Справа №2-107
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
січня 2007
р.                                                                  АРМЯНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД

АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ

у складі: головуючого                                                     - ШЕСТАКОВСЬКОЇ Л.П.

за участю: секретаря                                                      - ШЕВЧЕНКО С.В.

позивача                                                          - ОСОБА_1

відповідача                                                      - ОСОБА_2

представника
співвідповідача                          - КОТЛЯРЕНКО Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Армянську АР Крим цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 та садового товариства "Зоря" про стягнення матеріальної
та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

8.11.2007 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до голови садового товариства
"Зоря" ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Позивач
в заяві вказала, що у неї в користуванні з 1992 року знаходиться
земельна ділянка НОМЕР_1
по АДРЕСА_1 в садовому товаристві "Зоря " м. Армянська АР Крим площею 0,06 га, в 1999 р. вона цю ділянку приватизувала, а у вересні 2006 р.випадково дізналася, що на її земельній ділянці працюють незнайомі люди.
З'ясовуючи обставини, позивач від голови садового товариства "Зоря"
ОСОБА_2 дізналася, що нібито за несплату нею внесків до садового товариства її
земельну ділянку передали іншому користувачу ОСОБА_3. Після її вимог про повернення назад вилученої у неї земельної ділянки та
після її звернення з цього приводу до прокурора м. Армянска, який порадив за вирішенням земельного спору звернутися до суду, в жовтні 2006 р. відповідач повернув їй спірну земельну ділянку.

Однак позивач стверджує, що своїми неправомірними діями по передачі
належної їй земельної ділянки іншій сторонній особі голова садового товариства
"Зоря" ОСОБА_2 спричинив їй як матеріальну, так і моральну шкоду. Це
виразилося в тому, що після всіх з'ясувань обставин земельного спору з
відповідачем, у неї різко погіршився стан здоров'я і її госпіталізували до
неврологічного відділення Армянської ЦМЛ з діагнозом "остеохондроз".
Позивач стверджує, що вказане захворювання стало результатом стресу та
хвилювань. На придбання ліків вона затратила 351 грн. 11
коп. Крім того, позивач стверджує, що через неправомірні
дії відповідача вона переносила фізичний біль, страждання, сильне хвилювання,
нервувалася та плакала, постійно відчувала негативні емоції, вимушена була
прикладати додаткові зусилля для організаціїї свого життя. Тому спричинену їй
моральну шкоду позивач оцінює в 4500 грн.

ОСОБА_1 просить в позовній заяві стягнути на її користь з ОСОБА_2
матеріальну шкоду в розмірі 351,11 грн. (затрати на
придбання медикаментів, необхідних для відновлення здоров'я), моральну шкоду в
розмірі 4500
грн., понесені судові витрати та витрати на оплату досудової
правової допомоги адвоката в розмірі 100 грн.

В порядку ст. 33
ЦПК України в період підготовки справи до судового
розгляду судом з власної ініціативи було притягнуто до участі у справі в якості
співвідповідача садове товариство "Зоря", хоча позивач наполягала на
тому, що вона ніяких вимог до самого садового товариства не має.

Позивач ОСОБА_1 в суді позов підтримала, наполягає на його задоволенні в
повному обсязі і на стягненні всіх сум саме з ОСОБА_2. Вона стверджує, що є членом СТ "Зоря", з 1992 р. користується земельною ділянкою НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 в СТ   "Зоря"
м. Армянська. З 1999
р. вказана земельна ділянка належить їй на праві приватної
власності, що підтверджується довідкою, виданою їй у віділі земельних ресурсів
м. Армянська на підставі рішення виконкому Армянської міської ради НОМЕР_2 від 30.07.1999
р. Позивач вказала на те, що на протязі 6-ти років (2001 - 2006 р.) її ділянка відрізана від поливної води, тому вона за полив садовому
товариству і не сплачує ніяких коштів. За цей період вона вирощуванням овочів
не займалася, на ділянці росли лише фруктові дерева та по два кущі винограду і
аґрусу. Позивачка також пояснила в суді, що вона сама особисто на вказаній
земельній ділянці в останні роки не працює через стан свого здоров'я: в 2000 році при обстеженні у алерголога підтверджено наявність у неї алергії на
ряд рослин, потім нею перенесено мікроінсульт, мається захворювання
остеохондрозом та інше. Але вона періодично для догляду за земельною ділянкою
звертається за допомогою до інших осіб, таких як свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Таким чином вона ділянку утримує в належному стані.
Позивач вважає, що саме голова СТ "Зоря" ОСОБА_2 грубо порушив її
право приватної власності на земельну ділянку, безпідставно вилучив землю з її
володіння та протиправно передав землю іншій особі, що призвело до захворювання
позивачки, її госпіталізації та матеріальних витрат на лікування, призвело до
фізичного болю та моральних страждань. Позивач, крім того, підтвердила в суді,
що 2.10.2006
р. відповідачем їй було повернуто спірну земельну ділянку
та вона знову була прийнята в члени садового товариства, бо сплатила
нарахований борг з членських внесків за останні роки в розмірі 107 грн. 25.09.2006
р. вона вже замовила у приватному підприємстві
"Геозір" технічну документацію для виготовлення Державного акту на
право власності на спірну земельну ділянку. У вересні -жовтні 2006 р. землевпорядниками їй були встановлені межі земельної ділянки. Наразі
Державний акт ще не виготовлено і тому вона його ще не отримала.

