РІШЕННЯ

Іменем України

25 липня 2007 року                                                                                         м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Григор'євої Л.І.,

суддів :

Берднік І.С.,

Данчука В.Г.,

Гуменюка В.І.,

Косенка В.Й.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в Петровському районі м. Донецька про
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У липні 2006 року ОСОБА_1. звернувся
з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Петровському районі м. Донецька, посилаючись на те, що під час роботи на
підприємствах вугільної промисловості, при виконанні трудових обов'язків
отримав професійне захворювання.

Висновком МСЕК від 5 квітня 2006
року йому вперше встановлено 40 % стійкої втрати професійної працездатності.

Посилаючись на те, що втратою професійної працездатності йому завдано
моральну шкоду, просив стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Петровському районі м. Донецька 70 000 грн. у рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Петровського районного суду
м. Донецька від 14 вересня 2006 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного
суду Донецької області від 6 грудня 2006 року, позов задоволено частково.
Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Петровському районі м. Донецька на користь ОСОБА_1. одноразово 15 000 грн. у
рахунок відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Петровському районі м.
Донецька просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове
рішення, яким відмовити ОСОБА_1. у задоволенні його позовних вимог, посилаючись
на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, ОСОБА_1., працюючи на підприємствах вугільної
промисловості, при виконанні трудових обов'язків отримав професійне
захворювання “вібраційна хвороба 2 ступеня”, яке в нього виявлене 13 березня
2006 року.

Відповідно до висновку МСЕК від 05 квітня 2006 року йому вперше встановлено
40 % стійкої втрати професійної працездатності.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що позов підлягає частковому
задоволенню з підстав, передбачених статтями 21, 28 та 34 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності”.

З такими висновками суду першої інстанції погодився і апеляційний суд.

Проте, з такими висновками судів
погодитися не можна.

Відповідно до пункту 27 статті 77
Закону України “Про державний бюджет України на 2006 рік” дію абзацу четвертого
статті 1, підпункту “е” пункту 1 частини першої статті 21, частини третьої
статті 28 та частини третьої статті 34 Закону України “Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей зупинено на 2006
рік.

За таких обставин вважати
обґрунтованими висновки щодо задоволення вимог по відшкодуванню моральної шкоди
немає підстав.

Апеляційний суд на наведене уваги не
звернув, у порушення вимог статті 303 ЦПК України, не перевірив усі доводи
апеляційної скарги і залишив рішення суду першої інстанції без зміни.

Відповідно до статті 341 ЦПК України
суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення і ухвалити нове
рішення або змінити рішення, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці
правовідносини, чи не застосовано закон, який підлягав скасуванню.

Враховуючи викладене, рішення
Петровського районного суду м. Донецька від 14 вересня 2006 року та ухвала
апеляційного суду Донецької області від 6 грудня 2006 року підлягають
скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Керуючись ст. ст. 336, 341, 344, 346
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Петровському районі м. Донецька задовольнити.

Рішення Петровського районного суду
м. Донецька від 14 вересня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 6 грудня 2006 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в
Петровському районі м. Донецька про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                           Л.І. Григор'єва

Судді:                                                                     І.С. Берднік

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко