Справа № 2-72/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16.01.2007р.                                                                                                м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Валовій Л.В., за участю
представників ОСОБА_11., ОСОБА_10, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, розглянув у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_1, треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про розірвання договору
купівлі-продажу, стягнення матеріальних збитків та зустрічному позову ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_1 у інтересах неповнолітнього ОСОБА_6, третя особа у інтересах
неповнолітнього ОСОБА_6 Орган опіки та піклування Комунарської районної
адміністрації м. Запоріжжя до ОСОБА_3, ОСОБА_2, Комунарської районної
адміністрації, треті особи: КП «ВРЄЖО-5»
Комунарського району м. Запоріжжя, приватні нотаріуси Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про визнання доручень, розпорядження голови Коммунарської районної
адміністрації про приватизацію житла, Свідоцтва про право власності на житло,
договору купівлі-продажу недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2.
у листопаді 1998 року
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_1 про виселення із квартири АДРЕСА_1.

У серпні 1999 року позивач ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом, у якому
позовні вимоги доповнив, звертаючись з вищезазначеним позовом також до
відповідача ОСОБА_5., про усунення перешкод
у користуванні належною йому на праві власності квартири за
вищезазначеною адресою шляхом виселення із якої відповідачів ОСОБА_3 з членами
її сім"ї, ОСОБА_1, ОСОБА_5.

У липні 2006 року ОСОБА_2. позовні вимоги змінив, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_1,
приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4.
про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення матеріальних збитків та
моральної шкоди.

Ухвалою суду позовні вимоги стосовно стягнення моральної шкоди через
несплату позивачем судового сбору
залишені без розгляду.

У листопаді 2006
року ОСОБА_2
з вищезазначеним позовом про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення
матеріальних збитків та моральної шкоди звернувся також до відповідача ОСОБА_9. У позові вказав, що між ним та ОСОБА_3.,
яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_9. 23.09.1998 року було укладено
договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідченого приватним
нотаріусом ОСОБА_4. За вини відповідача ОСОБА_3, він не міг реалізувати право
користування належною йому вищезазначеною квартирою та змушений був звернутися
до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Під час розгляду справи позивачу стало відомо, що
приватизація спірної квартири проведена
з порушенням норм діючого законодавства. Згідно з умовами договору купівлі-продажу
відповідач ОСОБА_3. була зобов*язана передати йому   спірну квартиру у  строк до 23.10.1998 року.
Вищезазначене зобов'язання відповідачкою не виконано, спірна квартира у його
користування та розпорядження до цього часу не надана, умови виконання договору купівлі-продажу втратили для нього інтерес,
внаслідок чого позивач відмовляється від прийняття виконання та вимагає
відшкодування шкоди, а саме сплачених за договором купівлі-продажу квартири
коштів 13 725 грн.,
суму інфляції за прострочку виконання зобов*язання
-19 424, 72 грн., суму трьох процентів річних
за час прострочки виконання зобов*язання -3
173,29 грн., а всього матеріальних збитків на суму 36323,01 грн.

Також указує, що винними діями відповідача ОСОБА_3, яка припустилася обману
при укладенні договору купівлі-продажу квартири, йому спричинені моральні страждання, які він оцінює у 20 000 гривен. Просить суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь
також моральну шкоду у розмірі 20
000 гривен.

Ухвалою суду позовні вимоги стосовно стягнення моральної шкоди через
несплату позивачем судового сбору
залишені без розгляду.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_10 та ОСОБА_11 позовні
вимоги підтримали у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним
у позовній заяві, просять задовольнити позов.

У вересні 1999 року
ОСОБА_1, ОСОБА_5, Орган опіки та піклування Комунарської
районної адміністрації м. Запоріжжя в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1
звернулися з зустрічним позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_2, Комунарської районної адміністрації
м. Запоріжжя, треті особи: приватні нотаріуси ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8. про визнання
доручень, розпорядження про приватизацію, Свідоцтва про право власності на
квартиру, договору купівлі-продажу недійсними.

У зустрічному позові вказали, що приватизація
спірної квартири відбулася всупереч вимогам діючого законодавства, а саме: при
оформленні приватизації квартири ОСОБА_3. були використані підроблені
довідка ЖЄУ про те, що у квартирі зареєстровані та проживають дві особи - ОСОБА_3. та ОСОБА_1, у той час, як у спірній
квартирі зареєстровані та проживають чотири особи - ОСОБА_5, та неповнолітній
син ОСОБА_3 - ОСОБА_6, 1992 року народження, а також два доручення, а
саме: доручення від 26.08.1998 року від імені ОСОБА_1 на ім*я ОСОБА_3 на
приватизацію квартири, яке посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_7 (реєстр
НОМЕР_1) та доручення від 19.09.1998 року (реєстр НОМЕР_2) від імені ОСОБА_1 на
ім*я ОСОБА_3, яке посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_8 на продаж квартири є
недійсними, оскільки таких доручень ОСОБА_1 не видавала, до вищезазначених
нотаріусів не зверталася, доручення не підписувала, оскільки приватизовувати та продавати квартиру не
збиралася. Оскільки вищезазначені доручення є недійсними то і договір
купівлі-продажу спірної квартири міжОСОБА_2 та ОСОБА_3. від 23.09.1998 року, посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_12 є недійсним. Просять суд задовольнити зустрічний позов.

У судовому засіданні позивач по зустрічному позову
ОСОБА_1, яка діє у особистих інтересах та інтересах неповнолітнього онука
ОСОБА_6, зустрічні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надав суду
пояснення, аналогічні викладеним у
зустрічній позовній заяві, додатково пояснила, що на час отримання ОСОБА_3. у
паспортиски ЖЄУ довідки про склад сім*ї, у квартирі також проживали і
проживають по теперішній час її чоловік ОСОБА_5, та неповнолітній онук,
які згоди на приватизацію квартири не давали, на цей час вона та ОСОБА_5 також
не бажають приватизувати та продавати
спірну квартиру. Просить задовольнити зустрічний позов, а у позові ОСОБА_2 до
неї про розірвання договору купівлі-продажу та стягненні матеріальних збитків -відмовити.

Позивач по зустрічному позову ОСОБА_5 у судове засідання
не з*явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому
законом порядку, надав суду заяву, у якій
вказує що з*явитися до суду не має можливості у зв*язку з тим, що знаходиться на
заробітках у Росії, просить суд розглянути справу у його відсутності,
задовольнити зустрічний позов, на підставі чого, суд, керуючись ст. 169 ЦПК України,
вважає можливим

розглянути
справу у відсутності позивача за зустрічним позовом ОСОБА_5, на підставі
наявних матеріалів справи.

Третя особа -
представник органу опіки та піклування Комунарської районної державної
адміністрацій зустрічні позовні вимоги стосовно визнання Розпорядження про приватизацію та Свідоцтва про право власності на
житло у порядку приватизації підтримала, надала суду пояснення,
аналогічні, викладеним у зустрічному позові, вважає, що при приватизації
квартири були порушені права та законні інтереси неповнолітнього, просить суд визнати недійсними вищезазначені Розпорядження
та Свідоцтво, інші позовні вимоги, як первіснії так і зустрічні, просить
вирішити на розсуд суду.

Представники позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у судовому засіданні
позовні вимоги ОСОБА_2
підтримали у повному обсязі, надав суду пояснення.
Аналогчні викладеним у позовній заяві, просять задовольнити позов. Зустрічний позов
ОСОБА_1, ОСОБА_5, до ОСОБА_2 не визнали, суду пояснили, що до приватних
нотаріусів ОСОБА_7. та ОСОБА_8 ОСОБА_2.
за отриманням доручень не звертався,
тобто відношення до отримання доручень від ОСОБА_1 на ім*я ОСОБА_3 він
немає, також пояснив, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з*вилися у вересні 1999 року до нотаріуса Півняк з метою укласти договір сааме
купівлі-продажу квартири, а не позики грошей під заставу квартири. Про що і повідомили
нотаріуса ОСОБА_12, під час посвідчення
договору купівлі-продажу квартири у нотаріуса ОСОБА_4. ОСОБА_2. передав
ОСОБА_3 гроші у розмірі 13
725 гривен, гроші були передані до підписання сторонами
договору купівлі-продажу, про ту обставину, що приватизація спірною квартири відбулася
на підставі підробних документів, ОСОБА_2 відомо не було. Просять задовольнити позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про розірвання договору
дарування та стягнення матеріальних збитків, зазначених у позовній заяві. У
задоволенні зустрічних позовних вимог до нього просять суд відмовити, оскільки
доручення від імені ОСОБА_1 на ім*я ОСОБА_3
вважають дійними, Розпорядження та
Свідоцтво про право власності на приватизацію вважають дійсними, оскільки вказують
на ту обставину, що ОСОБА_5 на час оформлення документів на приватизацію
у спірній квартирі не проживав, а тому Свідоцтво про право власності на
квартиру на ім*я ОСОБА_1 та ОСОБА_3 видано без порушення діючого законодавства,
а зустрічні позовні вимоги у частині інтересів неповнолітнього ОСОБА_6 просять
залишити без розгляду та закрити
провадження у справі у цій частині зустрічного позову з тих підстав, що позов у
інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 не підписаний представником органу опіки
та піклування, а ОСОБА_1 не має можливості звертатися до суду з позовом у
інтересах неповнолітнього онука, договір купівлі-продажу квартири вважають
дійсним, оскільки порушення вимог закону при його укладенні не було та останній
укладався на підставі дійсних Розпорядження та Свідоцтва про приватизацію,
просять суд не визнавати його не дійсним, а задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2
про розірвання договору купівлі -
продажу з вищенаведених підстав.

