Справа
№22ц-120/07                                                        Головуючий в 1 інстанції: Антонюк К.І.
Категорія: 32                                                                             Доповідач:
____________ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД       ВОЛИНСЬКОЇ      ОБЛАСТІ_____________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

«7» лютого 2007 року.                                                                                    м. Луцьк.

Колегія судців
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого              -          судді
Завидовської О.Г.,

суддів                         -          Карпук
А.К., Осіпука В.В.

при секретарі             -          Грицюк О.П.

з участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання втратившими право користування жилим приміщенням за апеляційною
скаргою представника позивача ОСОБА_4
на рішення Нововолинського міського суду від 7 грудня 2006
року, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній
скарзі на рішення Нововолинського міського суду від 07.12.2006 року представник
позивача ОСОБА_4, посилаючись
на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить
рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким позов
задовольнити.

Оскаржуваним
рішенням Нововолинського міського суду від 07.12.2006 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
втратившими право користування квартирою АДРЕСА_1
відмовлено.

В даному
судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав із наведених у ній
підстав і просив скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати
та постановити нове про припинення права на частку у спільному майні.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких
підстав.

Відповідно до
ст. ст. 317, 319, 321 ЦК
України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний
розсуд. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом
встановлено, що позивач та відповідачі є співвласниками квартири, що
підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру за адресою
АДРЕСА_1(а.с.5), з якого вбачається, що квартира належить на праві приватної
власності ОСОБА_5, він же на даний час ОСОБА_1 (а.с.44-46), ОСОБА_6, вона ж
ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_2.

Відповідно до
встановлених обставин та вимог зазначених норм Закону, суд дійшов правильного висновку, що вимоги позивача визнати
відповідачів втративши ми право користування житловим
приміщенням в зв»язку з тим, що вони не користуються житлом і виїхали на інше місце проживання є безпідставними і, що
відповідачі, як співвласники, не можуть бути позбавлені права користування
спірною квартирою.

Рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків суду.

Керуючись ст. ст. 308, 312,313, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Нововолинського міського суду від 7 грудня 2006 року в даній справі залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.