АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-338 2007 р.                            Головуючий у 1 інстанції
Категорія 43                                                  Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем України

20 лютого 2007
р. Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області в складі:

Головуючої судді
- Авраменко Т.М.

Суддів - Гайсюка О.В.,
Суровицької Л.В.

при
секретарі - Слюсаренко
Н.Л. розглянувши    у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_3  на рішення Кіровського районного
суду м. Кіровограда від ІНФОРМАЦІЯ_2
року, -

ВСТАНОВИЛА:

У ІНФОРМАЦІЯ_1року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися до суду
з позовом до КП "Кіровоградводоканал" про захист прав споживачів.

Зазначили, що з відповідачем перебувають у договірних
відносинах, оскільки споживають послуги відповідача з водопостачання, що
стверджується розрахунковою книжкою на ім'я ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_3 року в
їхній квартирі був знятий для провірки лічильник води, а ІНФОРМАЦІЯ_7 р. лічильник
було визнано пригодним для користування. На провірку лічильника вони затратили
власні кошти, хоча ці витрати повинен був нести відповідач. Тому з вини
відповідача вони понесли збитки у сумі 14
грн.

ІНФОРМАЦІЯ_4року
відповідач направив їм попередження про існування неіснуючого боргу станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 р. на суму 788,1 грн. та про
зупинення подачі води ІНФОРМАЦІЯ_6
р.

ІНФОРМАЦІЯ_6 р. об 11 годині подача
води була зупинена, хоча з ІНФОРМАЦІЯ_9року на
розгляді у відповідача знаходилась їхня претензія.

На придбання води після відключення водопостачання вони затратили 792 грн. 80 коп., а також
зазнали значних незручностей.

Посилаючись на ці обставини, просили суд зобов'язати
відповідача поновити водопостачання в квартиру АДРЕСА_1, анулювати неіснуючий борг у сумі 788 грн. 10 коп., стягнути з
відповідача збитки у сумі 792
грн. 80 коп. та
у сумі 14 грн., та
на відшкодування моральної шкоди по 4653
грн. кожному з позивачів.

УІНФОРМАЦІЯ_8 року до суду звернулися з позовом до КП
"Кіровоградводоканал" ОСОБА_1, ОСОБА_3. Посилаючись на обставини, які
зазначені в позові ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та на те, що вони також є користувачами
послуг в кв. АДРЕСА_1 просили
суд об'єднати їх позов в одне провадження з позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_4та
просили відновити

2

водопостачання в
квартирі де вони проживають, анулювати неіснуючий борг у сумі 788,1 грн. та борг за
повідомленням від ІНФОРМАЦІЯ_10
р. у сумі 1412,81 грн.

Стягнути на відшкодування збитків 782,8
грн. та 14 грн., а
також на відшкодування моральної шкоди по 4653
грн. кожному з позивачів (а. с. 55-57).

У ІНФОРМАЦІЯ_11
року позови ОСОБА_2, ОСОБА_4., ОСОБА_1. та ОСОБА_3 об'єднані в одне
провадження ухвалою суду.

У ІНФОРМАЦІЯ_12 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 подали до суду заяву про
залишення їх позову без розгляду (а. с. 92).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від ІНФОРМАЦІЯ_13 року позовна
заява ОСОБА_2 та ОСОБА_4 залишена без розгляду (а. с. 201).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від ІНФОРМАЦІЯ_14 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. та ОСОБА_3 ставлять питання про скасування
рішення суду, просять ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної
скарги були підтримані ОСОБА_1. та його представником.

Представники
відповідача з доводами скарги не погодились.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є абонентом КП
"Кіровоградводоканал", оскільки на нього відкрито особистий рахунок НОМЕР_1 (а. с. 14).

Разом з ним, в неприватизованій квартирі ІНФОРМАЦІЯ_9 проживають ще
п'ять осіб, в тому числі позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України
користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого приміщення, зокрема користуються послугами з
водопостачання, що надаються відповідачем (а. с. 61,62).

Судом першої інстанції вірно встановлено і це підтверджують стороні, що в
квартирі АДРЕСА_1 ще у ІНФОРМАЦІЯ_15 році було
встановлено водолічильник. Після повірки водолічильника у ІНФОРМАЦІЯ_17 році, наступний
термін його повірки було визначено на другий квартал ІНФОРМАЦІЯ_16року.