Відповідачка ОСОБА_3. у судовому
засіданні зустрічні позовні вимоги визнала у повному обсязі.
Суду пояснила, що вона, маючи матеріальні проблеми, через оголошення у газеті у серпні 1998 року року зустрілася з ОСОБА_2 з метою позичити у останнього грошей, на що ОСОБА_2
погодився, але під заставу належної їй квартири. Вона повідомила позивача про
належність квартири їй та її матері ОСОБА_1, у зв*язку з чим передала позивачу
паспорт її матері ОСОБА_1 з метою оформлення доручення від імені ОСОБА_13 на її ім*я на приватизацію квартири, у
якій проживали та були зареєстровані чотири особи: ОСОБА_3. з
неповнолітнім сином, ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_5. До приватного нотаріуса
ОСОБА_14. за отриманням зазначеного доручення
вона самостійно не зверталася, це було зробленоОСОБА_2 Після отриманняОСОБА_2 зазначеного доручення, у якому ОСОБА_1 довіряє їй від
свого імені приватизувати квартиру АДРЕСА_1, вона звернулася
до паспортистки ЖЄУ-24 КП „ВРЕЖО-5" з метою отримання довідки про
кількість осіб зареєстрованих у квартирі, у зв"язку з чим від паспортистки
ЖЄУ вона отримала довідку, у якій було зазначено,
що у спірній квартирі зареєстровані лише дві особи вона та її мати
ОСОБА_1 На підставі зазначеної довідки та використовуючи зазначене доручення від 26.08.1998 року вона отримала у районній адміністрації Свідоцтво про
право власності на квартиру у порядку приватизації на ім*я її та ОСОБА_1, після
чого знов передала позивачу ОСОБА_2паспорт ОСОБА_1 з метою отримання ним у
нотаріуса доручення від імені ОСОБА_1 на її ім.*я на продаж квартири, особисто
до нотаріуса, який посвідчив друге доручення вона також не зверталася, це було
зроблено ОСОБА_2, представник
ОП ЗМБТІ приїжджяв до квартири з метою оформлення довідки МЕТІ коли ОСОБА_1 дома не було. У вересні 1998 року вони з позивачем ОСОБА_2 звернулися до нотаріальної контори з метою оформлення
позики грошей під заставу квартири, особисто нотаріуса ОСОБА_12, який
посвідчував договір купівлі-продажу квартири між нею та ОСОБА_13 від
імені якої вона діяла на підставі зазначеного доручення, та міжОСОБА_2, вона не бачила,
грошей від ОСОБА_2, внаслідок
оформлення вищезазначеного договору, вона не отримала. Оформленням документів
займався помічник нотаріуса та позивач ОСОБА_2., а вона потім тільки підписала зазначений договір, та при
цьому не звернула увагу на те, що це був договір не позики грошей під заставу, а договір купівлі-продажу
квартири. Також пояснила суду, що на час оформлення вищезазначених
довідок, доручень та договору купівлі-продажуі та по теперішній час у квартирі
були зареєстровані та проживали вона, її неповнолітній син ОСОБА_6, 1992 року народження,
ОСОБА_1 та чоловік останньої -
ОСОБА_5, яких про вищезазначені дії з
її боку вона не повідомила. Оскільки позивачу Калюжному було відомо, що діє
вона при оформленні документів поза згодою усіх зареєстрованих та проживаючих
у спірній квартирі осіб, просить суд задовольнити зустрічний позов ОСОБА_5.,
ОСОБА_1, яка діє у особистих інтересах та у інтересах неповнолітнього ОСОБА_3
до ОСОБА_2 задовольнити
повністю, а у задоволенні позову ОСОБА_2 до неї та ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу
та стягнення матеріальних збитків відмовити.

Відповідач по зустрічному позову - представник Комунарської районної адміністрації м.
Запоріжжя зустрічні позовні вимоги у частині визнання розпорядження про приватизацію, Свідоцтва про право власності у
порядку приватизації квартири недійсними визнав у повному обсязі, у
частині інших зустрічних позовних вимог просить винести рішення на розсуд суду.
У судовому засіданні суду пояснив, що приватизація зазначеної квартири відбулася на підставі довідки, виданною паспортисткою ЖЄУ -24 КП «ВРЕЖО-5» про
зареєстрованих осіб у квартирі, яка не відповідає дійсності, оскільки, як на
теперішній час так і на час приватизації, у зазначеній квартирі були
зареєстровані окрім ОСОБА_3 та ОСОБА_1, які
вказані у довідки паспортистки, ще також неповнолітній син ОСОБА_3 та ОСОБА_5,
які не були внесені у довідку, а тому розпорядження про приватизацію та
Свідоцтво про право власності на зазначену квартиру у порядку приватизації
видане на ім*я ОСОБА_1 та ОСОБА_3 просить визнати недійсними, в іншій частині
позовних вимог винести рішення на розсуд суду.

