Справа № 2-20/2007 року
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ                  УКРАЇНИ

10 січня 2007 року                                      Гуляйпільський районний суд Запорізької області

в складі: головуючого                                                                                     Каракай Н.Д

при секретарі:                                                                                                 Юрченко Н.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гуляйполе справу за
позовом ОСОБА_1до ТОВ «Україна»
Гуляйпільського району, Запорізької області, третьої особи - Успенівської сільської ради
Гуляйпільського району, про поновлення строку позовної давності; про визнання рішення загальних зборів уповноважених
членів КСП «Україна» Гуляйпільського району, Запорізької області від
20.04.2000 року про
затвердження договорів «Про спільне
володіння, користування і розпорядження майном, яке знаходиться у спільній частковій власності», « Оренди майна (основних засобів)» , рішення щодо передачі пайового фонду
співвласників майнових паїв колишніх членів КСП «Україна» до ТОВ «Україна» цілим майновим комплексом недійсними; про визнання
недійсними договорів «Про спільне володіння,
користування і розпорядження майном, яке знаходиться у спільній частковій власності» та «Оренди майна (основних засобів)» від 20.04.2000 року укладених від імені уповноваженої
особи співвласників майнових паїв членів КСП «Україна» Чичило С.А . та директора ТОВ «Україна»
Тимофієвим М.Г.; про визнання недійсним п.п. 1,4,5.2 договору оренди майнового паю, який укладений в січні 2000 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Україна» в зв'язку
з введенням в оману; стягнути матеріальну шкоду в розмірі вартості майнового паю в сумі 11036 грн., моральну шкоду в сумі 2000 грн. та судові витрати.-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2005 року позивачка звернулася до суду з
позовною заявою до відповідача про стягнення вартості майнового паю і завданої моральної
шкоди.

У позові зазначила, що з 1985 року по 15.01.2000 р. вона працювала в КСП "Україна" Гуляйпільського району свинаркою. 15.01.2000 року була
звільнена з членів КСП "Україна" в зв'язку з реорганізацією КСП, ст. 38 КЗпП України. На початку 2000 року КСП "Україна" було ліквідовано і вона мала право на отримання частки майнового паю
натурою, грішми або цінними паперами, але свій майновий
пай не отримала. Вважає, що без її відома і згоди все майно КСП
"Україна" було передано ТОВ "Україна", в тому числі і її
майновий пай. їй було видано свідоцтво на майновий пай,
взамін якого 05.11.2002 року, в зв'язку з перерахунком було видано свідоцтво № НОМЕР_1 і згідно з яким вона має право на пайовий
фонд майна ТОВ "Україна" на суму 12636
грн. З чого складається майновий пай їй не відомо. Між нею та відповідачем був укладений договір оренди майнового паю
терміном на 5 років до 01.01.2005 року. За час з 2000 року по 2005 р. збори колишніх членів КСП "Україна" не проводилися. В 2001 році в рахунок майнового паю
отримала 1000 кг пшениці на суму 1000 грн., 6 шт. поросят на 600 грн., та виписувала автомобіль для
поїздки в м. Запоріжжя. Арендна плата в повному обсязі не
була виплачена. В зв'язку із зверненням 39 колишніх членів КСП "Україна" по питанню отримання майнових паїв, комісією
по вирішенню майнових питань були надані акти
прийому передачі основних засобів, які не пригодні до

2.

експлуатації в зв'язку із зносом.

Відповідач, без
згоди з власниками майнових паїв, ліквідував значну частину переданого в аренду майна, в зв'язку з чим вважає правомірним стягнути
вартість майнового паю в грошовому виразі.

В процесі розгляду справи позивачка неодноразово уточнювала позовні вимоги,
що не суперечить ст. 31 ЦПК України, в уточненому позові
зазначила, що вона є колишнім членом КСП "Україна" та після
його реформування стала співвласницею майнового паю у складі майна пайового фонду колишнього КСП. При розгляді
справи їй стало відомо, що 20.04.2000 року відбулися загальні збори уповноважених членів КСП
"Україна", на яке вона не запрошувалася і участі в яких вона не
приймала.

