Справа 22ц-16/2007 р. Головуючий у першій. Інстанції - Коб'иледький
І.Ф.  Доповідач - Шевченко В.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2007 року Апелящійний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - Хромець Н.С.

суддів - Шевченка В.М., Острянського В.І,

при секретарі - Мехед Т.О.

з участю - представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представників ВЧ А-4558-МихайловаР.В.,

Радчёнко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на  рішення
Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської
області від 27 вересня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Військової частини А-4558 м. Ніжина, Ніжинського, гарнізону про знаття з квартири
статусу службової,

встановив:

В апеляційній скарзі представника позивача ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції як незаконне та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Оскаржуваним
рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 27 вересня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 до
Військової частини А-4558 м, Ніжина, Ніжинського гарнізону
про. зняття з квартири АДРЕСА_1 статусу службової, шляхом, направлення відповідного клопотання до виконавчого комітету Ніжинської міської
ради.

В апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_2 наполягає на тому, що суд невірно використав п.6 Положення про порядок,
надання службових приміщень та користування ними, не взявши до уваги, що в спірному, приміщенні .проживає особа, яка ніколи не
перебувала з відповідачем Військовою частиною
А-4558 в трудових відносинах, і в зв'язку з її проживанням в цьому
приміщенні буде порушуватись ч. 1 ст. 118 -Житлового
кодексу України.

1

Відповідачі по
справі вважають вимоги, викладені в апеляційній скарзі, необґрунтованими,
просять залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін, дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд знаходить, що апеляційна скарга не може бути
задоволена з наступних підстав.

По справі
встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_1 була
отримана чоловіком позивачки ОСОБА_3 на сім'ю з чотирьох осіб. В грудні 2005
року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано, останній виписався із житлової
площі та переїхав до м. Одеса по новому місцю служби, а в квартирі на даний час
залишились проживати позивачка та її двоє неповнолітніх дітей, мати, а також
малолітній ОСОБА_4, опікуном якого є позивачка ОСОБА_1.

Відмовляючи в
задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт проживання
позивачки в спірному житловому приміщенні не є підставою для виключення спірної
квартири зі числа службових, відповідачі не чинять позивачці перешкод у
користуванні житлом, тому відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_1.

Такий висновок
суду ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до
п.6 Положення про порядок надання службових приміщень та користування ними,
затвердженою постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37
жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала необхідність в
такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно
виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових житлових
приміщеннях робітників та службовців, які припинили трудові відносини з
підприємством, установою, організацією не є підставою для виключення цих
приміщень з числа службових.

Судом вірно
визначено, що на даний час у відповідачів не відпала необхідність у
використанні спірного приміщення -
квартири АДРЕСА_1 як
службового приміщення, тому відсутні, законні підстави для зняття з зазначеного
житла статусу службового. Крім того, на засіданні житлової комісії військової
частини А-4558 від 31.01.2006 року та житлової комісії Ніжинського гарнізону
від 03.02.2006 року позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у наданні іншої житлової
площі та знятті статусу службової з квартири АДРЕСА_1.

Доводи
апеляційної скарги про те, що позивачка є особою, яка ніколи не перебувала в
робочих чи службових стосунках із відповідачем Військовою частиною А-4558, не
можуть бути взяті судом до уваги та бути підставою для задоволення вимог
позивачки про зобов'язання Ніжинського гарнізону звернутися до Ніжинського
міськвиконкому з відповідним клопотанням про зняття з квартири статусу
службової, оскільки у відповідача на даний час є необхідність використовувати
спірне житлове

2

приміщення саме як службове і саме
військова частина визначає таку потребу у використанні житлового приміщення в
якості службового, Колегія суддів вважає, що не є
порушенням житлових прав позивачки, передбачених
ст. 9
ЖК України, відмова відповідача Ініціювати зняття статусу службової із спірної квартири, тому що військовою
частиною А-4558 не ставляться вимоги про виселення
позивачки ОСОБА_1 разом із неповнолітніми дітьми із займаної квартири. І
позивачка має повноваження на використання цього приміщення у відповідності із
правила ст. 123 ЖК України, якою визначено порядок користування службовим
житловим приміщенням і такий порядок
користування квартирою позивачкою відповідачем не обмежується.

Виходячи з наведеного, суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального права, повністю відмовивши в задоволенні
вимог позивачів, а тому рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст, ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 вересня 2006 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному
порядку протягом двох місяців з дня проголошення.