Категорія 21       Доповідач
УХВАЛА

Іменем    України

12 січня 2007 р.                                                                                    м.Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі :

Головуючого: судді       Рибалко Л.І.
Суддів Прокопчук Л.М., Єлгазіної Л.П. При секретарі Тимченко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань у м. Кіровське на
рішення Кіровського міського суду від 18 жовтня 2006 р. у справі за позовом
ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань у м. Кіровське про
відшкодування моральної шкоди, -

В С Т АНО В ИВ:

Рішенням
Кіровського      міського              суду      від
18      жовтня      2006      р.

позовні  вимоги ОСОБА_1  задоволені
частково.  На  його
користь  з  відповідача
на відшкодування моральної шкоди стягнуто 15000 грн.

Відповідач не погодився з рішенням суду, в апеляційній
скарзі просить його скасувати, відмовити в задоволенні позовних вимог.
Посилається на те, що рішення суду не відповідає нормам матеріального права,
оскільки факт заподіяння моральної шкоди не підтверджений висновком МСЕК, крім
того, судом не враховано, що п.27 ст. 77
Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік" дію
статей Закону „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" (далі -
Закон) , що
регулюють право на відшкодування моральної шкоди, призупинено. Суд також не врахував, що позивачу виплачена
одноразова допомога та він отримує щомісячні страхові платежі.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної
скарги. Просив її задовольнити.

Позивач та його
представник просили рішення суду залишити без змін.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того,
що позивач тривалий час працював на підземних роботах, внаслідок неналежних
умов праці отримав професійне захворювання. Висновком МСЕК від 17.04.2003 р. йому вперше
встановлена втрата працездатності 50%
з зв'язку з професійним захворюванням та 3 група інвалідності безстроково. Втрата здоров'я призвела
до суттєвих змін в житті позивача, завдала йому моральну шкоду.

2

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд вважає, що рішення суду слід залишити без
зміни, а апеляційну скаргу відхилити   з
наступних підстав

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ст. 23
ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи, прийшов до висновку про те, що позивач має право на
відшкодування моральної шкоди. При цьому виходив з того, що факт отримання
професійного захворювання у зв'язку з виконанням роботи в підземних умовах
підтверджено актом розслідування професійного захворювання від 11.03.2003 р.
(а.с. 23), висновком МСЕК від 17.04.2003 p., яким
вперше встановлено 50% втрати професійної працездатності та 3 групу
інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням строком на один рік, а через
зазначений час - безстроково (а.с. 21-22). Йому протипоказана важка фізична
праця, він періодично проходить лікування, його непокоять болі в спині, судома
в ногах (а.с. 12-20). Зазначеними
доказами спростовується довід апеляційної скарги про те, що суду не було надано
даних, які підтверджують факт заподіяння моральної шкоди.

В п. 4.1
рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №
1-9/2004 р.

зазначено, що ушкодження здоров'я, заподіяні потерпілому
під час виконання трудових

обов'язків, незалежно від ступеня страти професійної
працездатності спричиняють йому

моральні і фізичні страждання.    Довід апеляційної скарги про те, що факт
отримання

моральної
шкоди не підтверджений висновком МСЕК не заслуговує на увагу, оскільки
відповідно до вимог ч.3 ст. 34
Закону такий висновок необхідний у випадках, коли не настала втрата
професійної працездатності

Доводи скарги про те, що позивач не має права на відшкодування моральної
шкоди, у зв'язку з тим, що дія статей Закону, що передбачають право на
відшкодування моральної шкоди, призупинена, не заслуговують на увагу, оскільки
право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло до 1.01.2006 р. Відповідно до
ст. 5 ЦК України
акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли
він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Розмір суми на відшкодування моральної шкоди судом визначено з урахуванням
характеру і обсягу фізичних і душевних страждань позивача, неможливості
відновлення професійної працездатності, стану його здоров'я. Визначений судом
розмір відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, суд всебічно, повно і об'єктивно, згідно з наданими доказами
розглянув спір, ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права. Доводи апеляційної скарги не містять підстав для
скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 313-315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань у м. Кіровську відхилити.

Рішення
Кіровського міського   суду   від 18
жовтня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.
Касаційна скарга на неї може

бути подана до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної

сили.

Головуючий        Судді