Третя особа - представник КП «ВРЕЖО-5» Комунарського району м.
Запоріжжя не заперечує проти задоволення зустрічного позову у частині визнання
розпорядження про приватизацію, Свідоцтва про право
власності у порядку приватизації квартири недійсними, в іншій частині
зустрічних позовних вимог просить винести рішення на розсуд суду. У судовому
засіданні пояснив, що у серпні 1998
року паспортисткою ЖЄУ була видана на заяву ОСОБА_3 довідка про кількість
зареєстрованих у квартирі для подальшої приватизації, у якій були відображені
невідповідні дійсності свідчення, а саме про реєстрацію
двох осіб у зазначеній квартирі, у той час, як було зареєстровано ще дві особи:
неповнолітній син ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які зареєстровані відповідно
наявних свідчень по теперішній час.

Третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_4. позовні вимоги як первісні, так і зустрічні просить вирішити на розсуд суду. У судовому засіданні
пояснив, шо у вересні 1998 року до нього у офіс звернулися з метою
оформлення договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_3., яка
діяла від свого імені та від імені ОСОБА_1 за дорученням та ОСОБА_2. Він оформив та
особисто посвідчив вищезазначений договір купівлі-продажу з дотриманням усіх
вимог Інструкції про виконання нотаріальних дій, роз"яснив юридичні
наслідки укладення зазначеного договору та обов*язково з*ясував чи отримав
продавець майна грошові кошті за майно, яке продається, на що отримав відповідь
від продавця ОСОБА_3, що кошти отримані до
підписання договору купівлі-продажу у повному розмірі, який вказано у
зазначеному договорі. При цьому суду пояснив, що якби продавець
зазначеної квартири пояснив би йому, що бажає отримати грошові кошти під заставу зазначеної квартири, то він би посвідчив
зовсім інший договір позики під заставу, а такого бажання відповідачка
ОСОБА_3., яка діяла від свого імені та за дорученням від ОСОБА_1, не
виказувала, а перед підписанням сторонами договору купівлі-продажу вони вивчали
складений ним вищезазначений договір.

Третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_7. стосовно
задоволення зустрічного позову ОСОБА_5.,
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 щодо визнання дорученя від 26.08.1998 року від імені
ОСОБА_1 на ім*я ОСОБА_3 ,
яким остання уповноважується приватизувати спірну квартиру, а при
необхідності застявляти її під зайом грошей, заперечує, щодо інших первісних та
зустрічних позовних вимог просить винести рішення на розсуд суду. У судовому
засіданні суду пояснив, що у серпні 1998
року до нього звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_3. з метою оформлення вищезазначеного
доручення від імені ОСОБА_1 на ім*я ОСОБА_3 Після проведеної бесіди з
зазначеними особами та з*ясування остаточної дій, з метою здійснення яких необхідно оформити доручення, він
запропонував ОСОБА_1 доручити виповнити саме дії, вказані у посвідченому
ним дорученні, при цоьму, ним була встановлена особа ОСОБА_1 відповідно її
паспорту та перевірена її дієздатність.

Третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_8 стосовно
заявлених позовних вимог щодо визнання
доручення від 19.09.1998 року недійсним заперечує, щодо
вирішення інших первісних та зустрічних позовних вимог просить винести
рішення на розсуд суду. У судовому засіданні суду пояснив, що у вересні 1998 року до нього
звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_3. з метою оформлення доручення від імені ОСОБА_1
на ім*я ОСОБА_3.на продаж квартири, при
цьому пояснили, що ОСОБА_1 не зможе бути присутньою при укладанні
зазначеного договору, перед складанням та посвідченням доручення він встановив
особу ОСОБА_1 згідно її паспорту, перевірив її дієздатність, та з*ясував, які
дії доручає ОСОБА_1 виконати ОСОБА_3, пояснив, що запом*ятав зазначених осіб,
оскільки подібні доручення він посвідчує нечасто. Також пояснив суду, що на
дорученні, ним засвідченим, підпис виповнено саме ОСОБА_1.

Вислухавши пояснення сторін, третіх
осіб, дослідив матеріали справи, суд вважає, що як первісні, так
і зустрічні позовні вимоги сторін підлягають частковому задоволенню, а саме:
зустрічні позовні вимоги про визнання доручень недійними задоволенню не
підлягають, зустрічні позовні вимоги про визнання Розпорядження та Свідоцтва
про приватизацію підлягають задоволенню частково, зустрічні позовні вимоги про
визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним підлягають задоволенню у
повному обсязі, первісні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: про
розірвання договору купівлі-продажу квартири задоволенню не підлягають, про
позов про стягнення матеріальних збитків підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відповідно
ст. 48 ЦК
України (ред. 1963 p.)
недійсною є та угода, що не відповідає вимогам
закону, у тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей.

По недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все
одержане за угодою, а при неможливості
повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у
грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Відповідно ст. 57
ЦК України (ред.
1963 p.) угода, укладена внаслідок обману може бути визнана недійсною за позовом потерпілого,
або за позовом державної чи громадської організації.

Якщо угода визнана недійсною з зазначеної підстави, то потерпілому
повертається другою стороною все одержане нею за угодою, а при неможливості
повернення одержаного в натурі -
відшкодовується його вартість.

Крім того, потерпілому
відшкодовуються другою стороною понесені ним витрати.

Відповідно ст. 59
ЦК України (ред. 1963р.),
що визнана недійсною вважається недійсною з момену її укладення.

Відповідно ч. 2, 3 ст. 8 Закону України
„Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 року передача займаних
квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою
згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі
(будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на
житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири.

Передача квартир (будинків) у
власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів
приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Відповідно ст. ст. 20,
21 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян від 15.09.1992 року:

При  оформленні
заяви  на  приватизацію
квартири  (будинку)  громадянин
бере  на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім'ї та
займані приміщення.

У довідці вказуються члени сім'ї наймача, які прописані та мешкають разом з
ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло.

Судом встановлено:

Наймачем квартири АДРЕСА_1
є ОСОБА_9 на підставі ордера, виданого
на підставі рішення виконкому Комунарської районної ради м. Запоріжжя НОМЕР_2 на її ім*я с зазначеним
складом сім*ї: чоловік ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_15., які вселилися на законних
підставах у спірну квартиру у листопаді 1988
року та проживають у квартирі по цей час.

ОСОБА_15. вступила у зареєстрований шлюб з ОСОБА_16, від шлюбу має
неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із матір*ю, яка у
зв"язку з вступом до шлюбу має прізвище ОСОБА_3, та який вписаний у якості члена сім*ї ОСОБА_1 у
особистий рахунок спірної квартири.

Спірна квартира є двокімнатною жилою площею 28,3 м.кв., загально. 48,4
м.кв., до приватизації належала до державного житлового фонду.

26.08.1998
року від імені ОСОБА_1 на ім"я ОСОБА_3 було оформлено дручення,
зареєстроване приватним нотаріусом ОСОБА_7.,
відповідно з яким ОСОБА_1 доручає
ОСОБА_3приватизувати вищезазначену квартиру, а при необхідності заставляти
її під зайом грошей на умовах за її розсудом.

Як вбачається з пояснень відповідачки ОСОБА_3, вона у
вересні 1998 року отримала
від паспортистки ЖЄУ №
24 КП „ВРЕЖО-5" Куслій В.О. довідку про склад сім*ї, у якій були
представлені невідповідні дійсності свідчення стосовно того, що у спірній
квартирі проживають та зареєстровані  дві
особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_3., у той

час як ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_6 проживали та були зареєстровані у цій квартирі,
але у довідку внесені не були (а.с.362).

Вищенаведене підтверджується довідкою ЖЕУ-24 КП „ВРЕЖО-5"
Комунарського району м. Запоріжжя від 10.01.2001
року, відповідно якої у квартирі АДРЕСА_1 на 11.09.1998 року були зареєстровані чотири
особи: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3., ОСОБА_6, 1992 року народження (а.с. 193).

На підставі підложної довідки (а.с.362), заяви
ОСОБА_3 (а.с.361), та доручення від імені ОСОБА_1 на ім"я ОСОБА_3 11.09.1998 року було
винесено розпорядження Комунарської районної адміністрації м. Запоріжжя за НОМЕР_5 про передачу у сумісну власність у порядку
приватизації ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 (а.с. 360), на підставі якого, Комунарського районною адміністрацією м. Запоріжжя від 11.09.1998 року видано Свідоцтво про право
власності на житло у порядку приватизації, відповідно з яким вищезазначена квартира належить на праві сумісної власності
ОСОБА_1 та ОСОБА_3(а.с.11).

Таким чином судом встановлено, що приватизація
спірної квартири відбувалася на підставі частково невідповідних дійсності
свідчень про склад осіб, які проживали на час приватизації та були
зареєстровані у спірній квартирі, тобто на підставі довідки, виданої
паспортисткою ЖЄУ-24 КП ВРЕЖО-5", у якій вказано, що у спірній квартирі на
момент приватизації зареєстровано дві особи ОСОБА_1 та ОСОБА_3.,
у той час, коли у квартирі проживали та
зареєстровані також ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_6, 1992 рокеу
народження.

19.09.1998 року від
імені ОСОБА_1 на ім"я ОСОБА_3 приватним нотаріусом
ОСОБА_8 було оформлено та посвідчено доручення, яким ОСОБА_1 уповноважує
ОСОБА_3. розпоряджатися ( продати,подарувати,обміняти)
належну їй вищезазначену квартиру (а.с. 13).

23.09.1998
року приватним нотаріусом ОСОБА_4 посвідчений договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 між
ОСОБА_3., яка діє від свого імені та від
імені ОСОБА_1 на підставі доручення та ОСОБА_2, реєстровий НОМЕР_6(а.с.4).

22.09.1998 року на
підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу ОП ЗМБТІ видано технічний
паспорт на спірну квартиру, у якому власником квартири зазначений ОСОБА_2.(а.с.6).

Пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про те, що вищезазначене доручення на
приватизацію квартири, а також доручення на її продаж на ім"я ОСОБА_3
ОСОБА_1 не видавала, бо наміру приватизувати та продати квартиру не мала, до приватних нотаріусів ОСОБА_7. та ОСОБА_8 не
зверталася, зазначені доручення не підписувала, а доручення оформляв у
зазначених нотаріусів ОСОБА_2. спростовуються встановленими
під час судового розгляду справи обставинами.

Із пояснень представників ОСОБА_2 вбачається, що
відношення до отримання у нотаріусів вищезазначених доручень, ОСОБА_2. не має, бо до
нотаріусів ОСОБА_7. та ОСОБА_8 не з"являвся.

Так із пояснень третіх осіб -
приватних нотаріусів ОСОБА_7. та ОСОБА_8 вбачається, що саме ОСОБА_1., яка
з"являлася до нотаріусів особисто, підписані зазначені доручення.

Позивачі по зустрічному позову не надали суду доказів
відносно тієї обставини, що доручення від імені ОСОБА_1 на ім"я ОСОБА_3 на
приватизацію квартири та подальше розпорядження нею не підписувалися ОСОБА_1.
та вона не мала наміру уповноважити
ОСОБА_3. на зазначені дії, у зв"язку з чим, суд вважає, що з наведених
підстав зустрічні позовні вимоги про визнання двох доручень не дійсними
задоволенню не підлягають. Визнання зустрічних позовних вимог
відповідачкою ОСОБА_3. у повному обсязі та підтвердження нею пояснень ОСОБА_1 з
приводу зустрічних позовних вимог суд
розцінює як особисту заінтересованість ОСОБА_3 як відповідачки за первісним
позовом ОСОБА_2 до неї,   який полягає у стягненні матеріальних
збитків.

Як вбачається з пояснень у судовому засіданні представників позивача
ОСОБА_2 стосовно
їх заперечень щодо задоволення зустрічного позову про визнання Розпорядження та
Свідоцтва про приватизацію квартири недійсним на тих підставах, що ОСОБА_5, на
час приватизації у спірній квартирі не мешкав, а відповідно ст. 21 вищезазначеного „Положення про порядок передачі квартир у власність
громадян" у довідці про склад сім"ї наймача вказуються особи, які
прописані та мешкають разом з ним, суд вважає безпідставними та не доведеними
під час судового розгляду справи, оскільки із пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3
вбачається, що на момент приватизації ОСОБА_5,
мешкав у спірній квартирі, мешкає він у квартирі по цей час, будучи тимчасово відсутнім,
питання про втрату ним права користування жилим приміщенням порушувати вони
ніколи не бажали і не бажають, бо підстав для цього не існує. Таким чином,
доказів непроживання ОСОБА_5, у спірній квартирі під час оформлення
приватизації суду не надано, його непроживання у квартирі не доведено, більш
того питання про втрату ОСОБА_5. право користування жилим приміщенням у спірній
квартирі належними особами не порушувалося, а тому підстав вважати, що на
момент приватизації ОСОБА_5 не проживав у спірній квартирі у суда немає.

Також у суда
немає підстав вважати, що позивач по зустрічному позову ОСОБА_5 не мав на
час оформлення приватизації і не має на теперішній час наміру приватизувати спірну квартиру, бо у зустрічній позовній заяві з
цього приводу доводів не наведено, справа розглядалася за заявою
позивача по зустрічному позову ОСОБА_5. у його відсутності, доказів про
небажання ОСОБА_5. прийняти участь у приватизації спірної квартири суду не
надано, а також, при отриманні прав на квартиру у порядку приватизації матірью неповнолітнього, який зареєстрований та проживає
разом з матірью, тобто відповідачкою ОСОБА_3., відповідно ст. 14 ЦК
України (ред. 1963 р.) за неповнолітніх, які не досягли 15 років, угоди від їх
імені вчиняють їх батьки, тобто ОСОБА_3. має можливість
оформити приватизацію на спірну квартиру у інтересах її неповнолітнього сина.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що Розпорядження
та Свідоцтво про право власності на квартиру у порядку приватизації на
ім"я ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є недійсним
частково, оскільки права ОСОБА_3. та ОСОБА_1 при отриманні вищезазначеного
Свідоцтва у відповідності с Законом України „Про приватизацію державного
житлового фонду" від 19.06.1992 року порушені не були, за таких підстав
суд вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у порядку
приватизації належить 1/2 частина квартири на праві сумісной власності,
а у іншшій частині вищезазначені Розпорядження та Свідоцтво є
недійсними.

