Справа
№2-1258
Справа
№2-129
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 лютого 2007 року
Новоазовський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді
Кацаренко 1.0.

при секретарі
Пічморзі О.В.

за участю позивача
ОСОБА_1,

відповідача                                                                 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Новоазовську

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

встановив:

Позивачка 15.11.2006
року звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, відзначаючи,
що вона зі своїм чоловіком -
відповідачем по справі -перебуває
в первинному зареєстрованому шлюбі з 21.10.1995
року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, на утримання якої
відповідач за рішенням суду з 2005 року сплачує аліменти.

В позовній заяві ОСОБА_1 просила розірвати шлюб між нею і
відповідачем, оскільки фактично з лютого 2004
року вони однією сім'єю не живуть, спільного господарства не мають. Дочка
мешкає разом з нею. Оскільки примирення між нею і відповідачем неможливе,
просила шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги,
пояснивши при цьому, що шлюбні відносини вона і відповідач як подружжя дійсно
не підтримують з 07 лютого 2004 року через те,
що в цей день відповідач посварився сильно з нею і пішов, нічого не пояснивши.
На другий день він приїхав, зібрав свої речі і так само без пояснень поїхав
жити до своєї матері. За три роки, поки вони разом не живуть, він дуже рідко
провідує дитину, між нею, позивачкою, і відповідачем з 2004 року нема ніяких
подружніх стосунків. Спору щодо мешкання дитини і майнового спору між ними
нема.

В судовому засіданні відповідач позов ОСОБА_1 до нього
про розірвання шлюбу не визнав. Не заперечує, що дійсно подружніх стосунків між
ним і позивачкою нема з лютого 2004
року. Проте, він впевнений, що позивачка знає, чому він покинув сім'ю в 2004 році. Причиною
цьому стала подружня невірність його дружини в той час, коли він півроку був
затриманий в Росії за

незаконне заняття рибним промислом. Цей факт дружина
категорично не визнавала, проте він впевнений в цьому.

Заслухавши в судовому засіданні сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. 112 Сімейного
кодексу України, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 21.10.1995
року (а.с.5), від
шлюбу мають неповнолітню дочку (а.с.6).    .

З матеріалів справи вбачається, що в сім'ї склалися
ненормальні стосунки, сторони фактично спільно не мешкають більше трьох років,
шлюбні відносини не підтримують. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає і на
примирення не згодна. Спору щодо мешкання дитини і майнового характеру між
сторонами нема.

Суд відзначає, що у зв'язку з невизнанням позову
відповідачем суд вживав заходів щодо збереження сім'ї, для чого ухвалою від 19.12.2006 року (а.с11)
надавав подружжю Васильєвих строк для примирення терміном 2 місяці з тим, щоб
надати їм можливість ще раз обміркувати доцільність розірвання шлюбу і
перевірити свої почуття одне до одного. Проте, як вбачається з пояснень сторін
в судовому засіданні, нічого в їхніх стосунках за два місяці не змінилося.

На підставі викладеного суд вважає, що позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню, оскільки, на думку суду, сім'я розпалася остаточно і
подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам
кожного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення.

Витрати, пов'язані з розірванням шлюбу в органах
реєстрації актів цивільного стану, суд вважає за необхідне покласти на
відповідача, звільнивши від їх сплати позивачку, оскільки позивачка сплатила
судовий збір і витрати з інформаційного забезпечення при подачі позовної заяви.
При цьому суд вважає, що з відповідача не слід стягувати понесені позивачкою
судові витрати, яких вона завдалася при подачі позовної заяви, оскільки, на
думку суду, обидві сторони винні в тому, що сім'я розпалася.

Керуючись ст. ст.60,61,209,213-215 ЦПК України, ст.ст.109,110,112
Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований 21 жовтня 1995
року Новоазовським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької
області, актовий запис НОМЕР_1,
між ОСОБА_1, і ОСОБА_2 -розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 держмито на користь держави при
реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану у розмірі
17 (сімнадцять)
грн. 00 коп,
звільнивши від його сплати ОСОБА_1.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд
Донецької області протягом 20
днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження рішення, яка подається
протягом 10 днів з
дня проголошення рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку на
подачу заяви про апеляційне оскарження рішення, якщо заяву не було подано.