АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
ЧЕРКАСЬКОЇ   ОБЛАСТІ
Справа №   22ц-121      2007 р.                                                        Головуючий по
Категорія                із     земельних                                                               - Компанєць О.В.
Правовідносин                                            Доповідач в апеляційній Інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2007 р Судова палата в цивільних справах апеляційного суду
Черкаської області в складі:

головуючого                            Ювшин В.І.

суддів                                      Качан О.В., Корнієнко Н.В.

при секретарі                           Петренко С.П.

з участю адвоката                     ОСОБА_1.

предст. відповідача                   ОСОБА_3.

позивача                                 ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_4 на рішення Смілянського
міськрайонного суду Черкаської області від 30 листопада 2006 р, по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення
перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

встановила:

ОСОБА_2. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, посилаючись
на те, що 27.03.2001 року вона купила і стала власником садиби по АДРЕСА_1 в м.
Сміла. Дана садиба розташована на земельній ділянці
розміром 1461 кв. м ОСОБА_4. являється її сусідом і співвласником садиби по АДРЕСА_2 в м. Сміла. В 2003 році при будівництві гаража ОСОБА_4. порушив її право
землекористування та здійснив само захват 10 кв. м належної їй
частини земельної ділянки і загородив їх огорожею. З приводу
самозахвату землі вона неодноразово зверталась до Смілянського міськвиконкому, для проведення перевірки її
звернень була створена комісія, яка 16 грудня
2003 року склала акт про те, що відповідач ОСОБА_4. самовільно зайняв 10 кв. м її земельної ділянки. В добровільному
порядку повернути самоправно зайняту земельну
ділянку ОСОБА_4. не бажає, мотивуючи свою відмову тим, що дані 10 кв. м земельної ділянки йому були наділені рішенням
Смілянського міськвиконкому. Просила суд зобов'язати ОСОБА_4 усунути
перешкоди в землекористуванні шляхом

відновлення меж
земельної ділянки станом на момент купівлі нею садиби в м. Сміла по
АДРЕСА_1  та визнати недійсним додаток
від 12 липня 1978 року до рішення Смілянського
міськвиконкому № НОМЕР_1. В процесі слухання справи в суді першої
інстанції ОСОБА_2. попросила залишити без розгляду вимоги щодо визнання
недійсним додатку до рішення Смілянського міськвиконкому і ухвалою Смілянського
районного суду від 30 листопада 2006 року позовна заява ОСОБА_2. в частині
вимог до виконавчого комітету Смілянської міськради про визнання недійсним
додатку від 12 липня 1978 року до рішення Смілянського міськвиконкому № НОМЕР_1
залишено без розгляду.

Рішенням
Смілянського міськрайонного суду від 30 листопада 2006 року позовні вимоги
ОСОБА_2. задоволено. Зобов'язано ОСОБА_4 усунути перешкоди, створені ОСОБА_2. в
користуванні належною їй земельною ділянкою № АДРЕСА_1 в м. Сміла, Черкаської
області. Встановлено порядок користування земельними ділянками АДРЕСА_2 і
АДРЕСА_1 в м. Сміла Черкаської області у відповідності до додатку НОМЕР_2
варіанту НОМЕР_2 до висновку судово-будівельної експертизи. Стягнуто з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2. судові витрати по справі.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_4. просить рішення Смілянського міськрайонного суду від 30
листопада 2006 року скасувати, так як суд першої інстанції зробив невідповідність висновків суду обставинам
справи та ухвалити нове рішення, яким ОСОБА_2. відмовити в позові.

Заслухавши
сторони, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до наступного.

ОСОБА_2. та
ОСОБА_4. являються суміжними землекористувачами і їх садиби межують між собою.
Між сторонами виник спір відносно 10 кв. м земельної ділянки, яку на думку
ОСОБА_2. самоправно зайняв відповідач ОСОБА_4. Відповідну обставину вважає
доведеною і суд першої, який зобов'язав ОСОБА_4 повернути ОСОБА_2. 10 кв. м
самоправно зайнятої земельної ділянки.

Разом з тим,
вирішуючи даний спір , суд першої інстанції зробив невідповідність висновків
обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті.

ОСОБА_4. на
підставі спільної згоди з попереднім власником суміжної садиби, згідно рішення
Смілянського міськвиконкому НОМЕР_1, отримав
ЗО кв. м земельної ділянки для будівництва гаража за рахунок земельної ділянки
сусіда. В 1980 році він отримав дозвіл на будівництво гаража. Додатком від 02
липня 1978 року до рішення НОМЕР_1 Смілянського міськвиконкому, ОСОБА_4.
доділено за спільною згодою сусідки 10 кв. м земельної ділянки для зони
обслуговування гаража.

В 2001 році
новим власником суміжного будинковолодіння стала ОСОБА_2., яка стала оспорювати
правильність зайняття ОСОБА_4. 10 кв.
м земельної ділянки. 29 березня 2001 року на ОСОБА_4 був складений
адміністративний протокол за самоправне
зайняття 10 кв. м земельної ділянки, який був
оскаржений ОСОБА_4. до суду. Рішенням Смілянського міського суду від 03 травня
2001 року було встановлено, що ОСОБА_4. користується 10 кв. м земельної ділянки в зоні
обслуговування гаража правомірно, на підставі рішення Смілянської міської ради
про вилучення цих 10 кв. м земельної ділянки
в сусідки та передачі її в землекористування ОСОБА_4., а тому в його
діях відсутнє самовільне зайняття земельної ділянки, а постанова про
притягнення його до адміністративної відповідальності за самовільне зайняття 10
кв. м земельної ділянки скасована з закриттям провадження про адміністративне
правопорушення.

Таким чином,
доводи ОСОБА_2. про те, що ОСОБА_4. самовільно зайняв 10 кв. м земельної
ділянки являються безпідставними та необгрунтованими на матеріалах справи, і
порушення її права землекористування немає, так як вилучення і надання в користування ОСОБА_4 10 кв. м земельної ділянки
відбувалось в межах правового

поля за згодою попереднього власника садиби та землекористувача
спірної земельної ділянки.

При таких обставинах рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з
ухваленням нового рішення , яким ОСОБА_2. в позові необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316
ЦПК України , колегія суддів судової палати, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4 на рішення Смілянського
міськрайонного суду від 30 листопада 2006 року задоволити. Рішення Смілянського міськрайонного суду від 30 листопада
2006 року, - скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 про усунення
перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після його проголошення, але може бути оскаржено до суду касаційної
інстанції на протязі двох місяців, починаючи з дня його проголошення.