Відповідач ОСОБА_2 та представник співвідповідача Котляренко Л.І. позов не визнали, вважають дії садового товариства "Зоря" та
його голови правомірними та такими, що відповідають діючому Статуту садового
товариства, наполягають на тому, що вони не спричиняли позивачу ні матеріальної,
ні моральнорї шкоди, а також на тому, що захворювання позивача в жовтні 2006 р. та її лікування не знаходяться в причинно-наслідковому зв'язку з
земельними правовідносинами та земельним спором, тим більше в
причинно-наслідковому зв'язку з їх діями. Вони також стверджують, що спірна
земельна ділянка належить садовому товариству "Зоря" з 1995 року на праві постійного користування землею на підставі Державного акту, а
позивач же тільки зараз стала оформляти своє право приватної власності на спірну
земельну ділянку, до цього на протязі шести років вона не сплачувала членських
внесків садовому товариству, не доглядала та належно не утримувала земельну
ділянку, не оформляла її у свою власність і не повідомляла садове товариства
"Зоря" про свої дії щодо землі, не запитувала його згоди на це, як у
первісного та законного землекористувача. Відповідач та представник
співвідповідача просять суд в позові відмовити.

Вислухавши сторони, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, спеціаліста в галузі землекористування - виконуючого обов'язки Армянського міського відділу земельних ресурсів Майсак C.M., дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку про те, що позов не обгрунтований, безпідставний та його
належить залишити без задоволення.

В суді встановлено, що в 1994 році в м. Армянську
було створено садове товариство "Зоря"- добровільне об'єднання
громадян, які проживають в м. Армянську. Статут СТ "Зоря" був
прийнятий на загальних зборах членів товариства 13.03.1994 р. та зареєстрований рішенням НОМЕР_3 виконкому міської Ради народних депутатів м. Армянська від 25.03.1994 р. У Статуті вказано, що садове товариство "Зоря" є складовою частиною
системи кооперації, а його економічні, організаційні та правові засади
діяльності визначаються Законом про кооперацію Республіки Крим.. Здійснює СТ
"Зоря" свою діяльність на земельній ділянці, наданій в безстрокове
користування з кількістю ділянок 1900 різного розміру.
Основним завданням садового товариства є організація колективного саду і
використання його членами виділених земельних ділянок для вирощування фруктів,
ягід, овочів та іншої сільськогосподарської продукції.

