overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2- 128/2007 p.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

22 січня 2007 року                                                                            м. Свалява

Свалявський районний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого-судді                         Личко Г.К.

при секретарі                                 Дичка О.І.

з участю представника позивача:     ОСОБА_3

відповідача:                                    ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні м. Свалява цивільну справу за позовом
ОСОБА_1доОСОБА_2про стягнення позичкових коштів в сумі 30 300 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення позичкових
коштів в сумі 30
300 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що
ОСОБА_1, згідно розписки від 14.06.2006 року, позичив ОСОБА_2 грошові кошти
в сумі 30 300 грн., за умовами якої
відповідач зобов»язався повернути вказані кошти до 20 грудня 2006 року, однак до сьогоднішнього дня відповідачем не виконано
зобов»язання, кошти позивачу не повернуті, на усні звернення щодо повернення
коштів, відповідач не реагує, в зв»язку з чим позивач звернувся до суду з позовом,
просить задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач в
судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечує проти його
задоволення.

Заслухавши
пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали по справі,
судом встановлено слідуюче.

Між сторонами
існують правовідносини з приводу позики, які регулюються ст.ст. 1046 та 1049 ЦК України,
згідно яких позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові
кошти у такій сумі) у строк та в порядку, що встановлений договором.

Відповідно до
розписки від 14.06.2006 року
ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 30300
грн. та зобов»яза:45я повернути їх до 20
грудня 2006 року.

Оскільки в
судовому засіданні було встановлено, що зобов'язання неналежно виконувались з
вини відповідача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити
повністю, стягнути з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_1 30300 грн. позичкових коштів, 303.00 грн. судового збору та 30 грн. судових витрат на інформаційно - технічне
забезпечення судового розгляду справи, сплачених позивачем при подачі позову до
суду.

Керуючись ст.
ст. 10, 60,208,209,212,
213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. ст.526, 530, 1046, 1049 ЦК України, суд,

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1задовольнити.

Стягнути
зОСОБА_2в користь ОСОБА_130300.00
грн. ( тридцять
тисяч триста грн.00 коп.)
позичкових коштів, 303.00
грн. (триста три грн.00 коп.)
судового збору та 30 грн. ( тридцять грн.) витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з
моменту проголошення рішення суду.

Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга на рішення суду подаються до
апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд.

Головуючий                                                                         Г.К.Личко
У Х В А Л А І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

2 лютого 2007 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

Патрюк М.В.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 листопада 2006 року, у
справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2, приватного
сільськогосподарського підприємства «Кіровський» про визнання права власності,
усунення перешкод у користуванні та виселення,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

У квітні 2002 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вищезазначеним
позовом, посилаючись на те, що 21 квітня 2000 року відповідно до договору
купівлі - проаджу він придбав у ОСОБА_3 приміщення магазину АДРЕСА_1. ОСОБА_3
придбала це приміщення 20 квітня 1999 року у КСП «Кіровський». До складу
магазину, як невід'ємна частина, входили сараї, які фактично слугували для
укриття труб тепломагістралі, шо підведена до магазину. Після придбання
магазину він добудував ці сараї та привів їх у належний стан. Просив визнати за
ним право власності на сараї «Б» та «В»; зобов'язати ОСОБА_2 звільнити
приміщення у зв'язку з закінченням строку дії договору оренди; визнати
недійсним договір оренди павільйону та сараю

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2006 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 листопада 2006 року, у
задволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові
рішення суду з підстав порушеннями судами норм матеріального та процесуального
права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з
таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до них
матеріалів  вбачається, що скарга є  необґрунтованою і наведені в ній доводи не
дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених
судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частиною 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2, приватного сільськогосподарського
підприємства «Кіровський» про визнання права власності, усунення перешкод у
користуванні та виселення відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити
ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                         М.В. Патрюк
Справа № 2-51/2007року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24   січня   2007 року                                                                 м. Хотин

Хотинський
районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Ватаманюк Р.В,

при секретарі
- Скрипник С.М.

сторін:

прокурор -
Кадельник В.Д.

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Хотині Чернівецької області цивільну справу за позовом прокурора району
в інтересах держави в собі Хотинського виробничого управління житлово-комунального господарства до ОСОБА_1 про стягнення
боргу.

ВСТАНОВИВ:

В позивній заяві прокурор району
просить стягнути з відповідача на користь Хотинського виробничого
управління житлово-комунального господарства борг за водопостачання та
водовідведення в сумі 194, 05 грн. та судові витрати на користь держави.

Факт заборгованості підтверджується розрахунком наданим Хотинським ВУЖКГ.

В судовому засіданні прокурор посилаючись на це ж, вимоги підтримав.

Відповідач в судовому засіданні
позов визнав. Зобов'язується сплатити борг в Хотинський ВУЖКГ.

Виходячи з пояснень сторін, досліджених доказів суд вважає, що визнання
позову відповідачем в даному випадку не суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задоволити.

Керуючись ст. 174, 209, 213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Хотинського
виробничого управління житлово-комунального господарства
борг за водопостачання та водовідведення в сумі 194,05 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави:
51 грн. державного мита та ЗО грн. витрат з інформаційно - технічного
забезпечення   розгляду цивільної справи.

Рішення   може
бути   оскаржене   у
апеляційному  порядну      до
Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд.

Заяву про апеляційне оскарження може бути подано протягом десяти днів, з
дня оголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня
подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Хотинського районного
суду

Чернівецької області                                                            Ватаманюк Р.В.
справа № 2 - «н»
Теплицький районний суд Вінницької області
СУДОВИЙ НАКАЗ
09 січня 2007 року                                                                     смт Теплик
Судця
Теплицького районного суду Вінницької області Войнаревич М.Г. розглянувши заяву
ОСОБА_1, 1964 р.н., про видачу судового наказу на стягнення нарахованої, але невиплаченої працівникові суми
Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, 114,116 КЗпП України, Закону України «Про оплату праці», керуючись ст.ст. 96,99,102,103 ЦПК України,-
Стягнути з Сільськогосподарського виробничого
кооперативу Перемога с Кожухівка Теплицького району
ОСОБА_1, 1964 р.н., проживаючої в АДРЕСА_1
Теплицького району Вінницької області 4238 грн. (чотири
тисячі двісті тридцять вісім грн.) грн. 02 коп..
Стягнути з боржника в дохід держави
25 грн. 50 коп. судових витрат, та витрати за інформаційно-технічне забеспечення розгляду цивільних справ -15 грн. 00
коп. на рахунок територіального управління
державної судової адміністрації у Вінницькій області.
Судовий наказ після набрання ним
законної сили видати стягувачу.
Згідно зі статею 104 Цивільного процесуального кодексу
України (далі ЦПК України) боржник має право в разі заперечення
проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня отримання
судового наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до статті 105 ЦПК України у разі ненадходження заяви від боржника
протягом трьох днів після закінчення строку на її подання та за наявності даних
про отримання боржником копії наказу судовий наказ
набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред»явлення до
Заява боржника про скасування
судового наказу, що подана в установлений строк, розглядається судом протягом п»яти днів з дня її надходження без судового
розгляду і виклику сторін, про що
постановляється ухвала, якою скасовується судовий наказ(стаття 106 ЦПК України).
Справа
№ 2-667/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

"09" серпня 2007 року      Жидачівський
районий суд Львівської області

в складі: головуючої - судді             Галій
О.Й.

при  секретарі                                   Швед І.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні   в місті
Жидачеві   цивільну справу за   позовом ОСОБА_1  до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 1999 року
від якого мають одну дитину. Позивачка у підтвердження заявлених вимог про
стягнення аліментів,  покликається на те,  що відповідач не надає матеріальної допомоги
на утримання дочки,  яка перебуває на
повному її утриманні. їй важко одній утримувати дочку,  а тому просить стягувати з відповідача
аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку,  але не менше,
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного
віку,  щомісячно до досягнення нею
повноліття.

В судовому засіданні позивачка,  покликаючись на обставини,  викладені у позовній заяві,  позовні вимоги підтримала,  наполягає на стягненні аліментів.

Відповідач із заявленими
вимогами згідний.

Суд,  заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши письмові
докази по справі,  вважає,  що вимоги підлягають до задоволення,  виходячи з таких підстав:

У відповідності до
ст.180 СК України: батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення
ними повноліття.

