АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем  України

"23"  січня  2007
року

Колегія    суддів
судової    палати    у
цивільних    справах
апеляційного  суду  Житомирської
області  в  складі: головуючого-судді:' Худякова  A.M., суддів:
Балашкевича  СВ.,
Зарицької  Г.В., при  секретарі
судового засідання:
Калинець  Т.Л.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу
підприємства "Український науково-виробничий реабілітаційно-комерційний центр
інвалі­дів" на рішення Житомирського районного суду Житомирської області
від 25 березня 2005 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до підприємства
"Український науково-виробничий реабілітаційно-комерційний центр
інвалідів" про визнання недійсним наказу про відсторонення від роботи,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного  прогулу  та
відшкодування  моральної  шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2004
року ОСОБА_1 звернувся із вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим,
що з грудня 1998 року він працював на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1"Український
науково-виробничий реабілітаційно-комерційний центр інвалідів". Наказом
НОМЕР_1 від 01.11.2004 року з
цієї посади його було усунено з роботи. Усунення вважає незаконним, оскільки
ніяких правових підстав у відповідача для цього не було і з вказаним наказом
його ніхто не ознайомлював. За вказаних обставин згідно додаткової
уточненої  позовної  заяви
позивач  просив  задовольнити
вимоги.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 25 березня
2005 року визнано .недійсним наказ НОМЕР_1 від 01.11.2004 року про тимчасове усунення ОСОБА_1 з посади
ІНФОРМАЦІЯ_1"Український науково-виробничий реабілітаційно-комерційний
центр інвалідів". Стягнуто з "Український науково-виробничий
реабілітаційно-комерційний центр інвалідів" на користь ОСОБА_1 заробітну
плату за час вимушеного прогулу в
розмірі   2996
грн.27   коп.   та
на   користь   держави
держмита   в

Справа № 22ц/16-А         Головуючий в
суді 1 інст. Мокренький В.І.

Категорія 42                     Доповідач Худяков A.M

2 розмірі   51   грн.    Рішення
звернуто   до   негайного
виконання   в частині     визнання     недійсним     наказу
НОМЕР_1     та     стягнення заробітної  плати
за   один  місяць.

Додатковим
рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 24 червня 2005 року відмовлено
ОСОБА_1 в задоволенні позову в частині відшкодування  моральної
шкоди.

У апеляційній
скарзі відповідач порушує питання про скасування постановленого по справі
рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 березня 2005 року. Апелянт
посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення і
неправильне застосування судом  норм  матеріального
та  процесуального  права.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
задоволенню  не  підлягає
з  наступних  підстав.

Як видно з
матеріалів справи, ОСОБА_1 з грудня 1998 року працював на посаді
ІНФОРМАЦІЯ_1"Український науково-виробничий реабілітаційно-комерційний  центр
інвалідів".

Наказом НОМЕР_1
від 01.11.2004 року з вказаної посади
ОСОБА_1 від виконання обов'язків ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово було усунуто через
«зловживання ним службовим становищем та заключения завідомо збиткових для
підприємства угод».

Тобто, ОСОБА_1
фактично відповідачем було відсторонено
від  виконання  обов'язків
керівника  філії.

Судом
встановлено і дана обставина не заперечується відповідачем, що на час усунення
ОСОБА_1 з посади ІНФОРМАЦІЯ_1 не було в наявності документів від правоохоронних
або інших контролюючих органів, які б свідчили про зловживання директором
службовим становищем або заподіяння
збитків  підприємству.

Крім того, в
наказі НОМЕР_1 від 01.11.2004
року відповідач не зазначив термін, на який позивач був відсторонений  від
обов'язків ІНФОРМАЦІЯ_1

На підставі
наявних у справі доказів суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те,
що позивач був безпідставно відсторонений від виконання своїх обов'язків і тому
обґрунтовано визнав недійсним наказ НОМЕР_1 від 01.11.2004 року  та
стягнув  заробітну  плату
за  час  вимушеного
прогулу.

Правова оцінка,
яку суд дав обставинам справи, не суперечить
вимогам  процесуального  і
матеріального  права.

Доводи
апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права
непереконливі. Статтею 4
6 КЗпП України передбачений перелік обставин, за яких власник або
уповноважений вправі відсторонити працівника від роботи. Як видно з матеріалів
справи, позивач ні до жодної з перелічених обставин  не
відноситься.

Наведені в
апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків суду й не дають
підстав вважати про порушення судом норм матеріального чи процесуального права,
які  призвели  до
неправильного  вирішення  справи.

Судове рішення є законним і обґрунтованим, підстави для  його
скасування  відсутні.

Керуючись       ст.ст.304, 307,308,314,315       ЦПК      України,

колегія  суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу підприємства "Український науково-виробничий     реабілітаційно-комерційний     центр
інвалідів" відхилити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області  від  25
березня  2005
року  залишити  без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України  на
протязі  двох  місяців.