Вимоги представників позивача ОСОБА_2 про
залишення зустрічних позовних вимог відповідно неповнолітнього ОСОБА_6 без розгляду та
закрити провадження у справі у цій частині з тих підстав, що позов у інтересах
неповнолітнього ОСОБА_6 не підписаний представником органу опіки та піклування,
а ОСОБА_1 не має можливості звертатися до
суду з позовом у інтересах неповнолітнього онука, суд вважає безпідставними,
оскільки суд при подачі зустрічної позовної заяви у 1999 році прийняв її до
розгляду, підчас судового розгляду справи представник органу опіки та
піклування погодився захищати інтереси неповнолітнього ОСОБА_6, будучи
притягнутим до участі у справі у якості третьої особи, не заперечує проти
предствництва інтересів неповнолітнього його рідною бабою ОСОБА_1.

Із пояснень у судовому засіданні
третьої особи приватного нотаріуса ОСОБА_4. вбачається, що у вересні 1998 року до нього у офіс звернулися з метою
оформлення договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_3., яка діяла від свого
імені та від імені ОСОБА_1 за дорученням та
ОСОБА_2. Він оформив та особисто посвідчив вищезазначений договір
купівлі-продажу з дотриманням усіх вимог Інструкції про виконання нотаріальних
дій, роз"яснив юридичні наслідки укладення зазначеного договору та
обов*язково з*ясував чи отримав продавець майна грошові кошті за майно, яке
продається, на що отримав відповідь від продавця ОСОБА_3, що грошові кошти
отримані до підписання договору купівлі-продажу у повному розмірі, який вказано
у зазначеному договорі. При цьому суду пояснив, що якби продавець зазначеної
квартири пояснив би йому, що бажає отримати грошові кошти під заставу зазначеної
квартири, то він би посвідчив зовсім інший договір позики під заставу, а такого
бажання відповідачка ОСОБА_3., яка діяла від свого імені та за дорученням від
ОСОБА_1, не виказувала, а перед підписанням сторонами договору купівлі-продажу
вони вивчали складений ним вищезазначений договір.

Як вбачається з пояснень у судовому засіданні
представників позивача ОСОБА_2 договір купівлі-продажу квартири
було оформлено у приватного нотаріуса ОСОБА_4 з
додержанням вимог діючого законодавства, до нотаріуса сторони, які уклали
договір, з'явилися саме з метою укласти договір купівлі-продажу квартири, а не
договір позики грошей під заставу, до посвідчення договору купівлі-продажу
нотаріус попередив про наслідки укладення договору купівлі-продажу, продавцем
ОСОБА_3., яка діяла від свого імені та за дорученням від імені ОСОБА_1 до
підписання договору були отримані гроші у розмірі 13 725 грн., як до так
і під час укладення зазначеного договору ОСОБА_2не
було відомо, про те, що приватизація спірної квартири була оформлена з порушенням
вимог діючого законодавства, а саме те, що у квартирі на момент приватизації
були зареєстровані та проживали чотири особи, дві з яких ОСОБА_5 та
неповнолітній ОСОБА_6 не брали участі у приватизації.

За вищенаведених обставин, встановлених у судовому засіданні, суд вважає,
що посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4 23.09.1998 року договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_3., яка діяла від свого імені та від імені
ОСОБА_1 на підставі доручення та ОСОБА_2,
реєстровий НОМЕР_6(а.с.4) підлягає визнанню недійсним
у повному обсязі, оскільки, як встановлено судом, зазначений договір укладений
на підставі Свідоцтва про право власності на житло, при отриманні якого були
порушені права та законні інтереси мешканців квартири ОСОБА_5. та неповнолітнього
ОСОБА_6, які участі у приватизації квартири не брали, згоди на продаж квартири
не давали, реальні долі у квартирі відповідно належній у порядку приватизації
частці квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_3виділені не були.

Запис у
технічному паспорті ОП ЗМБТІ від 22.09.1998
року про зазначення ОСОБА_2
власником спірної квартири підлягає анулюванню.