В суді також встановлено, що землекористувачу садовому товариству
"Зоря" відповідно до рішення Красноперекопської районної Ради
народних депутатів від 29.07.1994
року НОМЕР_4 було надано у постійне
користування для колективних садів 176,23 га землі в межах згідно з планом землекористування, про що 15.02.1995 р. йому видано відповідний Державний акт, зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право постійного користування землею за НОМЕР_5. На момент виникнення земельного спору між сторонами та на момент розгляду
цього спору в суді ні межі постійного землекористування садового товариства
"Зоря", ні його площа не змінювалися, землекористування на вказаній
площі та у вказаних межах   у визначеному
законом
порядку не припинялося. Головою садового товариства "Зоря" з 07.05.2005 р. обрано ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_1 була членом
садового товариства "Зоря" ( з якого саме часу - сторони точно
вказати не змогли). Сама позивач стверджує, що з 1992 року. В користуванні позивача знаходилась земельна ділянка НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 в СТ "Зоря", площею 0,06 га. Підставою для такого землекористування позивача була книжка члена
садового товариства "Зоря", що не передбачено ні Статутом цього
товариства, ні Земельним Кодексом України, (як в попередній редакції, так і в
діючій). На підставі заяви позивача 30.07.1999 р. виконкомом Армянської міської ради було прийнято рішення НОМЕР_2 про передачу їй у приватну власність вказаної земельної ділянки. Після
винесення цього рішення ОСОБА_1 ніяких дій для оформлення правовстановлюючих
документів на цю земельну ділянку не вчиняла, але на протязі останніх 6-ти років
(2001 -
2006 p.p.) членських внесків, як
член СТ "Зоря", вона не вносила, хоча такий обов'язок передбачено
пунктом "є" ст. 15 Статуту. Заяви про
добровільний вихід із складу членів садового товариста "Зоря" ОСОБА_1
також не подавала.

З пояснень відповідача ОСОБА_2, представника СТ "Зоря" Котляренко Л.І.,
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 витікає, що ОСОБА_1 у
вказаний період за своєю земельною ділянкою не доглядала, і не обробляла грунт,
що призвело до заростання ділянки бур'янами. Саме тому рішенням конференції
садового товариства "Зоря" від 7.05.2006 р. ОСОБА_1 було виключено із членів садового товариства на підставі пунктів
"г" і "д" ст. 16 Статуту за
несплату позивачем членських внесків та за відсутність постійного догляду за
земельною ділянкою (неосвоєння).

На підставі п.17 Статуту СТ "Зоря" земельну ділянку НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 в цьому товаристві, вилучену таким чином з користування
ОСОБА_1, було головою СТ "Зоря" ОСОБА_2 у серпні 2006 р. передано у користування новому члену товариства ОСОБА_3

Допитаний у суді в якості свідка ОСОБА_3 підтвердив, що в кінці серпня 2006 р. він був
прийнятий в члени СТ "Зоря" та 20.08.2006 р. отримав книжку члена цього садового товариства, попередньо сплативши
необхідні вступні внески. Після цього йому було виділено земельну ділянку НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, на якій росли декілька дерев та був високий бур'ян. Ділянка
була не копаною не менше 3-х
років. Він вирвав та спалив весь бур'ян, перекопав
частину ділянки, а його дружина висадила полуницю. Потім до нього додому
прийшла позивач і сказала йому, що він зайняв її ділянку. Після того він більше
на вказану ділянку не ходив, а в садовому товаристві "Зоря" йому
виділили іншу ділянку та тій же вулиці.

Свідок ОСОБА_4 підтвердив в суді, що він неодноразово на прохання ОСОБА_1
виконував обрізку фруктових дерев та винограду на її садовій ділянці в СТ
"Зоря", востаннє це було весною 2004 року.

Свідок ОСОБА_5 підтвердив, що на прохання позивачки обкопував їй дерева восени та надавав
їй в користування свої крючки для нагинання гілок дерев при збиранні врожаю.

Свідок ОСОБА_6, завідувач неврологічним відділенням Армянської ЦМЛ показала
в суді, що ОСОБА_1 знаходилася на лікуванні у її відділенні з 2 по 21
жовтня 2006 р. в зв'язку з
остеохондрозом, але зробити висновок про те, що її захворювання знаходяться в
причинно-наслідковому зв'язку з діями голови садового товариства
"Зоря" по вилученню та передачі земельної ділянки іншій особі, може
зробити лише спеціальна судово-медична експертиза, яка знаходиться в м.
Сімферополі. Вона сама таких висновків зробити не може, бо не має для цього
спеціальних знань.

Свідок ОСОБА_7, начальник Армянського міського управління юстиції, показав
в суді, що ОСОБА_1 зверталася до нього у вересні 2006 р. з питання незаконного вилучення в неї приватизованої земельної ділянки в
СТ "Зоря" і він з цього приводу телефонував відповідачу і говорив
йому, що такі його дії є протиправними. ОСОБА_7 вказав, що в діях ОСОБА_2
вбачає ознаки самоуправства.

З усного та письмового роз'яснення спеціаліста з земельних питань Майсак C.M., залученого до участі в справі за ініціативою суду в порядку ст. 54 ЦПК, витікає, що в діях садового товариства "Зоря" та його голови
ОСОБА_2 будь-яких неправомірних дій він не вбачає. При цьому спеціаліст звертає
увагу на наступне. -
Право власності чи право постійного користування
земельною ділянкою підтверджується Державними актами. З моменту винесення
виконкомом Армянської міської ради рішення НОМЕР_2 від 30.07.1999
р. про приватизацію земельної ділянки НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 в СТ "Зоря", ОСОБА_1 не вчинено ніяких дій для того,
щоб такий Державний акт вона отримала у визначеному законом порядку. Ініціатива
ж у виготовленні та отриманні таких документів повинна була виходити від
позивача.

З огляду на все вище викладене суд дійшов висновку про те, що садове
товаристиво "Зоря" та його голова ОСОБА_2 діяли в межах діючого
Статуту СТ "Зоря" та в межах самостійних прав, наданих ст. 95 ЗК України землекористувачу, який з 1995 року має
Державний акт на право постійного користування землею, та в якого ніхто не запитував
згоди на зміну меж та площі його землекористування, ніхто не повідомляв про
такі зміни, якщо вони відбулися в законному порядку. Садове товариство
"Зоря" до цього часу права постійного користування земельною ділянкою
НОМЕР_1
на АДРЕСА_1 на підставах, передбачених ст. 141 ЗК України, ніхто не позбавляв.

При ухваленні рішення по справі суд, крім того, приймає до уваги ту
обставину, що право користування ОСОБА_1 спірною земельною ділянкою добровільно
було відновлено відповідачем та співвідповідачем ще 2.10.2006 р. (що підтвердила в суді і позивач), тобто більш ніж за місяць до
звернення позивача до суду з цим позовом .

При з'ясуванні судом у позивача її намірів відносно заявления клопотаня про призначення судово-медичної експертизи для встановлення причинно-наслідкового
зв'язку між діями відповідача та погіршенням її здоров'я, ОСОБА_1 заявила, що
такого клопотання вона заявляти не буде, оскільки вказані висновки експертизи
не потрібні, бо в матеріалах справи і так достатньо доказів про стан її
здоров'я.

Для настання деліктної відповідальності, про яку просить позивач, необхідна
наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна
поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною
поведінкою заподіювача; г) вина заподіювача шкоди. Наявність вказаних підстав
необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди.

Протиправна поведінка в цивільних правовідносинах означає порушення особою
вимог правової норми, що полягає в здійсненні заборонених дій або в утриманні
від здійсненні наказів правової норми діяти певни м чином ( бездіяльність). Звинувачуючи відповідача у неправомірних діях, позивач не
вказала ні в позові, ні при розгляді справи в суді, які ж конкретно вимоги якої
конкретної правової норми порушені головою садового товариства ОСОБА_2, щоб суд
міг обгрунтовано оцінити характер його дій через призму тієї норми права.

Ст. 60
ЦПК України вказує на те, що кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може
грунтуватися на припущеннях.

Позивач, наполягаючи на задоволенні свого позову, не довела в суді з
посиланням на докази протиправності дій відповідача, та причинного зв'язку між
його діями та її здоров'ям. Позивач також не довела і розміру матеріальної
шкоди, оскільки копії касових чеків з різних аптек не вказують на те, які саме
ліки чи медикаменти були придбані нею, та чи були вони призначені лікарем в
зв'язку з проходженням курсу лікування.

За вказаних обставин у суду немає підстав для задоволення
позову.

В зв'язку з недоплатою позивачем судового збору в частині не майнових вимог
(стягнення моральної шкоди), то при ухваленні рішення по справі з неї належить
додатково стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 8 грн. 50
коп.

Керуючись ст. ст. 10-11,
54, 57-60, 62-64, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
ст.ст. 22,
35, 95, 125, 126, 152 ЗК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та садового товариства "Зоря" про
стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без задоволення.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженки
с. Підлісне Літинського району Вінницької області, мешканки
АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_6, яка працює в ЗАО
"Кримський титан", недоплачений судовий збір в
розмірі 8
грн. 50 коп. в частині позову
немайнового характеру.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР
Крим через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.