Згідно свідоцтва про народження :ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н її батьками в свідоцтві
зазначені сторони по справі.

Оскільки,
відповідач Добровільно не виконує свої обов'язки по наданню утримання на
дитину,  на даний час
працевлаштовується,  через те заявлені
вимоги слід задовольнити.

А тому на підставі наведеного та керуючись  ст. ст.10,
60,  213-215,  367 ЦП К України,   ст. ст. 180,  183,
191 Сімейного кодексу України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Стягувати із ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,  уродженця та мешканця с.  Монастирець Жидачівського району Львівської області:

- в користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3,  і ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. аліменти в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку,  але не
менше,  ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно до досягнення нею повноліття,
починаючи із 20.07.07 р.

Стягнути із ОСОБА_2
51 грн  судового збору в доход
держави та 07 фн 50 коп витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.

Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми
платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 20 днів після подання заяви на апеляційне оскарження.
Справа №
УХВАЛА

05 лютого 2007
року                                                                                            м.
Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі

головуючого-судді Федика Л.І.,

секретаря Федорів Л.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

позивачка подала
до суду заяву про відмову від позову, так як вони з відповідачем помирились та
бажають проживати разом..

За таких
обставин суд приходить до висновку, що справу слід закрити, оскільки позивачка
відмовилася від позову і відмова прийнята судом.

Сторонам роз"яснено ст.206 ЦПК України.

На підставі
викладеного, керуючись ст.206 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу закрити у зв"язку з
відмовою позивача від позову.

Заяву про
апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції може бути подано протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15 березня  2007 року                                                                             м. Київ

Суддя Верховного Суду України Балюк М.І., розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Приморського  районного
суду м. Одеси від 13 лютого 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
29  листопада 2006 року в справі
за позовом ОСОБА_2 та  ОСОБА_1 до
Прокуратури  Одеської області,
Управління  державного казначейства  України в Одеській області про  стягнення
моральної, визнання незаконними
дії та  зобов'язання надати  спростування
неправдивої  інформації,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Приморського  районного
суду  м. Одеси  від
15  лютого    2006 року задоволено клопотання
представника прокурати  Одеської  області, провадження по справі  закрито
на  підставі  ст. 205 ЦПК України, оскільки  за думкою суду справа не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29 листопада              2006 року ухвалу
Приморського  районного суду  м. Одеси
від  15  лютого
2006 року залишено без змін.

На зазначені ухвали суду першої та апеляційної інстанції надійшла касаційна
скарга ОСОБА_1, в якій ставиться питання про їх скасування з посиланням на
порушення судом норм матеріально та процесуального права.

Відповідно
до п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в
ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Оскільки
оскаржувані ухвали суду першої та апеляційної інстанції відповідають вимогам
матеріально та процесуального права, а викладені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують та не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись
п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2
та  ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської
області, Управління державного казначейства
України в Одеській області про
стягнення  моральної, визнання
незаконними  дії та  зобов'язання надати  спростування
неправдивої  інформації.

Копію ухвали разом із доданими до скарги матеріалами направити особі, яка
подала  скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я

Верховного Суду України                                                            М.І. Балюк
Справа №2-93/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 січня 2007 року                                                                                      м.Гола Пристань

Голопристанський районний суд
Херсонської області в складі головуючого судді    Сорочана Ю.О., при секретарі    Федонюк О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
справу за позовом

ОСОБА_1до   ОСОБА_2про розірвання шлюбу

встановив:

ОСОБА_1 подав позов до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу.

Сторони
знаходяться у шлюбі з 1984 року,мають одну неповнолітню
дитину. Спору про місце проживання дітей та про майно немає.

Позивач просить розірвати
шлюб,поскільки сім'я розпалася із-за різних поглядів на життя.

Відповідач згодна з позовом.

З'ясувавши
фактичні взаємини подружжя,дійсні причини позову про розірвання шлюбу суд приходить до висновку що подальше спільне життя і
збереження шлюбу суперечить інтересам сторін,тому його слід розірвати.

