Справа №2-8072/07
11 жовтня 2007 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Плавича І.В.,
при секретарі Бабаєвій З.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності,
Позивач звернулась з позовом до суду до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності, посилаючись на наступні обставини.
01 червня 2007 року між ОСОБА_2 з одної сторони, та ОСОБА_1 з іншої сторони, був укладений Попередній Договір до договору купівлі-продажу двох земельних ділянок та житлового будинку індивідуального житлового фонду під АДРЕСА_1 , відповідно до умов якого позивач в купує наведену нерухомість.
ОСОБА_1 зазначила, що при укладанні договору, вона передала продавцю оговорену сторонами грошову суму вартості нерухомого майна у повному обсязі, та сторонами була досягнута домовленість про укладення основного договору на умовах попереднього в строк до 30 червня 2007 року.
Однак, як пояснила покупець ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 ухилилась від укладання основного договору на умовах підписаного Попереднього Договору від 01 червня 2007 року, що суперечить як вимогам п.3. його положень, так й вимогам цивільного законодавства України. Викладене й змусило позивача звернутись до суду.
Таким чином, ОСОБА_1 просила суд визнати дійсним укладений спірний договір та визнати за нею право власності на придбане майно.
У попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 цілком підтримала заявлені позовні вимоги, просила суд позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у попереднє судове засідання не з`явилась, повідомлялись судом про розгляд справи, причини неявки суду невідомі, однак копію позову отримала своєчасно, заявлені вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову та просила суд справу розглядати за її відсутність, про що свідчить виконаний нею напис на копії позову.
Як зазначає ст. 130 ч.4 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Так, на підставі ст. 174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Таким чином, у зв`язку з тим, що позивач від позову не відмовилась, а відповідач вимоги визнала у повному обсязі, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення сього позову.
Разом з тим, відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, у зв`язку з неявкою відповідача за даною цивільною справою, враховуючи думку позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку, постановивши про викладене відповідну ухвалу.
Під час розгляду справи, судом було встановлено, що 01 червня 2007 року між ОСОБА_2 з одної сторони, та ОСОБА_1 з іншої сторони, був укладений Попередній Договір до договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,2500га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельної ділянки, площею 0,1199га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; а також житлового будинку індивідуального житлового фонду під АДРЕСА_1 , загальною площею 61,20кв.м., що розташований на земельній ділянці, площею 0,2500га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Технічна характеристика згаданого домоволодіння наводиться в Технічному паспорті, складеному інженерами КП „ОМБТІ та РОН від 21 вересня 2006 року, який також був досліджений судом.
Спірний Попередній Договір купівлі-продажу від 01 червня 2007 року на момент укладення не був посвідчений нотаріально й не був належним чином зареєстрований в КП „ОМБТІ та РОН.
Водночас, факти укладання спірного договору й фактичне його виконання сторонами знайшли своє підтвердження у засіданнях за справою. Судом було встановлено, що покупцем ОСОБА_1 , у відповідності до п.5. Договору, було передано продавцю ОСОБА_2 грошову суму у розмірі ста десяти тисяч гривень, яку остання отримала у повному обсязі як вартість відчужуваного майна. На підтвердження цих обставин, на виконання п.5. Договору, 01 червня 2007 року сторонами правочину був складений й скріплений підписами Акт приймання-передачі грошових коштів, копія якого знаходиться у справі.
Враховуючи регламентацію ст. 635 ч.1 ЦК України, яка вказує, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, у письмовій формі.
Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Безумовно, як чітко вказує ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу, зокрема, квартири або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Згідно же ст. 202 ч.ч.1,2 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Однак водночас, як зазначає ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Так, суд не вбачає обґрунтованих законом підстав для відмови у задоволенні відповідної вимоги ОСОБА_1 , та визнає дійсним спірний Попередній Договір від 01 червня 2007 року, зважаючи на фактичне виконання його умов сторонами.
При цьому, зважаючи на вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на вказані об`єкти договору, й перевіряючи обґрунтованість її звернення з позовом до відповідного суду міста Одеси, судом було встановленого, що п.9. згадуваного раніше спірного Попереднього Договору від 01 червня 2007 року передбачено, що усі спори, пов`язані з данним договором підлягають розгляду в Малиновському районному суді міста Одеси, рішення якого являється обов`язкових для обох сторін. Окрім цього, позивачем було пояснено суду при з`ясуванні данного питання, що за домовленістю сторін, укладення основного договору купівлі-продажу на умовах й у відповідності до Попереднього Договору від 01 червня 2007 року, повинно було здійснюватись наприкінці червня 2007 року за адресою: АДРЕСА_2 в приміщенні Сьомої одеської державної нотаріальної контори.
Як зазначає ст. 110 ч.8 ЦПК України, позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів. А також, згідно ст. 112 ЦПК України, сторони мають право письмово визначити територіальну підсудність справи, крім справ, для яких встановлена виключна підсудність.
Таким чином, на підставі позовної заяви ОСОБА_1 , провадження у вказаній справі було відкрито, про що суддею було постановлено відповідну ухвалу.
У згідності із ст. 328 ч.1 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, на підставі ст. 328 ч.2 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, й вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Як регламентує ст. 626 ч.1 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Разом з тим, стосовно зазначень ст. 638 ч.ч.1,2 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Так, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Крім того, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Зважаючи на данні вимоги законодавства й регламентацію виниклих між сторонами за справою правовідносин, судом не встановлена неправомірність дій продавця ОСОБА_2 відносно підстав для відчуження спірного майна у вигляді згаданих земельних ділянок та домоволодіння. В той же час, суд не вбачає незаконності в набутті позивачем ОСОБА_1 данного майна, й вважає можливим визнати за нею право власності на відповідні придбані об`єкти нерухомості.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 130, 174, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224, 225, 226 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності задовольнити у повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок індивідуального житлового фонду під АДРЕСА_1 , загальною площею 61,20кв.м., що розташований на земельній ділянці, площею 0,2500га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Рішення суду в частині визнання права власності підлягає державній реєстрації.

Рішення суду є підставою для державної реєстрації Біляївським районним відділом земельних ресурсів Одеської області права власності на вказані земельні ділянки за ОСОБА_1 .

Рішення суду є підставою для державної реєстрації КП „ОМБТІ та РОН права власності на житловий будинок індивідуального житлового фонду під АДРЕСА_1 , загальною площею 61,20кв.м., що розташований на земельній ділянці, площею 0,2500га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за ОСОБА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ст.295 ч.4 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Головуючий: