УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року січня
місяця 15 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого, судді
Яковенко Л.Г.

Суддів:   Кузнєцової О.О., Куриленка О.С. з участю
секретаря   Галіч Ю.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Державної
виконавчої служби Залізничного району М.Сімферополя на дії державного виконавця
Дорошенка Вадима Вячеславовича

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду міста Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 26 січня 2006 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Залізничного районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 26 січня 2006 року у заяві ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби Залізничного району м.Сімферополя на дії державного
виконавця Дорошенка В.В. відмовлено.

Роз'яснено
заявниці, що вона згідно ст.86 Закону України „Про виконавче провадження"
має право звернутися з позовом про стягнення матеріального та моральної шкоди
до юридичної особи, в випадку невиконання рішення за провиною цієї юридичної
особи.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить вказану ухвалу скасувати. Вважає, що висновки суду не
відповідають дійсним обставинам справи, ухвала являється незаконною та
необгрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за
таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася у відділ державної виконавчої
служби Залізничного районного управління юстиції м.Сімферополя із заявою про примусове виконання вироку
Залізничного районного суду від 15 червня 2004 року у відношенні ОСОБА_2
про стягнення 1039,63 грн. У рахунок відшкодування матеріального збитку й 10000
гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди. 15.07.2004 року державним
виконавцем Дорошенко В.В. відкрито виконавче провадження про стягнення з
ОСОБА_2

Справа № 22- ц-46/2007 р.                          Головуючий

в першій інстанції Якушева Т.В.

Доповідач        Яковенко Л.Г.

2

на користь ОСОБА_3 і на користь
Республіканської клінічної дитячої лікарні коштів.

Як вбачається із матеріалів справи, державним виконавцем були вжиті
достатні заходи для виконання рішення суду, а саме, були зроблені запити в CM БРТІ, МРЄО ДАІ, ощадний банк на предмет наявності майна у
боржника ОСОБА_2 Судом встановлено, що боржник неодноразово змінював місце
проживання.

Зазначене
свідчить про те, що державний виконавець не мав можливості у термін
шестимісячного строку виконати рішення суду, що встановлено ст..25 Закону
України „Про виконавче провадження".

Колегія суддів
також погоджується з висновком суду про відсутність провини державного
виконавця в тому, що перекази з пенсійного фонду на користь заявниці йшли як аліментні платежі. В розпорядженні за №
НОМЕР_1 на ім'я Пенсійного фонду Залізничного району м.Сімферополя про
стягнення с ОСОБА_2
на користь заявниці суми в розмірі 11039, 63 грн. Не вказано, що ця сума
повинна стягуватися як аліментні платежі.

Суд вірно
зазначив, що згідно статті 86 Закону України „Про виконавче провадження" стягувач має право звертатися з
позовом до юридичної особи, яка зобов'язана проводити стягнення грошових
коштів з боржника у разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи.

Ухвала суду
являється законною та обгрунтованою, підстав для її скасування не вбачається.

Виходячи з
наведеного та керуючись статтями 303, 307, 312, 314, 315 Цивільного процесуального кодексу України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Ухвалу Залізничного
районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 26 січня 2006
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду /набирає законної сили з моменту її

проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду
касаційної інстанції

протягом двох
місяців.