Справа  №  2-141/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17  січня  2007
року                                                Золотоніський  міськрайонний
суд,

Черкаської  області

в  складі  головуючого
судді                                  Орла  С.І.

при  секретарі                                                           Біліченко  СВ.

позивача:                                                                  ОСОБА_1

відповідача:                                                              ОСОБА_2.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Золотоноша справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2  про  стягнення
суми  боргу  згідно
договору  позики,   -

ВСТАНОВИВ: Позивач  -
ОСОБА_1.   звернувся  в  суд  з
позовом  до  відповідачки -  ОСОБА_2.
про  стягнення  суми
боргу  згідно  договору
позики.

Свої позовні
вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 січня 2006 року між сторонами був
укладений договір позики, про що була складена розписка, відповідно до якої
відповідач отримав у нього 3200 грн. та зобов'язувалася повернути їх до 01
лютого 2006 року. Але відповідачем було порушено угоду та. кошти у встановлений
строк не повернуті. Тому просив стягнути з відповідача суму боргу в врахуванням
3% річних -3232  грн.

Позивач в
судовому засіданні на позовних наполягав повністю та пояснив суду, що він
особисто відповідачці не давав в позику гроші і розписку від неї не отримував.
Гроші він передав своєму знайомому ОСОБА_3,
який в нього позичав гроші два рази в 2005 році 2000 грн. та 1200 грн. яко би для
відповідачки. Відповідачка в нього в позику коштів не брала. Розписку про
позику в нього коштів відповідачкою
йому  передав  ОСОБА_3   в  2006  році.

Відповідачка
позовні вимоги не визнала та пояснила суду, що позики коштів у позивача ніколи
не робила, гроші від позивача не отримувала, а розписку вона написала на
прохання свого співмешканця ОСОБА_3.,
як зразок в 2006 році і нікому її не передавала. Просила суд  відмовити
в  позові.

Суд, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до  задоволення
з  наступних  підстав:

З показів свідка
ОСОБА_3., вбачається, що він
отримував від позивача в 2005 році кошти в сумі 2000 грн. ,а потім 1200 грн.
Особисто відповідачка кошти в позивача не брала, і не просила позивача в борг
грошей, а розписку він попросив її написати в 2006 році.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України - договором є домовленість двох або більше
сторін, спрямованих на встановлення, зміни,
припинення  цивільних  правовідносин
та  обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст. 104 6 ЦК України - за договором
позики одна строна(позикодавець)передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші речі, визанчені родовими ознаками, а
позичалник зобовязується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів
(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду  та
такої  ж  якості.

2

Згідно ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач в
судовому засіданні не довів факту укладення договору позики  з
відповідачкою  та  передачі
їй  коштів  в
сумі  3200  грн.

Таким чином між
позивачем та відповідачкою фактично не був укладений договір позики, оскільки
відповідно до загальних положень договору, договір укладається між двома
стронами , але фактично відповідачка не укладала договір позики, так як не
отримувала гроші від позивача та не підписувала будь-яких документів, які б
свідчили про укладення договору,тому суд відмовляє позивачу в задоволенні
позову.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,212,213,215 ЦПК України та ст.ст. 626,1046  ЦК  України,
суд,   -

ВИРІШИВ:

В      позові      ОСОБА_1      до
ОСОБА_2   про     стягнення     суми
боргу    згідно     договору
позики відмовити.

Рішення може
бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Черкаської області через
Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі
апеляційної скарги протягом двадцяти
днів  після  попереднього
подання  заяви.