Справа № 2-136/2007 рік
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня
2006 року                                                                                                          м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого
судді Библів С.В.,
при секретарі Герасименко Н.Ф., розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Первомайської міської ради Харківської області про визнання права
власності на житлове приміщення та визнання незаконними розпорядження органу
приватизації про приватизацію жилого приміщення та свідоцтва про право
власності на жиле приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки за ордером адвокат ОСОБА_2 просить задовольнити
заявлені позовні вимоги та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1, посилаючись на таке:

з 1
вересня 1992 року і по теперішній
час позивачка зареєстрована та проживає у спірній квартирі. У цій же квартирі
проживала і її дочка ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Тільки після її смерті позивачці стало відомо про те, що дочка приватизувала
квартиру через Первомайський фонд комунального майна і одержала свідоцтво про
право власності на неї тільки на себе. Свідоцтво видане згідно розпорядження
НОМЕР_1.
Цими діями ОСОБА_3 Було
грубо порушено п.2 ст.8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» та
ст.5 «Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність
громадян». Згоди у позивачки на приватизацію та отримання у спільну власність
квартири ніхто не запитував і письмової відмови ніхто не брав. Тому позивачка
просить визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири та визнати
незаконними розпорядження органу приватизації НОМЕР_1 та свідоцтво про право власності на спірну квартиру, видане міським фондом
комунального майна Первомайської міської ради народних депутатів в той же день.

Представник відповідача, за довіреністю Погрецька О.М., у судовому
засіданні проти позову не заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові
докази, вважає встановленими такі факти та відповідні ним правовідносини:

так, з пояснень представника позивачки встановлено, що ОСОБА_1 прописана з 01.09.1992 року за адресою: АДРЕСА_1 та постійно у зазначеній квартирі проживає. Разом
з нею у зазначеній квартирі з 12.09.1979 року проживала її дочка
ОСОБА_3, яка була наймачем квартири, і яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, більше у квартирі ніхто не проживав
та не був зареєстрований. Квартира була надана ОСОБА_4 згідно ордеру НОМЕР_2. Зазначені факти підтвердив у своїх показаннях і свідок ОСОБА_5 Померла
дочка позивачки -
ОСОБА_3 звернулася до органу приватизації з заявою про
приватизацію спірної квартири, надавши довідку про кількість осіб, що проживали
та були прописані на одній житловій площі. Довідка для приватизації про
кількісний склад сім'ї береться у органа місцевого самоврядування за місцем
знаходження квартири. Як пояснила судові свідок ОСОБА_6, яка працює у
Первомайському фонді державного майна, вони видають розпорядження на
приватизацію, а слідом і свідоцтво про право власності на житло. Зазначені
розпорядження і всі документи на приватизацію квартир зберігаються у фонді три
роки і на даний час не збереглися, при огляді у судовому засіданні поквартирної
картки, свідок не змогла пояснити, чому квартира була приватизована лише на
ім'я ОСОБА_3, фонд не міг помилитися, мабуть з місця проживання надали
помилкову довідку.

Крім того, у справі є також письмові докази:

з свідоцтва про власність на житло виданого міським фондом комунального
майна Первомайської міської ради народних депутатів 30.08.1993 року згідно розпорядження НОМЕР_1 від тої ж дати
вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності
ОСОБА_3 (а.с. 12);

з свідоцтва про смерть (а.с.11) вбачається, що ОСОБА_3
Померла ІНФОРМАЦІЯ_1;

з копії поквартирної картки вбачається, що на момент приватизації у квартирі
АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_3 та позивачка ОСОБА_1 (а.с.13), а факт реєстрації у
квартирі позивачки з 01.09.1992
року також підтверджується і копією її паспорту (а.с.9);

з довідки з місця проживання позивачки вбачається, що вона прописана та до
дня смерті своєї сестри ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала у спірній квартирі (а.с.15).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню
у повному обсязі з наступних підстав:

відповідно до п.2 ст.8 Закону України від 19 червня 1992
року «Про приватизацію державного житлового фонду»
приватизація проводиться шляхом передачі займаних квартир (будинків) в спільну
сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів
сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово
відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири (будинку). У випадку з позивачкою у неї письмової згоди на приватизацію ніхто не запитував,
так само, як і відмови. Крім того, відповідно до ст. 5 «Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян»,
затвердженого Державним Комітетом України по житлово-комунальному господарству
від 15.09.1992
року - передача займаних
квартир (будинків) здійснюється в приватну (для одиноких наймачів) та у спільну
(сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком
від 18 і більше років) членів сім'ї з обов'язковим визначенням уповноваженого
власника квартири (будинку). До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни,
які постійно мешкають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за яким
зберігається право на житло. Позивачка постійно мешкала у квартирі і тому мала
право брати участь у приватизації.

Оскільки на момент приватизації на одній жилплощі проживали ООСОБА_1, то у
приватну власність обох мала перейти квартира по 1/2 частці кожній.

Приватизація відбулася незаконно по відношенню до позивачки і суд визнаючи
незаконними розпорядження органу приватизації про приватизацію жилого
приміщення та виданого на його підставі свідоцтва про право власності на жиле
приміщення, ні у якому разі не ставить під сумнів належність права власності на
1/2 частку квартири ОСОБА_3.

Тому, керуючись ст. ст. 3,10, 11, 60, 88, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 9,
651 ЖК України, 392, 1223, 1235 ЦК
України, п.2 ст.8 Закону України від 19 червня 1992 року «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 5 «Положення про порядок
передачі квартир (будинків) у власність громадян», затвердженого Державним
Комітетом України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 року, суд -

ВИРІШИВ:

Заявлені позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати незаконним розпорядження НОМЕР_1, виданого органом приватизації, від 30.08.1993 року про приватизацію квартири АДРЕСА_1.

Визнати незаконним видане на ім'я ОСОБА_3 Міським фондом комунального майна
Первомайської міської ради народних депутатів на підставі вищезазначеного
розпорядження свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через Первомайський
міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.