Справа № 2-26/2007 p.
РІШЕННЯ Іменем України

17 січня 2007 року                                                                                                   м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд
Миколаївської області у складі:

головуючого - судці Чернієнка С А.

при секретарі Леонові В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1.,

відповідачки ОСОБА_2., її представника ОСОБА_5., та представника третьої особи - ОСОБА_6., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 та за зустрічним позовом ОСОБА_2 доОСОБА_1 про встановлення місця
проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2006 року ОСОБА_1 звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2., в якій просив передати їхню з відповідачкою дитину - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, для проживання
до бабусі дитини - ОСОБА_4.

В процесі розгляду справи позивач змінив свої позовні вимоги - просив
передати ОСОБА_3. для проживання із ним.

Свої вимоги
позивач обґрунтовував тим, що ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, є його та відповідачки сином. Коли він у 2004 році перестав
проживати з відповідачкою, син залишився жити з
останньою. У цей період він постійно передавав гроші та бачився з сином. У цей час відповідачка постійно була відсутньою, а
бабуся - ОСОБА_7., яка проживає з нею, не могла надати відповідної уваги та виховання онукові
через стан здоров'я. Його неодноразові бесіди з
відповідачкою про те, що сину потрібні відповідні догляд та виховання, нею залишені без уваги. Коли сусіди ОСОБА_8та ОСОБА_9.
у середині серпня 2004 року побачили, як син стояв
на підвіконні відчиненого вікна квартири відповідачки, що розташована на
третьому поверсі п'ятиповерхового будинку та розкидав книжки, він забрав дитину до себе, і з цього часу до 15 листопада 2004 року
син знаходився у нього. 20 серпня 2004 року відповідачка виїхала з м. Очакова у
невідомому напрямку та була відсутньою до середини січня 2005
року. 02 липня 2005 року він розірвав шлюб з відповідачкою. У період з 15 листопада 2004 року по 25 вересня 2006 року
дитина знаходилася у його батьків ОСОБА_4.
та ОСОБА_10. у м. Донецьку, де сину були створені усі умови для належного
утримання та виховання. Оскільки він є військовослужбовцем,
його служба у той час не давала можливості постійно доглядати за дитиною, оскільки, коли він йшов на чергування,
сина не було з ким залишити. У теперішній час він орендує двокімнатну квартиру у смт. АДРЕСА_1 Автономної
Республіки Крим, стабільну заробітну
платню, забронював місце для сина у дитячому садку АДРЕСА_1, одружився з іншою жінкою, яка має дитину віком до
трьох років та перебуває у відпустці з догляду
за нею, у зв'язку з чим у теперішній час може повністю забезпечити належні утримання,
догляд та виховання свого сина.

14 вересня 2006 року ОСОБА_2. звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з зустрічною позовною заявою до
ОСОБА_1., в якій просила встановити місцем проживанням
дитини з нею за адресою: Миколаївська область, м. Очаків,АДРЕСА_2.

