Справа №2-211/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2007р. Жовтневий районний суд
м. Харкова у складі:
головуючого   -
судді Шиянової Л.О.

при секретарі -              Кушнаренко К.І.

за участю адвоката -
ОСОБА_2. Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом Закритого акціонерного
товариства « Титин» по віробництву
підйомно-транспортного устаткування»; 3-я особа Товариство з обмеженою
відповідальністю «Харківський завод підйомно-траспортного
устаткування» до ОСОБА_1про виселення, суд -

ВСТАНОВИВ:                                                     :

Позивач та третя
особа звернулися до суду з позовом про визнання ОСОБА_1 втратившим право
користування житловим приміщенням -
кімнатою № АДРЕСА_1у м.
Харкові, так як він не проживає в гуртожитку більш шести місяців та виселення
його із взаказанї кімнатні без надання іншого житлового приміщення, так як
втратив зв'язок з підприємством.

2 жовтня 2006 року позивач
уточнив свої позовні вимоги та просив суд визнати ОСОБА_1. втратившим право
корисутвання вказанним житловим приміщенням на підставі ст.ст.71,72 ЖК України.

23 жовтня 2006р.позивач остаточно уточнив свої позовні
вимоги та прсив суд висилити ОСОБА_1.з гуртожитка згідно ст. 132 ЖК України без
надання другого жилого приміщення. В частині втрати його права користування
житловим приміщенням просив провадження у справі закрити.Ухвалою суду від
23.10.2006р.клопотання позивача було задоволено.

Свої вимоги
обґрунтовує тим, що підприємство гостро нуждається в житлі, яке потрібно для
заселення молодих фахівців, просе
виселити ОСОБА_1. з кімнати №
АДРЕСА_1у м. Харкові, так як відповідач
проживав у приміщенні, яке є гуртожитком. КімнатіНОМЕР_1 була йому надана як працівнику завода, але відповідач втратив зв'язок з підприємством у зв'язку із звільненням його за власним бажанням з
29.08.2003
року. Крім того, відповідач не проживає у вищевказаній кімнаті,
фактично він проживає та працює у Росії, де має дружину і сім'ю, приїздить до
Харкова та проживає у кімнаті тільки для участі у судовому засіданні.

У судовому
засіданні представники позивача та третьої особи підтримала свої позвоні
вимоги.

Відповідач та
його представник проти позову заперечували, мотивуя тим, що кімната № АДРЕСА_1у м. Харкові, жилою площею 17,4 кв.м, була надана йому згідно
рішення профсоюзного комітету та адміністрації у лютому 2003 року. Ця кімната є його єдиним житлом, він у ній проживав і
проживає на теперішній час, дійсно тимчасово періодично не проживає у зв'язку з
тим, що інколи їздить до м. Москви на заробітки. Коли йому дали кімнату, то в
неї не було ні вікок ни дверей , вбіральні. Він
за власні кошти зробив у кімнаті капитальний ремонт, встановив ванну,унітаз,
все обклав плиткою.З вимогами про виселення його із кімнати без надання іншого
житлового приміщення він також не згоден і
тому, що ця кімната є його єдиним житлом, на яке кожен чоловік має
право, на підприємстві він пропрацював 8
років. Звільнився він тому, що була мала
заробітна плата, він знайшов більш оплачуєму роботу , а тому вважвє що звільнився з поважних причин.

Суд, вислухавши сторони, свідків,вивчив материали справи,
вважає, що позовні

вимоги обгрунтовані, та підлягають задоволенні виходчи з
наступного.

У судовому
засіданні судом встановленого жилий будинокНОМЕР_2, розташований по
пр. Ілліча у м. Харкові, є гуртожитком змішаного типу і знаходиться на балансі ЗАО «TITАН» по виробництву
під'ємно-транспортного устаткування (
а.с. 11).

Згідно ст. 127 ЖК України для
проживання робітників, службовців,студентів, учнів,
а також інших громадян у період роботи або навчяння можуть використовуватись гуртожитки.Під
гуртожитки надаються спеціально споруджені обо переобладовані для цієї мити жилі будинки.

Рішенням засідання профсоюзного комітету та
адміністрації Харківського заводу ПТО ім В.І. Леніна від 20 лютого 2003
року, протоколНОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_1.. була виділена кімната АДРЕСА_1 у м. Харкові, де згідно довідки
від 25.08.2005 року він
зареєстрован з 15.04.2003р. (а.с.
14,15).

Позивачі є правоприемниками Харківського
заводу ПТО ім Леніна ( а.с. 5,6-8, 9-10).

Згідно архивної довідки № НОМЕР_4року ОСОБА_1.працював на підприємстві
з 07.08.1995
року по 29.08.2003 року , тобто 8 років і 22 дня.( а.с. 16).

Згідно ч. 2 ст. 132 ЖК України
працівникі підприємтсв, установ, організацій, які поселилися у гуртожитку з
зв'язку з роботою можуть бути виселені без надання іншого житлового приміщення,
в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення
трудової дісципліни або вчинення злочину.

Відповідно до ч.
З ст. 132 ЖК
України особи, перелічені у ст. 125
ЖК України можуть бути виселені лише з наданням іншого житлового
приміщення. Як вбачається із ст. 125 ЖК України без надання іншого
жилого приміщення не може бути виселено осіб, які пропрацювали на
підприємстві, установі, організації, що надала їм жиле приміщення, не менше як 10 років.

Як вбачається із
матеріалів справи ОСОБА_1. пропрацював на підприємстві 8 років і 22 дня, тобто менше
десяти років на 4 рока. Згідно
наказу № НОМЕР_5року звільнився з підприємства за власним бажанням( а.с. 16). Згідно довідки від 30.11.2006р. його
середньомисясячна заробітна плата у 2003р., тобто на момент звільнення,
складала 880,40 ( восімьсот восімдесят грн.40 коп.), заборгованності по заробітної платі підприємство не мало ( а.с. 123). Тому суд не може
прийняти до уваги доводи відповідача ,
що він звільнився з підприємства у зв'язку з низькою заробітною платою, а
слід з поважних причин.Також суд не приймає до уваги доводи відповідача у той
частині, що ним у кімнаті за власні кошти був зроблений ремонт та
переобладнання, оскільки ці роботи ним були виконані самовільно без дозвілу адміністрації
підприємства. Крім цього суду надані документи, з яких видно, що
ОСОБА_1.спірною кімнатою не користується,фактично проживає в Росії, де має
сім'ю ( а.с. 88-89,135-136), тому суд не може
погодитися з тим, що ця кімната э єдиним місцем для проживання і другого житла він не має.

Згідно довідки
від 27.01.2006р.підприємство
має потребу в працівнивниках та фафівцях, а слід в житлі, яке потрібно для
нових робітників, тому воно не має можливісті закріпляти житло за працівниками,
які втратили зв'язок з підприємством.(а.с.35-36).

Таким чином на
підставі вищевикладенного суд дійшов до висновку, що позивні вимоги слід
задовольнити.

Керуючись ст.ст.
3,5,7,8,10,57,60,208,209,212-215
ЦПК Україні, ст.ст. 127,132
ЖК Україні, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов   Закритого акціонерного товариства « Титин» по віробництву підйомно-транспортного   устаткування»; 3-я особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківський завод підйомно-траспортного устаткування» до
ОСОБА_1про виселення -
задовольнити.

Виселити
ОСОБА_1 із кімтати  АДРЕСА_1 у м.
Харкова без надання іншого жилого приміщення.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Харкова заяви про його апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рушення та відповідної апеляційної скарги-протягом
двадцяти днів після подання такої заяви.