РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2007
року

Богодухівський
районний суд у складі головуючого судді ХАРЧЕНКА СМ. ,  при
секретарі МІЗЯК М. О.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Богодухові справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2„ Про стягнення
боргу"

ВСТАНОВИВ:

15
жовтня 2006 року між ОСОБА_1.  та
ОСОБА_2. було укладено договір позики,  в
силу якого остання взяла у позивача в борг 1000 грн. та зобов"язався
повернути вказану суму в строк до 25 жовтня 2006 року.

Позивач
просить суд стягнути з відповідача борг за договором позики у розмірі 1000
грн., три проценти річних від простроченої суми, що складає 30 грн. та понесені
нею витрати по справі.

Свої
вимоги позивач мотивує тим,  що в
порушення взятого на себе зобов"язання .ОСОБА_2. в оговорений строк борг
не повернула, від виплати боргу ухиляється,
не зважаючи на неодноразові звернення.

Позивач
та її представник у судовому засіданні позов підтримали повністю,  наполягали на його задоволенні із вказаних
вище підстав. На підтвердження існування укладеного договору позики та
невиконання відповідачем взятого на себе зобов"язання, позивач надала суду
оригінал розписки, складеної та підписаної відповідачем.

Відповідач
позов не визнала,  посилаючись на сплату
нею суми боргу,  вказаного в розписці.
ОСОБА_2. не заперечувала того,  що дійсно
взяла в борг у позивача одну тисячу гривень,
про що свідчить підписана нею розписка,
належних доказів повернення нею боргу суду не надала.

Суд,  дослідивши матеріали справи,  вислухав пояснення сторін,  представника позивача вважає,  що позов підлягає задоволенню із слідуючих
підстав:

Згідно
ч.1  ст.
1046 ЦК України
„ За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій
стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі,  визначені родовими ознаками,  а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно
ч.2  ст. 1047 ЦК України „ На
підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена
розписка позичальника або інший документ,
який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей".

Судом
встановлено,  що дійсно між позивачем та
відповідачем 15 жовтня 2006 року укладено договір позики,  в силу якого ОСОБА_2взяла у ОСОБА_1в

борг 1000 гривень які,  згідно змісту
розписки,  зобов'язалася повернути в
строк до 25 жовтня 2006 року.

Факт
укладення договору позики. отримання вказаної в розписці суми
відповідачем,  підтверджується як
поясненнями сторін так і розпискою,
підписаною відповідачем ОСОБА_2.(позичальником).

Згідно
ч.1  ст. 530 ЦК України „ Якщо у
зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання,  то воно підлягає виконанню у цей строк
(термін)".

В
порушення взятого на себе зобов"язання, а саме в оговорений сторонами
строк,  відповідач борг не повернула.
Належних доказів повернення боргу суду надано не було. Показання свідків не
можуть бути належним доказом по справі на підтвердження виконання позичальником
грошового зобов"язання.

Крім того,  згідно змісту Ухвали Верховного Суду України
від 7 лютого 2007

року          Знаходження   розписки
у   позикодавця   свідчить
про   те, що   боргова

зобов'язання    не
припинено". Вказану
розписку   було    надано
суду   саме позикодавцем
ОСОБА_1.  - позивачем по справі

Згідно
ч.2  ст.
625 ЦК України
„ Боржник,  який прострочив виконання
грошового зобов'язання,  на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити ... три проценти річних від простроченої суми,  якщо інший розмір процентів не встановлений
договором або законом". (3% від 1000грн. складає ЗО грн.).

Згідно  ст. 88 ЦПК України судові витрати у вигляді
сплачених позивачем судового збору (держмита) у розмірі 51 грн. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі ЗО грн., у
загальному розмірі 81 грн.,  підлягають
стягненню з відповідача на користь позивача.

На
підставі приведеного вище,  керуючись
ч.1  ст. 530 ,  ч.1
ст.  1046,  ч.2
ст. 1047 ЦК України
,   ст.
ст.  81, 88, 213,  214 ,
215 Цивільного процесуального кодексу України , суд,

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2„ Про стягнення боргу" задовільнити.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1борг за договором позики у сумі 1000 грн., за
прострочку виконання грошового зобов'язання ЗО грн.,  судовий збір у сумі 51 грн.,  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
у сумі ЗО грн., ВСЬОГО 1111 гривень.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги-з-подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4  ст.
295 ЦПК України