Справа
№ 2-144/07
РІШЕННЯ              ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 лютого 2007 року                                                                                                         м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді -                 Горяіновій К.А.,

при
секретарі     -                        Гарькавій І.В.,

розглянувши у
попередньому судовому засіданні
в м.Южному цивільну   справу за

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання

шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся
до Южного міського
суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому
зазначає, що 16.04.2002 року він
зареєстрував шлюб із відповідачем.

Вони мають малолітню сина -
ОСОБА_3.

Позивач вказує, що збереження шлюбу із неможливе, спільне життя з
відповідачем не склалось, у теперішній час проживають окремо, спільне
господарство не ведеться.

Шлюбні та родинні відносини між подружжям припинені,
почуття кохання та поваги втрачені, родина і шлюб існують формально та зберігати їх
немає сенсу.

В попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у
повному обсязі, просить сина залишити проживати з його матір'ю.

Відповідач у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала у
повному обсязі, просить сина залишити проживати з нею.

Згідно ст.ст. 130,
174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, відповідача, суд вважає, що
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 16.04.2002 року
зареєстрували шлюб (а.с.5). Після одруження, дружині присвоєно прізвище - „ІНФОРМАЦІЯ_1".

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3, про що
свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України, місце проживання дитини, яка не
досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Спільне життя у подружжя не склалося, спільне
господарство не ведеться, шлюбні та сімейні відносини між подружжя
припинені, почуття кохання та поваги між ними втрачені.

При таких обставинах
суд приходить до висновку,
що позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному обсязі, так як
спільне життя подружжя та збереження сім'ї стало неможливо, збереження шлюбу
суперечить інтересам подружжя та їх дитини і підлягає розірванню, дитину
залишити проживати з матір'ю.

Керуючись ст. 10,
11, 60, 88, 130, 174, 212-215 ЦПК України та ст.ст. 104, 105,110, 112, 114,160 Сімейного
Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити у повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 16.04.2002 року Відділом
реєстрації актів цивільного стану Южненського міського управління юстиції
Одеської області, актовий запис НОМЕР_1
- розірвати.

Встановити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 з його
матір'ю - ОСОБА_2.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 державне мито
у розмірі 17 гривень
на користь держави, ОСОБА_1 від оплати державного мита звільнити.

На рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження рішення
через суд першої інстанції до апеляційного суду Одеської області протягом
десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга може бути подана на
протязі двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження рішення
через Южний міський суд Одеської області, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.