У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

16 травня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Яреми А.Г.,

суддів:

Левченка Є.Ф., Лихути Л.М., Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства
“Україна” про визнання права на майновий пай в порядку спадкування,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2000 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ПСП
“Україна” про визнання недійсним рішення загальних зборів пайовиків.

Зазначав, що його мати - ОСОБА_2, з
1948 року була членом колгоспу “Україна”, який у 1992 році було реорганізовано
у АПСГП “Україна”. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що рішенням
загальних зборів членів АПСГП “Україна” від 27 лютого 2000 року було
встановлено, що право на майновий пай мають лише особи, які були членами
підприємства станом на 28 грудня 1999 року, просив визнати зазначене рішення
недійсним, визнати право на майновий пай за його померлою матір'ю - ОСОБА_2, розрахувати розмір паю
згідно методики паювання та нарахувати дивіденди на пай.

Справа судами розглядалася
неодноразово.

Рішенням Генічеського районного
суду Херсонської області від 1 вересня 2003 року, залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду Херсонської області від 18 лютого 2004 року, в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та
ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 -
мати позивача, була членом колгоспу “Україна”, який у 1992 році був
реорганізований у АПСГП “Україна”.

27 лютого 2000 року рішенням
загальних зборів членів АПСГП “Україна” затверджено Положення про паювання і
виділення майна при реструктуризації господарства, відповідно до п. 1.4. якого
датою для складання списку осіб, що мають право на майновий пай, обрана дата
прийняття загальними зборами рішення про паювання майна в процесі
реструктуризації підприємства - 28 грудня 1999 року.

Оскільки ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, - до прийняття рішення загальними зборами колективу про
розпаювання майна, то суди прийшли до обґрунтованого висновку про те, що вона
не набула права на майновий пай, а відповідно позивач не набував права
власності на майновий пай у порядку спадкування.

Оскаржувані судові рішення
відповідають встановленим обставинам справи та вимогам матеріального закону і
підстав для їх скасування не вбачається.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Генічеського районного суду
Херсонської області від 1 вересня 2003 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської
області від 18 лютого 2004 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.Г. Ярема

Судді:

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін