УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року січня місяця 23 дня колегія судців судової палати у цивільних
справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді   Любобратцевої Н.І.

суддів   Чистякової Т.І.

Даніла Н.М.

при секретарі                Гребеннікової Н.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Молодіжненської селищної ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання ордеру
частково недійсним, визнання рішення виконкому про затвердження списків про надання
житла частково недійсним та виключення її із списку про надання житла та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Молодіжненської селищної ради про
визнання права на житлове приміщення та витребування ордеру на жиле приміщення,
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Сімферопольського районного суду
Автономної Республіки Крим від 30 січня 2006 року, та приєднавшегося до неї
ОСОБА_2,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2005 року ОСОБА_1 звернулася
до суду із позовом до Молодіжненської селищної ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання ордеру частково недійсним, визнання рішення виконкому про затвердження
списків про надання житла частково недійсним та виключення її із списку про
надання житла. Вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 є її батьком, йому на сім'ю з
чотирьох осіб виділена трьохкімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Проте вона, як повнолітня, має
самостійне право на отримання житла, але її без згоди включили до списку на
отримання житла як члена родини ОСОБА_2.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до
Молодіжненської селищної ради про визнання за ними права на квартиру АДРЕСА_1 та просили зобов'язати селищну раду
видати їм ордер на цю квартиру, обґрунтовуючи вимоги тим, що їм дійсно виділена
квартира за вказаним адресом, але селищна рада відмовляється видати їм ордер.
Позивачі вважають, що вказана відмова є незаконною, оскільки вони звільнили
квартиру, яку раніше займала їх сім'я, не дала своєї згоди на вселення в нову
квартиру та виселення зі старої квартири лише їх повнолітня донька ОСОБА_1

Рішенням Сімферопольського районного суду АР Крим від 30
січня 2006

року позовні вимоги ОСОБА_1 до
Молодіжненської селищної ради, ОСОБА_2,

ОСОБА_3  про  визнання  ордеру
частково  недійсним,  визнання
рішення

виконкому
про затвердження списків про надання житла частково недійсним та

виключення її із списку про надання житла задоволено частково. Визнано

Справа № 22-ц- 541/2007р.                  Головуючий в першій інстанції
Шофаренко Ю.Ф.

Доповідач  Даніла Н.М.

2

частково недійсним рішення Молодіжненської селищної ради
від НОМЕР_1 про надання квартири службовцям гарнізону. ОСОБА_1 виключено зі
списку на отримання квартири АДРЕСА_1. У позові про визнання ордеру на квартиру
АДРЕСА_1 частково недійсним та виключення з ордеру ОСОБА_1 відмовлено. У
зустрічному позові ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Молодіжненської селищної ради про
визнання за ними права на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та про
зобов'язання видати їм ордер на цю квартиру відмовлено.

Не погодившись з
вказаним рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, до якої приєднався
ОСОБА_2. В апеляційній скарзі ставить питання про скасування рішення суду, просить ухвалити нове рішення, яким
задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що
рішення суду ухвалено за неповно з'ясованим обставинам, які мають значення для
розгляду справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що в надану квартиру вселилися ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх
неповнолітній син, ОСОБА_1 не дала своєї згоди на вселення до квартири, таким
чином, їм повинні були надати ордер на склад родини з трьох осіб.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її
представника, обговоривши підстави апеляційної скарги, судова колегія вважає за
необхідне її відхилити.

Згідно з
правилами статті 303 ЦПК України, при розгляді справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Апелянтом оскаржується рішення суду в частині відмови в
позові.

Відмовляючи в
позові про визнання ордеру на квартиру АДРЕСА_1 недійсним, виключення ОСОБА_1
із ордеру, про визнання права за ОСОБА_2, ОСОБА_3 на вищевказану квартиру та
витребування ордера на житлове приміщення, суд першої інстанції виходив з того,
що відсутність згоди члена сім'ї з урахуванням якого надане житло, на
звільнення займаної квартири є перешкодою для видачі ордеру і може бути
підставою для перегляду рішення про надання квартири.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів.

Як вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_2 на склад сім'ї з чотирьох осіб надана трикімнатна
квартира, загальною площею 42,2 кв.м., АДРЕСА_1. При наданні квартири
враховувалась встановлена Постановою виконкому Кримського обласної ради
народних депутатів та президії Кримського облсовпрофу від 18 грудня 1984 року №
582 норма забезпеченості житлом у розмірі 7,5 кв.м, на особу та наявність у
сім'ї ОСОБА_2 двох різностатевих дітей.

Вищевказана
квартира надана ОСОБА_2 на підставі протоколу житлової комісії військової
частини А 3674 від 26 січня 2005 року та рішення житлової комісії
Сімферопольського гарнізону від 17 лютого 2005 року, затверджених рішенням
виконкому Молодіжненської селищної ради Сімферопольського району від
НОМЕР_1(а.с. 11,12). До надання квартири ОСОБА_2 не звертався з питанням щодо
зміни кількості членів родини, які разом з ним бажають стати в чергу на
отримання житла у військовій частині А 3674.

Зі списку громадян, яким надається
житлова площа у будинку АДРЕСА_1 вбачається, що спірна квартира надається при
умові здачі квартири АДРЕСА_2 (а.с.28-30).

3

Згідно з п. 65 Правил обліку
громадян, які потребують поліпшення житлових
умов та надання їм жилих приміщень в Україні, рішення про надання жилого
приміщення може бути переглянуто до видачі ордеру, якщо будуть виявлені
обставини, які не були раніше відомі і могли вплинути на вказане рішення.

Про зміну складу
сім'ї на момент надання спірної квартири ні житловій комісії військової частини
А 3674, ні житловій комісії Сімферопольського гарнізону, ні виконкому
Молодіжненської селищної ради Сімферопольського району відомо не було, ордер на спірну квартиру взагалі не видавався,
тому суд першої інстанції правильно відмовив в задоволенні вимог про
визнання ордеру на квартиру та виключення з
ордеру на жиле приміщення ОСОБА_1.

Доводи апелянта
про те, що оскільки відповідно до ст. 47 ЖК України норма житлового приміщення
на Україні встановлена в розмірі 13,65 кв.м, на одну особу, вона, її чоловік та
син мають право на отримання спірної трикімнатною квартири, судова колегія
вважає не заснованими на законі, оскільки
згідно зі ст. 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянину в межах
норми жилої площі, але не менш розміру, який визначається Радою Міністрів
України та Укрсовпрофом, тобто - 7,5 кв.м., при цьому норма жилої площі -13,65
кв.м, на особу є максимальним, а не обов'язковим розміром для надання жилого
приміщення.

Інші доводи
апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не містять
правових підстав для скасування рішення.

Виходячи із
встановленого, суд об'єктивно підійшов до вирішення спору, ухвалив правильне,
законне рішення. Підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.
304 п.1, 307, 308, 313 п.1, 314, 315, 317, 319 Цивільного процесуального
кодексу України, колегія судців судової палати у цивільних справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 та приєднавшегося до неї ОСОБА_2 на рішення Сімферопольського
районного суду від 30 січня 2006 року відхилити.

Рішення Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 30
січня 2006 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох місяців.