АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД   ЧЕРКАСЬКОЇ
Справа №22ц-183-2007р.                                                            Головуючий
Категорія про стягнення шкоди                                                                        -Стародуб О.В.
апеляційній інстанції   - Захарова А.Ф.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2007 р. Судова палата
в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого                          Кісіля М.О.

Суддів                                     Захарової А.Ф., Адаменко Л.В.

при секретарі                          Кулик М.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Уманського міськрайсуду Черкаської області від 06 грудня 2006р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди.

Вивчивши матеріали справи,- вислухавши представника апелянта ОСОБА_3, який
підтримав доводи скарги, судова палата, -

встановила:

В серпні 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 02 серпня 2004
року близько 10 годин 30 хв. його батько
ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1, діючи
умисно, заподіяв йому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, тобто
скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 122 КК України. Цим злочином йому була заподіяна матеріальна шкода на суму 2000 грн.,
оскільки його лікування вимагало додаткових видатків на придбання ліків
та видатків на посилене харчування протягом часу лікування та реабілітаційного
періоду.

Крім того, заподіянням йому зазначених тілесних
ушкоджень, тобто таких, що спричинили тривалий розлад здоров'я не ким-небудь
стороннім, а рідним батьком, людиною, яка б, навпаки, мала б піклуватись про
стан його здоров'я, і бути першим і непереборним авторитетом у житті,
порадником і керманичем у здійсненні його мрій і сподівань, його захисником, а
не нападником, йому заподіяно і моральну шкоду.

Постановою Уманського міськрайонного суду від 19 січня 2005 року відповідач ОСОБА_2 був
звільнений від кримінальної відповідальності з передачею на поруки колективу
Уманського виробничого об'єднання житлово-комунального господарства.

2

Він проти такого рішення суду не заперечував, маючи
надію, що батько усвідомив всю жахливість свого вчинку. З тих самих міркувань він,
позивач, не заявляв і цивільний позов.

Однак своєю подальшою поведінкою
відповідач довів марність його сподівань.

Відповідач побив матір, знущається над нею, користуючись
його, позивача, відсутністю, не пускає в будинок, не дає користуватись
особистими речами. Такими діями відповідач значно посилив негативний вплив
свого злочину і ступінь моральних страждань.

А тому заподіяну йому моральну
шкоду позивач оцінює у 20000
грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 1166-1168
ЦК України просив постановити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його,
позивача, користь 2000
грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 20000
грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Уманського міськрайсуду від 06 грудня 2006 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду в сумі 2000
грн. та у відшкодування моральної шкоди 3000
грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь держави судовий збір в сумі 51
грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення 30 грн.

В апеляційній скарзі на це рішення ОСОБА_1, не погоджуючись з ним в частині
висновків щодо відшкодування моральної шкоди в обсязі 3000 грн., просить з
урахуванням обставин справи його змінити, збільшивши суму моральної шкоди на
його користь до 13320
грн.

Обговоривши матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що постановою Уманського міськрайонного суду від 19 січня 2005 року ОСОБА_2 -
відповідача по справі, було звільнено від
кримінальної відповідальності по факту спричинення своєму сину - позивачу по
справі ОСОБА_1,
середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, з передачею на поруки колективу
Уманського виробничого об'єднання житлово-комунального господарства.

Судом встановлено, що позивач в зв'язку з заподіянням йому тілесних
ушкоджень тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні в Уманській міській
лікарні, з 06.04.05р. по 28.04.05 року, як свідчить довідка на ар.спр. 23; після виписки із стаціонара був значний час під
наглядом лікаря, значні кошти витратив на лікування, посилене харчування, що
підтверджено певними доказами по справі

В Зв'язку з спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_1, спричинена значна моральна шкода. Він відчув фізичний
біль, моральні страждання, змушений був вирішувати питання щодо організації
життя. Моральні страждання посилювались від того, що його батько - велика надія та
опора в сім'ї і мав би опікуватись його здоровим, а став нападником.

Обґрунтованим слід визнати висновок суду про те, що протиправні дії
відповідача в деякій мірі вплинули психологічно на позивача, посилили глибину страждань, тому сума у відшкодування моральної
шкоди визначена судом в обсязі 3000 грн.

Судова палата вважає, що слід погодитися з висновками
суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, вимогам закону.

Підстав для задоволення апеляційної
скарги щодо збільшення розміру моральної шкоди, - не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303;
304; 307; 308 ЦПК України, судова палата,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
Уманського міськрайонного суду від 06
грудня 2006 року,-
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України на протязі двохмісячного строку.

Головуючий                           /підпис/

Судді                                       /підписи/

ВІРНО: суддя апеляційного суду
Черкаської області

А.Ф. Захарова