Внаслідок визнання договору купівлі-продажу квартирі недійсним сторони
повинно повернути у первісний стан та
стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 розмір отриманих за договором купівлі продажу грошових
коштів у розмірі 13 725 гривен.

Договір купівлі-продажу квартири визнається
відповідно ст. 59 ЦК України (ред. 1963 p.)
з моменту його укладання, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 про розірвання
договору дарування та стягнення матеріальних збитків у якості 3 % річних за
прострочку виконання зобов"язання у розмірі 3 173 грн. 29
коп. не підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ст. 6 ЦК України (ред. 1963р.) захист
цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила
право, завданих збитків, обсяг яких визначено ст. 203 згаданого
Кодексу. Боржник зобов"язаний відшкодувати завдані збитки у всіх випадках,
якщо інше не передбачено законом.

Оскільки статті 203
і 440 ЦК
України (ред. 1963р) закріплюють
принцип повного відшкодування збитків, суд виходить с того, що збитки
підлягають відшкодуванню з урахуванням офіційного індексу інфляції, а тому у
цій частині позову вимоги ОСОБА_2 до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1
про стягнення з відповідачів на его користь матеріальних збитків у
розмірі індексу інфляції підлягають задоволенню, а саме у розмірі 19
424грн. 72 коп.,
який складає суму інфляції за період з жовтня 1998 року по червень 2006
року відповідно довідки Головного управління статистики у Запорізькій області від 13.07.2006 року складає: 13 725 грн. х 1,062 (жовт.1998 р.) х 1,03 (лист. 1998р.) х 1,033 (груд.1998р.)
х  1,192
(1999р.) х 1,258 (2000р.)
х 1,061 (2001р.)
х 1,082 (2003р.)
х  1,123

(2004р.) х 1,103 (2005 р.) х 1,012 (січ.2006р.) х 1,018 (лютий 2006 p.) x 1,005 (трав.2006р.) x 1,001 (черв.2006 p.)
== 33149 грн. 72 коп. - 13 725 грн. == 19,424 грн.72 коп.

Оскільки суд дійшов до висновку, що Калюжній своїми діями
не сприяв отриманню непвідповідних
дійсності документів, а був добросовістним набувачем за договором купівлі-продажу
квартири, а ОСОБА_1 не довела своїх позовних вимог при визнання доручень,
виданих нею на ім"я ОСОБА_3 недійсними, суд вважає, що задоволення вимог
ОСОБА_1 та ОСОБА_5, про стягнення за зустрічним позовом сплаченного ними
держмита солідарно з відповідачів по зустрічному позову ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у розмірі 600 гривень
підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_5, держмита у розмірі 300
гривень, а вимоги ОСОБА_1 з цього
приводу задоволенню не підлягають.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 48, 57, 59, 14, 6, 203, 440 ЦК
України (ред. 1963 року), ст. 8 Закону України „Про приватизацію державного житлового
фонду" від. 19.06.1992 року, ст.ст. 20, 21 Положення про порядок передачі квартир у власність
громадян від 15.09.1992
року, ст.ст. 10, 11,
60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Зустрічний позов ОСОБА_1, ОСОБА_5., ОСОБА_1 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_6., третя особа у інтересах неповнолітнього ОСОБА_6.
Орган опіки та піклування Комунарської районної адміністрації м. Запоріжжя до
ОСОБА_3, ОСОБА_2, Комунарської
районної адміністрації м. Запоріжжя задовольнити частково.

Визнати розпорядження Комунарської районної адміністрації м.
Запоріжжя про приватизацію житла від 11.09.1998
року за НОМЕР_3 та Свідоцтво
про право власності на житло, видане Комунарською районною адміністрацією м.
Запоріжжя  НОМЕР_7 на ім"я ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у порядку
приватизації квартири АДРЕСА_1
частково недійсними і визнати, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві сумісної
власності у порядку приватизації належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1.

Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений 23.09.1998 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, реєстраційний
НОМЕР_8 недійсним.

Анулювати у технічному паспорті ЗМБТІ запис від 22.09.1998 року про зазначення ОСОБА_2
власником квартири за вищезазначеною адресою.

Сторони повернути у первісний стан - стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 розмір отриманих за договором
купівлі-продажу квартири грошових коштів -
13 725 гривень.

В частини зустрічних позовних вимог про визначення недійсними доручення від
26.08.1998 року та
доручення від 19.09.1998
року від імені ОСОБА_1 на ім."я ОСОБА_3   відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 300 гривень.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_9 про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення матеріальних
збитків задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_1 солідарно на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки:
розмір інфляції - 19
424 гривні 72 копійки.

У частині позову ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу

квартири та у стягненні 3 % річних за прострочку виконання
зобов*язання у розмірі 3 173 гривні 29
копійок відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга в апеляційний суд Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня його проголошення та подання апеляційної скарги на рішення суду протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.