Справа №2-31/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2007 року
Широківський районний суд Дніпропетровської області у

складі: головуючого судді                                   Шевченко О.В.

при секретарі                                                                  Лагода Л.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в смт. Широке цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2006
року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про
відшкодування майнової шкоди у розмірі 162,02
грн. та моральної шкоди у розмірі 2000
грн. під час дорожньо -транспортної
пригоди.

В подальшому позивачка доповнила свої позовні вимоги, а саме додатково
просила стягнути з відповідача відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 185 грн.

В обгрунтування позову позивачка посилається на те, що 23 вересня 2004 року по вул. Леніна в смт. Широке вона рухалася на
велосипеді марки "Либідь", з повороту виїхав автомобіль ВАЗ -3102 державний номер НОМЕР_1 та здійснив на неї
наїзд. В результаті чого її були нанесені легкі тілесні ушкодження, що
підтверджуються актом судово -медичного
обстеження. Зіткнення сталося внаслідок недотримання відповідачем п.10.1 Правил
дорожнього руху, а саме «перед початком руху, здійсненням маневру та іншими
змінами напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не
складає перепон або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху». Про що свідчать
матеріали справи та постановою про відмову у відкритті кримінальної справи від 28.09.2004 року. Свою вину
ОСОБА_2 в скоєнні ДТП визнав
повністю, його було притягнуто до адміністративної відповідальності. ОСОБА_2.
Новий велосипед її був повернений замість поломаного в ДТП марки «Либідь».
В день скоєння ДТП
23.09.2004 року, позивачка була в шокованому стані і не відчувала
які саме тілесні ушкодження вона отримала. 25 вересня 2004
року позивачка з погіршенням стану здоров"я зверталась до лікарні, де
був поставлений діагноз: наслідки закритої черепно -мозкової травми,
затрачені кошти на лікування. Вона перенесла фізичні та моральні страждання в
зв"язку з нанесеними травмами, переживаннями про стан свого здоров"я
та наслідки які могли б статися в гіршому випадку після ДТП. Що
підтверджується фінансовими чеками, квитанціями за проїзд до лікарні та
придбання медикаментів, всього на суму 162,02
грн. В день скоєння ДТП
був також пошкоджений одяг в який вона була вдягнена, вартість одягу
складає в сумі 185 грн.:
босоніжки жіночі - 55 грн.;
джинсові брюки-45 грн.;
светр теплий-85 грн.

Виступаючи у судовому засіданні, позивачка свої вимоги та їх обґрунтування,
викладені в уточненій позовній заяві, підтримала повністю, просила суд їх
задовольнити. Судові витрати просила покласти на відповідача.

Виступаючи у
судовому засіданні, представник позивача ОСОБА_3 вимоги позивача та їх
обгрунтування, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила суд їх
задовольнити.

Виступаючи у
судовому засіданні, відповідач позовні вимоги позивачки визнав частково, суду
пояснив, що 23.09.2004 року о 10.00 годині він
рухався на автомобілі ВАЗ 2102
№НОМЕР_1 по вул. Леніна, смт. Широке Широківського району. Біля
будинку культури він побачив працівників ДАІ, хотів звернути вбік, щоб втекти і
таким чином здійснив наїзд на позивачку. Він був затриманий працівниками ДАІ На
медекспертизі в його не виявлено алкогольне сп"яніння. Ним було повернуто
позивачці новий велосипед марки "Либідь". Пізніше після скоєння ДТП він привозив
позивачці 300 грн.,
яка відмовилася давати розписку. Вину свою визнає повністю. Вимоги позивачки
визнає частково, а саме: моральну шкоду в розмірі 300 грн., а
матеріальну в розмірі 162,02
грн.

Виступаючи в
судовому засіданні, представник відповідача ОСОБА_4 суду пояснив, що з
позовними вимогами позивачки він і відповідач частково не згодні, так, як
позивачка їхала на велосипеді марки "Либідь", який було їй
відшкодовано і повернено. За лікування вони не знали, що позивачка зверталася
до лікарні і лікувалася. Просив суд при винесенні по справі рішення вважати
майнове становище відповідача, а саме: те, що він не працює, є студентом, має
на утриманні малолітню дитину.

Свідок, ОСОБА_5,
суду пояснила, що 23.09.2006
року вона бачила, як відповідач їхав на великій швидкості по дорозі, він
хотів звернути вбік і здійснив наїзд на позивачку, яка рухалася на велосипеді.
З місця скоєння злочину відповідач одразу ж втік, але через деякий час
інспектором ДАІ був доставлений на місце ДТП.

Суд вислухавши позивачку, представників позивачки та відповідача, свідка та
дослідивши матеріали справи в сукупності, приходить до висновку, що вимоги
позивачки підлягають задоволенню частково, оскільки, як встановлено судом у
судовому засіданні, 23.09.2007
року позивачка рухалася по вул. Леніна в смт. Широке на велосипеді марки
"Либідь". З повороту виїхав автомобіль ВАЗ 2102, держномер НОМЕР_1, який здійснив на
неї наїзд, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення
серія ІНФОРМАЦІЯ_1
від 23. 09.2004 року
(а.с.59), постановою від 28.09.2004
року Широківського РВ УМВС про відмову в порушенні кримінальної справ за
факту спричинення тілесних ушкоджень (а.с. 9). В результаті дорожьо - транспортної пригоди її було нанесені легкі тілесні
ушкодження, що підтверджується актом НОМЕР_2
від 09.11.2004 року
судово - медичного
обстеження, знайдні в неї ушкодження у вигляді садна гомілково - стопного суглобу ліворуч
утворилися від впливу тупих твердих предметів (предмета) з обмеженою контактною
поверхнею, за власним характером відносяться до категорії легких тілесних
ушкоджень. Виставлений діагноз -
забій головного мозку в вигляді дефалгічного синдрому кліничними та
неврологічними даними не підтверджений, тому при оцінці ступені тяжкості до
уваги не приймається.(а.с.12,13). Звернення позивачки до лікарні
підтверджується випискою з амбулаторної картки НОМЕР_3 від 07.02.2005
року (а.с. 11), товарним
чеком за придбання медикаментів ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29 вересня 2004 року,
медикаменти на суму 39,65
грн., розрахункова квитанція серія ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.09.2004 року медикаменти
на суму 12,00 грн.
іншими товарними чеками на загальну суму 162,02
грн. ( а.с. 14), квитками за
проїзду до лікарні (а.с.15). довідкою від 21.08.2006
року про ціну товара:
босоножки літні жіночі - 55 грн., брюки жіночі демисезонні - 45 грн., светер теплий - 85 грн.(а.с.43). Довідкою від 21 липня 2006 року НОМЕР_4 в тім, що
ОСОБА_2 навчається в Міжрегіональному центрі професфйної перепідготовки
звільнених у запас військовослужбовців і отримує стипендію (а.с.36), ОСОБА_2
одружений, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб НОМЕР_5
від 05.11.2005 року   актовий запис

НОМЕР_6
(a.c.35), має неповнолітню дитину, що підтверджується свідоцтвом
про народження НОМЕР_7 від 26.01.2006 року актовий
запис НОМЕР_8 (а.с.З4).

Оскільки позивачкою не доведено в повній мірі заподіяння
їй внаслідок ДТП матеріальної
шкоди через пошкодження одягу, позов в частині відшкодування вартості одягу
підлягає лише частковому задоволенню, а саме в розмірі 90 грн.

Також частковому задоволенню підлягають вимоги позивачки
щодо відшкодування моральної шкоди, враховуючи характер правопорушення, вину
відповідача, майновий стан відповідача, керуючись принципом розумності та
справедливості, а саме задовольняється у розмірі 500 грн. в іншій частині позовних відмовити через
необґрунтованість.

З
відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати.
Позов   ОСОБА_1 задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, ч. 1,
23,1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 212,  213 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування
майнової шкоди: придбання медикаментів, проїзд в сумі 162,02 грн., вартість
одягу-90 грн.,    всього-
252,02 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у
розмірі   500 грн.

В задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 відмовити через
їх необґрунтованість.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 8,50 грн.,
всього   59,50 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений статтею 294
цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.