Загальними зборами від 20.04.2000 року було прийнято рішення, зокрема
з питань:

· про затвердження договору "Про спільне володіння,
користування та розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій
власності";

· про
затвердження договору "Про оренду майна (основних засобів)";

-   про
передачу в оренду ТОВ "Україна" цілим майновим комплексом майна

співвласників
майнових паїв, колишніх членів КСП "Україна";

- про обрання уповноваженим від співвласників майна членів
КСП "Україна" Чичило

С.А.

Посилаючись на
те, що зазначене рішення прийнято без її згоди і участі у загальних зборах, а також не відповідає вимогам і
суперечить діючому законодавству, просить визнати рішення в зазначеній
частині недійсним, а також визнати недійсними укладені на його виконання договори "Про спільне користування
і розпорядження майном, яке знаходиться у спільній частковій власності
КСП "Україна" від 20.04.2000
року та "Про оренду майна (основних засобів)" від 20.04.2000 року.

Крім того,
рішення в зазначеній частині та зазначені договори просила визнати недійсними
ще й за підстав введення позивачки в оману.

Також позивачка
зазначила, що в 2000 році між
сторонами був укладений договір оренди майнового паю терміном на 5 років (до 01.01.05 p.).

Свідоцтво
(майновий сертифікат) в зв'язку з перерахунком нею було отримано на пайовий
фонд майна ТОВ "Україна" на суму 12636 грн., з яких отримано 1000 кг пшениці та 6 поросят на
загальну суму 1600 грн.,
і вартість майнового паю на 01.01.2005
р. складає 11036 грн.

Запропоноване
комісією по врегулюванню майнових питань майно виведене з ладу і не підлягає
подальшому використанню за призначенням, вартість його збільшена, а
амортизаційний знос не застосовувався.

Посилаючись на ст. 265, 271 ЦК України (в редакції 1963р.) та
ст. ст. 762, 764, 776 ч.І, 779, 780 ЦК України (в редакції 2003 р.) та на те, що при укладенні договору
оренди

3.

майнового паю
відповідач ввів позивачку в оману, шляхом внесення в п. 1.4, 5.2 договору оренди щодо зменшення майнового паю
за кожен рік на суму зносу основних засобів (згідно річного звіту), просить визнати зазначені пункти договору недійсними, та
стягнути з відповідача на її користь майнову
шкоду в розмірі вартості майнового паю в сумі 11036 грн., моральну шкоду в сумі 2000 грн. та судові витрати, поновивши строк
позовної давності.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 уточнений позов підтримала у повному
обсязі.

Представник позивачки ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Квітко В.А. позов не визнав вважає, що в
задоволенні позову повинно бути відмовлено, надав суду письмові заперечення.

Представник третьої особи Успенівської сільської Ради Гуляйпільського
району Запорізької області належним чином
повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у свою відсутність,
справа розглянута без його участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, вважає, що
позов задоволенню не підлягає, поскільки судом в
судовому засіданні встановлено, що рішення про припинення діяльності КСП "Україна" було прийняте загальними
зборами членів КСП (протокол №1 від 15.01.2000 p.), які затверджені зборами учасників ТОВ "Україна"
(протокол №2 від 15.01.2000 року), визнано, що ТОВ "Україна" є правонаступником лише по заборгованості перед бюджетом, Пенсійним фондом,
держресурсами та кредитами банку. Вказане підтверджується
доповненнями, внесеними до Статуту ТОВ "Україна" (зареєстрованого Гуляйпільською райдержадміністрацією
11.01.2000 p.), які затверджені зборами учасників ТОВ
"Україна" (протокол № 2 від 15.01.2006 р.) та зареєстровані Гуляйпільською райдержадміністрацією від 16.02.2000 року
(а.с.129). Загальними зборами уповноважених членів КСП
"Україна" (протокол № 2 від 20.04.2000 року) (а.с. 74-83) затверджені; список членів КСП, які мають право на
майновий пай, акт інвентарізації основних і обігових засобів
виробництва КСП на момент паювання, акт розрахунку пайового фонду КСП, план розподілу та Структури пайового фонду,
розрахунок майнових паїв членів КСП, перелік майна, що підлягає
паюванню членам КСП, кредиторську заборгованість на визначену дату паювання -
01.01.2000 p., а також рішення, в якій частині прохає позивачка визнати
недійсним.

