Справа
№2-50/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29 січня 2007 року                                        Черкаський районний суд Черкаської області у
складі

головуючого-судді                                           Пальонного B.C.

при секретарі                                                   Шимановському А.В., Ласковій Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди,
завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи позов тим, що 3 червня 2006 р. близько 17 год. позивачка, керуючи автомобілем
«Форд Фієста» державний номер НОМЕР_1, який належить позивачеві ОСОБА_2 і яким вона користувалася на підставі договору оренди,, та
рухаючись на ньому по автодорозі ІНФОРМАЦІЯ_1 в напрямку м. Канева, пропускаючи колону мотоциклістів, з'їхала на праве,
по напрямку руху, узбіччя і зупинилася.

Після зупинки керованого позивачкою
ОСОБА_1автомобіля в його задню частину був нанесений
удар автомобілем «Рено» державний номер НОМЕР_2 під керуванням неповнолітнього сина відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4, в результаті чого автомобіль «Форд Фієста»
отримав механічні пошкодження.

Згідно висновку судової автотоварознавчої
експертизи розмір збитків, заданих власнику автомобіля «Форд Фієста» державний
номер НОМЕР_1 внаслідок пошкодження його при ДТП складає 19468 гривень.

З врахуванням того, що вказаний автомобіль
перебував в оренді у позивачки ОСОБА_1 і використовувався нею в службових цілях для придбання медичних препаратів,
матеріалів та обладнання, а з червня 2006 р. не експлуатується, позивачі просили стягнути у
відповідачки ОСОБА_3 на користь позивачки
ОСОБА_1 19469 гривень в відшкодування матеріальної шкоди, 3000 гривень за оренду автомобіля, 5000 гривень в відшкодування моральної шкоди та судові
витрати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, яка по дорученню представляє також інтереси позивача ОСОБА_2, підтримала позовні вимоги,
просить задоволити їх в повному обсязі, стягнення в відшкодування
шкоди за взаємною згодою з ОСОБА_2 просить проводити на її
користь.

Відповідачка ОСОБА_3 та її
представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, відповідачка згідна відшкодувати завдану діями її неповнолітнього
сина матеріальну шкоду в тій сумі, яку просить стягнути позивачка, позовні ж
вимоги в частині відшкодування моральної шкоди та в частині
відшкодування орендної плати вважають недоведеними і в цій частині
просять в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін стосовно заявлених
позовних вимог, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що
позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав:

Сам факт дорожньо-транспортної пригоди, що мала
місце 3 червня 2006 р., на 67 кілометрі автодороги ІНФОРМАЦІЯ_2 з участю водіїв
ОСОБА_1 та ОСОБА_4, при якій був пошкоджений автомобіль позивачів і вина у скоєнні
даної пригоди неповнолітнього ОСОБА_4 є обставиною, визнаною
сторонами в попередньому судовому засіданні, а тому доказуванню не
підлягає.

Спір між сторонами існує стосовно розміру відшкодування
завданої шкоди. Щодо відшкодування матеріальної шкоди,
то відповідачка в цій частині позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Стосовно відшкодування орендної плати в сумі 3000 гривень, то суд вважає, що позивачка в судовому засіданні не довела ні сам факт заподіяння
шкоди, ні її розмір, а тому позовні вимоги в цій частині не
підлягають до задоволення.

Стосовно відшкодування моральної шкоди суд вважає, що в результаті
пошкодження

2

автомобіля, який позивачка ОСОБА_1 використовувала для
здійснення підприємницької діяльності, і неможливості його використання для
вказаних цілей протягом певного часу остання понесла певні моральні страждання,
які виразились в порушенні її життєвих та робочих зв'язків і докладені додаткових зусиль для організації як особистого
життя, так і підприємницької діяльності.

Крім цього, відмова відповідачки
добровільно відшкодувати завдану шкоду змусила позивачку витрачати свій час і додаткові зусилля на звернення до суду за
відновленням своїх порушених прав.

Сумою, відповідною понесеним
позивачкою моральним стражданням, суд вважає суму в 2000 гривень.

В даному випадку шкода завдана володільцем джерела
підвищеної небезпеки, , яким у відповідності з ч. 2 ст, 1187 ЦКУ та роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України, викладених в Постанові № 6 від 27.03.1992 року з наступними змінами, є неповнолітній ОСОБА_4, який керував
транспортним засобом на підставі доручення.

Проте, враховуючи, що ОСОБА_4 є
неповнолітнім і у нього відсутнє майно для відшкодування завданої ним шкоди, а також згоду його матері відповідачки
ОСОБА_3 відшкодувати завдану ним шкоду, суд
у відповідності з ч. 2 ст. 1179 ЦКУ покладає обов'язок відшкодування завданої позивачам
шкоди на відповідачку ОСОБА_3

стягнення в відшкодування шкоди суд вважає
необхідним провести на користь позивачки ОСОБА_1, оскільки такі вимоги ставлять, як вона сама, так і
власник пошкодженого автомобіля -
позивач ОСОБА_2.

З відповідачки на користь позивачки необхідно
стягнути судові витрати пропорційно задоволенню позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1166,1167,1179,1187,1188 ЦК України ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити частково..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 19468 гривень в відшкодування матеріальної шкоди та 200 гривень в відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 324 гривні 70 копійок.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана на протязі 10 днів з дня його проголошення,
а апеляційна скарга на рішення - протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.