РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року місяця січня 16 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді
Любобратцевої Н.І. суддів    ДанілаН.М.

Чистякової Т.І. при секретарі Гребеннікової Н.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в М.Сімферополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа - Перовська сільська рада Сімферопольського району про виселення з жилого приміщення без надання
іншого жилого приміщення та за зустрічним
позовомОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Перовської сільської
ради Сімферопольського району про визнання права на
жиле приміщення, усунення перешкод у користуванні квартирою,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сімферопольського районного
суду Автономної Республіки Крим від 04
жовтня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення з
квартириАДРЕСА_1 без надання іншого жилого
приміщення, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2000 року він проживав єдиною
родиною з ОСОБА_2 та її дочкою ОСОБА_3, з 2002 року вони проживали у спірній квартирі, але після того, як ОСОБА_3 у ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину, у нього з ОСОБА_2 почали виникати сварки і вони припинили
сумісне життя. 18 січня 2006 року Перовська сільська рада Сімферопольського району
надала йому службове приміщення, 30 січня 2006 року він отримав ордер на спірну квартиру. Просив зобов'язати відповідачів звільнити
спірну квартиру на підставі ст. 98 ЖК України,
оскільки вважає їх тимчасовими мешканцями.

У липні 2006 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися
до суду зі зустрічним позовом про визнання
права на користування квартирою АДРЕСА_1 та усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, вказуючи на те, що з 2000 року ОСОБА_2 знаходилась у фактичних
шлюбних відношеннях з ОСОБА_1 З 2002 року вони усі разом зі згоди наймача
квартири переїхали на проживання в спірну
квартиру, з квітня 2005 року у квартирі проживає також
дитина ОСОБА_3 - ОСОБА_4. Після того, як ОСОБА_1 отримав службовий ордер на спірне житло, між ними стосунки погіршились, він став
виганяти їх з квартири, стверджуючи, що вони є
тимчасовими мешканцями та не мають на проживання в квартирі жодних прав.

Рішенням Сімферопольського районного суду АР Крим від 04 жовтня

року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено, зустрічні

Позовні
вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено, за ОСОБА_2, ОСОБА_3

та малолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано

право користування квартироюАДРЕСА_1                                                                                                                                                                  Справа № 22-ц-7503/2006р.   Головуючий

в першій інстанції  Сафонов В.В.

Доповідач  ДанілаН.М.

2

, ОСОБА_1 зобов'язано не чинити їм
перешкод у користуванні квартирою.

Не погодившись з вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про
його скасування, посилаючись на те, що рішення суду
ухвалено з порушенням норм матеріального права за неповно з'ясованими обставинами, які мають значення для розгляду справи. Зокрема,
апелянт вважає, що судом першої інстанції не враховано, що спірна квартира є службовим приміщенням, яке було видане саме йому у
зв'язку з трудовими відношеннями, на склад сім'ї з
однією особи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є його членами сім'ї та не набули права на проживання у квартирі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явились,
обговоривши підстави апеляційної скарги, судова колегія вважає за необхідне
її задовольнити.

Як вбачається з матеріалів справи, з
2000 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знаходились у фактичних сімейних
відношеннях, у 2003 році ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 та
її донькою ОСОБА_3 вселились у квартиру АДРЕСА_1, наймачем якої на той час була ОСОБА_5, на правах тимчасових мешканців.

18 січня 2006 року Перовська сільська рада Сімферопольського району надала ОСОБА_1 службове житло, а саме квартируАДРЕСА_1, а
30 січня 2006 року він отримав ордер на
вищевказану квартиру.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив
з доведеності факту тривалого проживання
єдиною родиною ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, в тому числі з 2003 року - у спірній квартирі. На підставі ст.64 ЖК України за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
визнано право на проживання у спірній квартирі.

Але з такими висновками суду першої інстанції
судова колегія не може погодитися.

Судом не враховано, що сторони поселилися у спірну
квартиру на правах тимчасових мешканців та на момент
надання ОСОБА_1. цієї квартири як службової, у зв'язку з трудовими
правовідносинами, сторони припинили спільне проживання.

Пояснення ОСОБА_1 про припинення сімейних відносин
з ОСОБА_2 у 2005 році підтверджується поясненнями в
суді першої інстанції свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та не
спростовуються іншими матеріалами справи.

Згідно зі ст. 98 ЖК України наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною
згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх
користуванні, інших осіб без стягнення плати за
користування приміщення (тимчасових жильців). Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів його сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, в
разі відмовлення -підлягають виселенню в судовому
порядку без надання іншого жилого приміщення.

При таких обставинах, оскільки сімейні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були припинені у 2005 році, а право на проживання у спірній квартирі на правах наймача у ОСОБА_1 виникло у січні 2006 року, судова колегія вважає
обґрунтованими вимоги ОСОБА_1 про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 зі спірної квартири саме як тимчасових мешканців.

3

При цьому, враховуючи недоведеність доводів
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про те, що на момент надання
ОСОБА_1. спірної квартири вони були його членами сім'ї, судова
колегія виходить з того, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 вселилися та продовжують
проживати у спірній квартири на правах тимчасових мешканців, тобто
зі зміною наймача квартири їх правове положення не змінилося.

Виходячи з наведеного, рішення суду відповідно до
ст.309 ч.1 п.3 ЦПК України підлягає скасуванню, з
ухваленням по справі нового рішення.

Керуючись ст.ст. 304 п.1, 307, 309, 313 п.1,314,315,317,319 Цивільного процесуального кодексу України колегія суддів судової
палати з цивільних справ, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сімферопольського районного суду Автономної Республіки
Крим від 04 жовтня 2006 року
задовольнити.

Рішення
Сімферопольського  районного  суду Автономної Республіки Крим від 04 жовтня 2006 року скасувати і постановити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити. Виселити ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4  з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

У задоволені зустрічного позовуОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, Перовської сільської ради Сімферопольського
району про визнання права на жиле приміщення, усунення перешкод у
користуванні квартирою відмовити.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги протягом двох місяців до Верховного Суду
України.