг живої ваги теляти
такого ж віку на той період становила 7 грн. і позивач від
продажу за звичайних обставин мав отримати 1330 грн., тобто, сума
збитків становить 855 грн.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про
заподіяння позивачу як матеріальної, так і
моральної шкоди та необхідність її стягнення з власника джерела підвищеної небезпеки - ВАТ «Сумигаз», оскільки Буринське управління
експлуатації газового господарства є структурним
підрозділом товариства.

Щодо розмірів стягнень, то вони належним чином судом мотивовані на підставі
наданих та належно оцінених доказів, виходячи із
встановлених обставин у справі, і сумнівів не викликають. Крім того, визначаючи моральну шкоду, місцевий суд врахував
характер та ступінь душевних страждань позивача у зв'язку з травмуванням
належної йому тварини, і дотримався принципів розумності та справедливості.

Таке рішення відповідає вимогам ст.ст. 1166, 1167, 1172, 1187 ЦК України.

Доводи апелянта про те, що судом не з'ясовано, скільки років було
неповнолітньому погоничу стада тварин, не є
підставою для відмови в задоволенні позову, так як не впливають на
висновки суду.

Є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано
вимоги п.7.6 Правил дорожнього руху
України. Судом встановлено, що стадо переганялось через дорогу, коли ще не було темно, що погоничів тварин було двоє, що власники
тварин чекали на прихід стада з пасовища і знаходились
біля того місця, де сталась дорожньо-транспортна пригода, з метою надання допомоги погоничам у разі необхідності, що
транспортні засоби на дорозі були відсутні, що постраждала телиця вже була
перегнана на обочину зліва по руху автомобіля,
яким керував ОСОБА_2 . Окрім того, в даній ситуації, оцінюючи дії водія, суд врахував факт недотримання третьою особою п.12.3
Правил дорожнього руху про зобов'язання його зупинити
автомобіль при виникненні небезпеки, а саме тоді, коли він помітив стадо великої рогатої худоби, яке рухалось йому
на зустріч по узбіччю дороги.

Висновок суду про часткове задоволення позову ОСОБА_1 належним чином мотивований і підтверджується дослідженими доказами, яким
дано належну оцінку, і доводи апеляційної скарги такого висновку не спростовують.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли стати
підставою для скасування чи зміни рішення
суду, колегією суддів також не встановлено.

Помилкове посилання суду на «Правила охорони праці у сільськогосподарському
виробництві», затверджені наказом Комітету по
нагляду за охороною праці від 11 серпня 2000 року №202, не вплинуло на
правильність вирішення справи.

Доводи апелянта про протилежне є безпідставними.

Отже, як законне і обгрунтоване рішення суду необхідно залишити без зміни,
а апеляційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

3

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника відповідача Відкритого акціонерного
товариства «Сумигаз» - Сіденко Людмили Вікторівни відхилити.

Рішення Буринського районного суду Сумської області від 3 листопада 2006
року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двох місяців з дня її
проголошення до Верховного Суду України.