Але водолічильник в II кварталі ІНФОРМАЦІЯ_16року на
повірку так і не був зданий з вини споживачів, що не заперечує позивач
ОСОБА_1., зазначаючи, що про необхідність своєчасно виконати метрологічну
повірку він та його батько ОСОБА_2 забули.

Тому, починаючи зІНФОРМАЦІЯ_18року відповідач здійснював нарахування оплати
послуг в зазначеній квартирі відповідно до "Правил користування системами
комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України"
та рішення міськвиконкому НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_19
р. за встановленими нормами водопостачання відповідно до кількості
проживаючих в квартирі осіб, але позивачі продовжували оплачувати послуги за
показами лічильника, що не пройшов метрологічну повірку (а. с. 97).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те,
що різниця в оплаті послуг позивачами за показами лічильника і нарахуваннями
відповідача оплати за нормами споживання є заборгованістю ОСОБА_2 та всіх
дорослих членів його сім'ї ,
в тому числі позивачів, перед відповідачем з оплати водопостачання.

Суд правильно відмовив в задоволенні вимог позивачів про анулювання
нарахованих їм платежів (боргу), оскільки заборгованість дійсно існує.

Крім того, з вимогами про стягнення заборгованості у
конкретному розмірі має звертатись до суду надавач послуг. Оскільки таких вимог
до позивачів у судовому порядку не заявлено, то не можна вважати порушеними
їхні права, виходячи лише з факту

3

нарахування
боргу. Тому звернення позивачів до суду з цього питання, виходячи із змісту ст.
З ЦПК України є передчасним.

Мотивуючи наявність заборгованості (без зазначення конкретної
суми боргу), суд правильно зазначив, що обов'язок виконати повірку лічильника у
позивачів виник в другому кварталі ІНФОРМАЦІЯ_16року, а
тому на ці правовідносини не поширюється дія Закону України "Про внесення
змін до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність",
що набрав чинності з ІНФОРМАЦІЯ_20
року і яким визначено, що періодична повірка засобів вимірювальної техніки
здійснюється за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги.

Також на ці правовідносини не поширюється рішення Науково-технічної комісії
з метрології державного Комітету України з питань технічного регулювання та
споживчої політики від ІНФОРМАЦІЯ_22
року про встановлення з ІНФОРМАЦІЯ_20
року до ІНФОРМАЦІЯ_21
року міжповірочного інтервалу для лічильників не більше 3 років (а. с. 65).

Непоширення зазначених нормативних актів на
правовідносини, що виникли в ІНФОРМАЦІЯ_16році
(обов'язок позивачів своєчасно, своїми силами і за свій рахунок виконати
повірку лічильника) вказує і на необґрунтованість вимог позивачів про
відшкодування витрат у сумі 14
грн., що вони понесли, оплативши ІНФОРМАЦІЯ_7
року роботи з повірки лічильника, що виконало ДП
"Кіровоградстандартметрологія".

Судом правильно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_23
року відповідач припинив подачу води в квартиру де проживають позивачі, але
висновок суду про те, що відповідач при цьому діяв правильно не відповідає
обставинам справи та нормам матеріального права.

Відповідно до підпункту "д" пункту 13.3 Правил користування системами комунального водопостачання
та водовідведення в містах і селищах України, затверджених Державним комітетом
України по житлово-комунальному господарству (наказ № 65 від 01.07.94 р.) Водоканал
має право, завчасно попередивши абонента припинити йому подачу у разі
несвоєчасного внесення плати за воду, при цьому подача води припиняється по
закінченні двох тижнів від моменту подачі рахунку або платіжного документа.

Відповідач посилається на те, що рахунок на суму 710 грн. 24 коп.
(заборгованість станом на ІНФОРМАЦІЯ_24
р.) було подано абоненту ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7
року шляхом направлення листа (а. с. 113).
Позивачі існування такого листа і отримання його абонентом заперечують, а
відповідач доказів того, що абонент чи позивачі отримали цей лист суду не
надав.

