АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2007 року
м. Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

головуючого
- Плавич Н.Д.

суддів - Кварталової A.M., Левенця Б.Б.

при
секретарі - Котової
Д.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду
Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03.10.2006р. по справі за
позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, з участю 3-ої особи ОСОБА_1 про визнання
права власності на самовільно збудовані споруди, -

встановила:

В липні
2006р. позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що їй
на праві власності належить домоволодіння АДРЕСА_1, яке
розташоване на земельній ділянці, площею 446кв.м. З метою поліпшення житлових
умов позивачкою на вказаній земельній ділянці були самочинно побудовані жилі
приміщення, прибудови, льох з шийкою, навіси, сарай, літня кухня та душ.
Посилаючись на те, що будівництво проведено відповідно до цільового призначення
відведеної земельної ділянки, з дотриманням будівельних норм та правил,
позивачка просила визнати за нею право власності на зазначені приміщення та
споруди на підставі ст.376 ЦК України.

Ухвалою
суду від 20.09.2006р. до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог була залучена ОСОБА_1.

У
судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала, просила позов
задовольнити.

Представник
відповідача проти позову заперечував, вказуючи, що за позивачкою можливо було б
визнати право власності на зазначені споруди у тому разі, коли б вона мала
державний акт про право власності на земельну ділянку, на якій розташоване
домоволодіння.

Справа
розглянута без участі третьої особи -
ОСОБА_1Рішенням суду від 02.10.2006р. позов задоволено у повному
обсягу(а.с.77-79).

В
апеляційній скарзі 3-я особа ОСОБА_1, просить
скасувати рішення суду та постановити нове, яким у позовіОСОБА_2 відмовити,
посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи та судом
були порушені норми матеріального і процесуального права.

Судова
колегія, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, заперечення на неї,
перевірив матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково.

Як
вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до суду і просила визнати за
нею право власності на самовільно побудовані приміщення та споруди на підставі
ст.376 ЦК України.

Згідно
ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда та інше нерухоме

Справа № 22ц-41/07
Категорія АП: 5

Головуючий
у першій інстанції - Погрібний
М.О.

Доповідач
- Плавич Н.Д.

майно
вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянки, що не була відведена для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил Частина 3
вказаної статті передбачає, що право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї
мети, за умови наданні земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Як
встановлено, будинок АДРЕСА_1 належав
ОСОБА_3 (бабусі позивачки).

За
рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.05.2006р. позивач сталг
власником домоволодіння АДРЕСА_1, але
державний акт про праве власності на землю пл.446кв.м., на якій розташовано
будинок , вона не
отримала. З меток поліпшення
житлових умов вона самовільно добудувала спірні приміщення та споруди .

Згідно
ч.5ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд
може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване
га ній, якщо це не порушує права інших осіб.

По
матеріалам справи встановлено, що на підставі ухвали суду від 20.09.2006р. була
залучена в якості 3-ої особи, що не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1. (а.с.70). Boнa проживає
в домоволодінні по АДРЕСА_1, вказане домоволодіння
розташовано на суміжній земельній ділянці з будинком позивачки.

ОСОБА_1
просила залучити її в якості третьої особи, посилаючись на те, що самовільні
споруди позивачки порушують її права.

Між тим,
незважаючи на те, що ОСОБА_1 була залучена до участі у справі як треті особа
участі в судових засіданнях вона фактично не приймала, її заперечення щодо самовільних
прибудов, які порушують її права, судом не були перевірені.

Однак, в
остаточному судовому засіданні 02.10.2006р. ОСОБА_1 участі не приймала та в матеріалах справи не має належних
відомостей про сповіщення ОСОБА_1
про день слухання справи. В суд апеляційної станції ОСОБА_1 було надано листов непрацездатності,
в якому зазначений період хвороби з 29.09.2006р. по 03.10.2006р (а.с.93).

Розглянувши
справу за відсутністю ОСОБА_1, суд
всупереч вимогам ст.ст. 10,60 ЦПК України позбавив її можливості надавати
докази та заперечення для захисту своїх прав та інтересів.

Оскільки
суд 1-ої інстанції
допустив порушення норм процесуального права, що перешкоджає суду апеляційної
інстанції дослідити нові докази, які не були предметом розгляду у суді 1-ої інстанції та
ненадання яких до суду не було обумовлено поважними причинами, рішення підлягає
скасуванню, справа поверненню на новий розгляд до того я суду 1 -ої інстанції.

Керуючись
ст.ст.303, 307п.5, З11 п.З, 314п.2, 315,
317, 319 ЦПК України, судов;
колегія

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити
частково рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03.10.2006р. по
справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, з участю 3-ої особи ОСОБА_1 про визнання
права власності на самовільно збудовані будівлі -скасувати, справу направити на новий розгляд у той же суд
іншим суддею.

Ухвала
набирає чинності негайно після її проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку в Верховний Суд України на протязі 2 місяців через
суд касаційної інстанції.