10.05.2001 року загальні збори співвласників майнових паїв - колишніх
членів КСП "Україна" (протокол № 2)
затвердили комісію з вирішенням майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки та її
Положення про неї, уточнену структуру майнового фонду КСП, списки власників
майнових паїв КСП з уточненим індивідуальним майновим паєм, та
відсотками в пайовому фонді КСП.

Позивачка з уточненими позовними вимогами звернулася до суду 12.12.2006 року. Згідно п. 9 Прикінцевих та
Перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року) до договорів, що були укладені до 1 січня 2004
року і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним Кодексом
України, застосовуються правила цього Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків
зміни або розірвання договорів незалежно від дати їх укладення.

4.

Як вбачається із пояснень сторін і їх представників та копії договорів
аренди останні сторонами виконані і припинили свою дію в зв'язку з закінченням
строку, на які вони були укладені.

А тому при вирішенні позовних вимог слід застосовувати положення ст. 57, 59 ЦК України (в редакції 1963 року) згідно якої угода, укладена внаслідок омани визнається
недійсною з часу її вчинення.

Суд вважає, що позивачка пропустила строк позовної давності, визначений ст.
71 ЦК України (в редакції 1963 року) терміном 3 роки, що згідно ст. 80 ЦК України (в редакції 1963 року) є
підставою для відмови в позові.

Згідно ст. 76 ЦК України (в редакції 1963 р.) право на позов виникає з дня, коли особа дізналась
чи повинна дізнатися про порушення свого права.

Так суд вважає, що позивачка по справі мала право на позов з 2001 році.

При цьому суд виходить з наступного:

Індивідуальний майновий пай позивачки документально підтверджується
свідоцтвом серії ЗП-VI № НОМЕР_1 про право власності на майновий пай члена підприємства (а.с.10), виданий 05.11.2002 року Успенівською сільською радою
Гуляйпільського району Запорізької області,
згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства, частка позивачки визначена у розмірі 12636 грн. або 0,16% і
затверджена зборами співвласників.

Позивачка 15.01.2000 року вийшла з членів КСП
"Україна" (а.с.17-18).

У позивачки право на позов виникло 27.12.2001 року, так як остання цією датою згідно зі своїм волевиявленням і добровільно передала
свій майновий пай ТОВ "Україна", про що власноручно підписала договір оренди, дія якого закінчилася 01.01.2005 року. Згідно з п. 1.3 договору цей майновий пай може бути
приєднаний до інших майнових паїв, якими користується
орендатор у складі цілосного майнового комплексу або об'єкта.

Згідно умов договору орендна плата за користування майновим паєм
сплачується орендарем орендодавцеві кожний рік в сумі 10 % річного прибутку по ТОВ "Україна" або в натуральній сільськогосподарській продукції на вказану
суму чи грошово-натуральній формі, згідно з домовленністю з
орендодавцем, але не менше 1 % орендованого майна.

В судовому засіданні встановлено, що заборгованості по оренді майнового паю
згідно договору оренди перед позивачкою не має.

Оплата за оренду майна підтверджується відомостями нарахування та отримання
орендної плати позивачкою за період з 2000 по 2005 роки і відповідає укладеному
договору оренди (а.с. 31-34).

Зазначений договір оренди, укладений між сторонами щодо майнового паю, не суперечить прийнятому на зборах 20.04.2000 року рішенню про затвердження договору "Про спільне користування і розпорядження майном, яке
знаходиться у спільній частковій власності членів КСП
"Україна", а також однойменному договору від 20.04.2000 р. та договору "Про оренду майна
(основних засобів)" від 20.04.2000 року. 27.12.2004 року сплив

5.

установлений 3-річний строк позовної давності. Остання працювала в ТОВ "Україна"
до 06.11.2001
року, що підтверджується випискою з її трудової
книжки (а.с.17-18), а тому знала про прийняті рішення про паювання
майна в КСП і укладенні договори як член ТОВ "Україна", тому суд не приймає до уваги твердження позивачки і її
представника щодо того, що їм стало відомо про порушення її
прав лише в серпні 2005 року, так як це не відповідає встановленим в судовому засіданні обставинам справи,
спростовується зібраними посправі доказами. Крім того, з досліджених
протоколу загальних зборів від 20.04.2000 року (а.с. 74-83), на яких були присутні 768 осіб, та інших матеріалів справи, неможливо встановити, чи дійсно
позивачка не приймала участі у зборах.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються
сторонами.

Суд враховує, що позивачка зверталася про виділення їй майнового паю в
зв'язку з закінченням строку дії договору
оренди майнового паю, проти чого не заперечують учасники процесу, але в судовому засіданні наполягає на стягненні майнової шкоди в
розмірі вартості його частки в грошовому виразі, пояснивши, що їй потрібні
гроші. Питання про отримання частки паю позивачка не ставить.

Тому суд при розгляді справи не виходе за межі заявлених вимог.

Відносно стягнення моральної шкоди суд вважає за необхідне в цій частині
вимог відмовити, оскільки сторони визначили
взаємовідносини між собою в укладеному письмовому
договорі оренди майна, яким не передбачено відшкодування моральної шкоди, дані
правовідносини випливають із договірних.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,88,212-215 ЦПК України, ст. ст. 57,59,76,112,71,72,80 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. 2-4,12,13,19 Закону
України «Про власність» від 07.02.1991 року, ст. 41 Конституції України, ст. 4,6,9 Прикінцевих та Перехідних Положень Цивільного
Кодексу України ( в редакції 2003 року), ст. ст. 7,9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», п.п 1,2 Указу Президента України від 29.01.2001 року № 62/2001 «Про заходи щодо забезпечення
захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора
економіки», п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про врегулювання питань щодо забезпечення
захисту майнових прав селян у процесі рефрмування аграрного
сектора економіки» від 28.02.2001 року № 177 про затвердження Методики уточнення
складу і вартості пайових фондів майна членів КСП, Порядком визначення розмірів майнових паїв членів КСП та їх документального
посвідчення, Типовим положенням про комісію з
організації вирішення майнових питань, що виникають у
процесі реформування аграрного сектора економіки, п.п. 3.8, 4.1 Статуту КСП «Україна», рішеннями загальних
зборів - уповноважених членів КСП «Україна»
від 20.04.2000 року
(протокол № 2), суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити позивачці ОСОБА_1в задоволенні її позову про поновлення строку позовної давності; про визнання рішення загальних
зборів уповноважених членів КСП «Україна» Гуляйпільського району
Запорізької області від 20.04.2000 року про

6.

затвердження договорів «Про спільне
володіння, користування і розпорядження майном, яке знаходиться у спільній
частковій власності», « Оренди майна (основних засобів)» , рішення щодо передачі пайового фонду
співвласників майнових паїв колишніх членів КСП «Україна» до ТОВ «Україна» цілим майновим комплексом недійсними; про визнання
недійсними договорів «Про спільне володіння,
користування і розпорядження майном, яке знаходиться у спільній частковій власності» та «Оренди майна (основних засобів)» від 20.04.2000 року укладених від імені уповноваженої
особи співвласників майнових паїв членів КСП «Україна» Чичило С.А та директора ТОВ «Україна» Тимофієвим М.Г.; про
визнання недійсним п.п. 1,4,5.2 договору оренди майнового паю, який укладений в січні 2000 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Україна» в зв'язку
з введенням в оману;про стягнення матеріальної шкоди в розмірі вартості майнового паю в сумі 11036 грн., моральної шкоди в сумі 2000 грн. та судових
витрат повністю.

З повним текстом рішення суду учасники процесу можуть ознайомитися 16.01.2007 року.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня його проголошення, апеляційна
скарга може бути подана до апеляційного суду Запорізької області протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.