Достовірно підтверджено, що вручено абоненту лише попередження про
припинення водопостачання від ІНФОРМАЦІЯ_4року де
зазначено про необхідність погасити борг у сумі 788 грн. 10
коп. до ІНФОРМАЦІЯ_6
року (а. с. 8).

На вимогу відповідача абонент ІНФОРМАЦІЯ_4року
заплатив 88 гривень
боргу, що підтверджено квитанцією (а. с. 14)
та письмово звернувся до відповідача з проханням обгрунтувати
заборгованість, що нарахував відповідач у сумі 788 грн. 10
коп. (а. с. 10-11), але
відповідач не давши позивачу відповіді з цього питання, не вирішивши спір про
розмір заборгованості та не дочекавшись закінчення двох тижнів від моменту
подачі (ІНФОРМАЦІЯ_4р.)
рахунку про розмір боргу припинив подачу води в квартиру споживачів ІНФОРМАЦІЯ_6 року, що
підтверджено нарядом (а. с. 9).

Наведене свідчить про те, що відповідач припинив подачу
води неправомірно, а тому вимоги позивачів про поновлення водопостачання в
квартиру підлягають задоволенню.

Позивачі на підтвердження збитків від припинення подачі води надали
видаткові накладні за одним номером про відпуск води у ІНФОРМАЦІЯ_25, ІНФОРМАЦІЯ_26 роках
приватним підприємцем ОСОБА_5 покупцю ОСОБА_1. питної води "Срібна
криниця" у пляшках та іншій тарі (а. с. 127-146). Зазначені документи не можуть бути достовірним доказом
про придбання води ОСОБА_1., оскільки в них відсутні дані про те, що ОСОБА_1.
за цими накладними отримав товар (в графі "отримав" - відсутній
підпис) та оплатив цей товар.

4

До того ж,
позивачі і без припинення водопостачання в квартирі могли купувати в
торгових організаціях питну воду, яка для побутових цілей не придатна.

Позивач ОСОБА_1. пояснив, що крім квартири де припинено
водопостачання, він користується і квартирою, що приватизована і є його
власністю.

Таким чином вимоги позивачів про відшкодування матеріальної шкоди на суму 792 грн. 80 коп. є недоведеними
і такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що не підлягають задоволенню і вимоги позивачів про
відшкодування моральної шкоди. При цьому суд виходить з того, що договором про
надання послуг з водопостачання не передбачено обов'язок відповідача
відшкодувати моральну шкоду позивачам у разі припинення водопостачання
відповідачем з порушенням встановлених правил чи у разі неякісного надання
послуг.

Статтею 4 Закону
України "Про захист прав споживачів" в редакції Закону від 1.12.2005 р. та статтею 3 в попередній
редакції Закону передбачено право споживачів на відшкодування моральної шкоди,
заподіяної небезпечними для життя і здоров'я людей товарами (роботами,
послугами) у випадках передбачених законодавством.

До того ж обставини справи вказують на те, що причиною
припинення водопостачання в квартирі позивачів була несвоєчасна повірка
лічильника води з вини позивачів, допущення ними заборгованості з оплати
послуг. Відповідач лише порушив процедуру припинення подачі води.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню лише в частині вирішення спору про відновлення послуг з
водопостачання. Оскільки суд вирішуючи цей спір неправильно застосував норми
матеріального права, висновки суду по цьому спору не відповідають обставинам справи,
необхідно ухвалити нове рішення в цій частині, яким зобов'язати відповідача
поновити водопостачання, в решті рішення суду є по суті правильним і
спростованим.

Керуючись п.2 ч.І ст. 307, п.3,4 ст. 309,
ст. ст. 308, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від ІНФОРМАЦІЯ_2 року в частині
вирішення спору про відновлення послуг з водопостачання скасувати.

Ухвалити по цьому спору нове рішення, яким позовні вимоги
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до КП "Кіровоградводоканал" про відновлення послуг
з водопостачання задовольнити.

Зобов'язати Комунальне підприємство
"Кіровоградводоканал" поновити за свій рахунок водопостачання в
квартиру АДРЕСА_1.

В решті рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від ІНФОРМАЦІЯ_2 року залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.

О.В. Гайсюк

Головуюча суддя:
підпис Судді: підписи Згідно з оригіналом: Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області