Керуючись
ст.ст.10,58,60,213,215 ЦПК України,ст.ст. 104,110,112 Сімейного
кодексу України,суд

рішив:

Розірвати шлюб
між ОСОБА_1та ОСОБА_2, зареєстрований 25 лютого 1984 року Ленинським відділом РАЦС
Миколаївського міського управління юстиції,актовий запис НОМЕР_1

Дитину-
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 народження залишити на проживання з батьком - ОСОБА_1.

При отриманні
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 17 грн. судового збору,ОСОБА_1 від сплати звільнити.

На рішення суду протягом десяти
днів з дня його проголошення може бути подана заява про апеляційне
оскарження.

Суддя
Справа № 2-83 2007 рік
МАЛОВИСКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ                                       СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09/01/2007 року Маловисківський
районний суд Кіровоградської області у складі: Головуючого-
судді Усатенка Ю.Ю. при секретарі Мельник Р.А. з участю позивачки

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в м. Мала Виска справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

23.11.2006 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись
на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02.02.2002 року, шлюбні
відносини з відповідачем припинені через різні характери, подальшого сумісного
життя і збереження сім'ї не бажає.

Позивачка в судовому засіданні позов
підтримала.

Відповідач позов визнав.

Розірвання шлюбу
відповідає інтересам позивачки, відповідач позов визнав, визнання позову відповідачем не порушує прав чи законних
інтересів інших осіб, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Витрати по розірванню шлюбу суд
вважає за необхідне покласти на обидві сторони

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110- 112 СК України, ст.ст.
6, 8, 10, 11, 60, 174, 209, 212- 215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зареєстрований 02.02.2002 року Корсунською сільською
радою Тальнівського району Черкаської області, актовий запис НОМЕР_1

При видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 по 8 грн. 50 коп.
державного мита.

Рішення може бути оскаржено до Кіровоградського апеляційного суду шляхом
подання до Маловисківського районного суду
Кіровоградської області заяви про апеляційне оскарження рішення протягом
10 днів з дня проголошення рішення і апеляційної скарги на рішення суду
протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа № 2-623/07
УХВАЛА

про закриття провадження у справі у
зв,язку з відмовою позивача від позову у попередньому судовому засіданні

12 лютого 2007 року            Нижньогірський
районний суд АР Крим у складі:

головуючої судді                  - Бриндя М.А

при секретарі                       - Подудалової Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Нижньогірський справу за
позовом

ОСОБА_1 до Міністерства праці та
соціальної політики у АРК, управління праці
та соціального захисту населення у Нижньогірському районі про відшкодування
витрат за оплату житла, опалення та
освітлення,

встановив:

Позивач звернувся із позовом до відповідачів про відшкодування витрат за
оплату житла, опалення та освітлення, мотивуючи незгодою із
позбавленням гарантій держави щодо педагогічних робітників та неправомірним
застосуванням ст. 42 Закону України „Про Державний бюджет України на 2005
рік"

У судовому засіданні позивач надав суду заяву про відмову від позову у
зв,язку з тим, що буде звертатися до суду із адміністративним позовом.

Представник
Управління ПСЗН Нижньогірської РДА проти закриття справи не заперечував.

Представник
Міністерства праці та соціальної політики в АРК в судове засідання не з,явився,
причину неявки не повідомив, про місце та розгляд справи повідомлявся належним чином. На підставі ст.169 ч.4 ЦПК України суд
вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши
пояснення позивача, представника, дослідивши матеріали справи суд вважає за
можливе прийняти відмову від позову на підставі ст.130 ЦПК України та закрити
провадження у справі на підставі ст. 205 ч.1 п.З ЦПК України, оскільки відмова
від позову не суперечить закону та не порушує права сторін.

Керуючись ст.ст. 174, 208-210 ЦПК
України,

Ухвалив: Відмову від позову прийняти

Провадження по
справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства праці та соціальної політики у АРК та
управління праці та соціального захисту населення у Нижньогірському районі про відшкодування витрат за оплату житла,
опалення та освітлення закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Повідомити
позивача, що закриття провадження у справі позбавляє можливості звернення до суду з приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав.

Ухвала може бути
оскаржена шляхом подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду АР Крим у м. Феодосія через
Нижньогірський районний суд протягом 5-ти днів з дня її проголошення та
поданням після цього апеляції протягом десяти днів або у порядку, передбаченому
ч.4 ст. 295 ЦПК України.