2

Свої вимоги відповідачка обґрунтовувала тим, що у серпні 2004 року вона
через важке матеріальне становище була змушена
виїхати до м. Суми на заробітки, залишивши дитину зі своєю матір'ю. Пропрацювавши там близько трьох місяців, повернулася до м.
Очакова та дізналася, що позивач відвіз дитину
до своїх батьків до м. Донецька. Не дивлячись на її звернення до міліції, позивач не давав їй бачитися з сином. У теперішній
час дитина проживає із нею, її співмешканцем ОСОБА_13 та її матір'ю ОСОБА_7. у трикімнатній квартирі, що розташована за адресою: Миколаївська область, м.
Очаків,АДРЕСА_2. Син ходить до дитячого
садкаНОМЕР_1 в м. Очакові. Вона неофіційно працює продавцем у магазині "Сім-Сім" (м. Очаків) приватного
підприємця ОСОБА_11, заробляє по 500 грн. на місяць, її
мати одержує пенсію 677 грн., співмешканець працює у Центрі електрозв'язку ІНФОРМАЦІЯ_1" та одержує стабільну заробітну
платню. Вона працює по змінам (добу через дві доби). У той час, як вона працює
увечері, за сином можуть доглянути її співмешканець та мати.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, не визнавши
зустрічного позову, а відповідачка, підтримавши свій позов, не визнала вимог
позивача.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування - у судовому
засіданні вважала за доцільне передати дитину для проживання
з батьком, пояснюючи це тим, що позивач у теперішній час орендує двокімнатну квартиру, має стабільну заробітну
платню, забронював місце для сина у дитячому садку
АДРЕСА_1, створив нову сім'ю, тому має можливість
забезпечити належні утримання, догляд та виховання дитини. Вчинки позивача свідчать про те, що він дуже хвилюється за долю дитини,
її належне утримання, догляд та виховання. У цей же час
відповідачка, хоча і має можливість забезпечити дитину житлом, оскільки
проживає у трикімнатній квартирі, їй є з ким залишити дитину у разі потреби - з
її матір'ю або співмешканцем, проте вона працює неофіційно, достовірних
відомостей про її самостійні доходи суду не надала, її
колишні та теперішній вчинки свідчать про безвідповідальне ставлення до піклування про дитину. Зокрема, вона у серпні
2004 року виїхала до м. Суми, залишивши дитину
на утриманні матері, яка, зі слів свідків, зловживає спиртними напоями, та на позивача, який тоді за родом служби не міг
забезпечити постійного догляду за дитиною, у
період перебування у м. Суми не цікавилася долею дитини, у період перебування дитини у м. Донецьку не порушувала питання
встановлення місця проживання та про відібрання дитини. Порушила ці питання
лише після звернення позивача до суду. У теперішній час
відповідачка безвідповідально ставиться до здоров'я дитини, при наявності у останньої температури
38,6 °С, не звертається до фахівців, а займається
самолікуванням, не знаючи навіть причини підвищення температури. Зазначені
обставини дають підстави вважати, що залишення дитини для проживання з
відповідачкою, може становити навіть загрозу для її життя та здоров'я.
Співмешканець відповідачки був судимий за крадіжку, веде себе неналежним чином,
у п'яному вигляді влаштував дебош. Це дає підстави сумніватися, що проживання
дитини з ним позитивно вплине на її виховання.

Третя особа ОСОБА_4. у судове засідання не з'явилася, подавши до суду заяву
про розгляд справи у її відсутність.

Вислухавши пояснення сторін, представника відповідачки, представника органу
опіки та піклування, дослідивши надані ними докази, суд
дійшов наступного.

Від шлюбу, який сторони розірвали, вони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, що підтверджується відповідними
свідоцтвами.

Фактичні шлюбні стосунки та ведення сумісного господарства сторони
припинили до серпня 2004 року і з цього часу проживають окремо. Після
припинення шлюбних стосунків дитина до середини серпня 2004 року залишилася
проживати з відповідачкою та матір'ю останньої
ОСОБА_7.. Ці обставини визнаються всіма особами, що беруть участь у справі.

У середні серпня 2004 року стався випадок, після якого позивач взяв дитину
для проживання з собою. З пояснень позивача, що
підтверджені показаннями допитаних судом у якості свідків сусідів відповідачки ОСОБА_12 та ОСОБА_9., вбачається, що дитина
сторін, якій на той час виповнилося лише три роки, знаходилася на підвіконні
відчиненого

3

вікна квартири відповідачки, що
розташована на третьому поверсі п'ятиповерхового будинку, та розкидала книжки, двері квартири були відчинені, а мати
відповідачки у стані алкогольного сп'яніння спала у
квартирі та навіть не реагувала на дзвінки сусідів у двері.

Восени 2004 року відповідачка виїхала на заробітки до м. Суми, залишивши
дитину на утриманні своєї матері, яка, як
вбачається з показань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_9., на той час зловживала спиртними напоями, та на позивача, який тоді за родом
служби не міг забезпечити постійного догляду за
дитиною. У період перебування у м. Суми відповідачка не цікавилася долею
дитини.

15 листопада 2004 року позивач, який через добові чергування у зв'язку зі
службою у Збройних силах України, не мав
змоги у той час самостійно забезпечити постійного догляду за дитиною, передав її для проживання до своїх батьків у м. Донецьк, де, як
вбачається з акту обстеження житлово-комунальних умов
від ІНФОРМАЦІЯ_3 року, їй було створено усіх необхідних умов для нормального утримання, виховання та розвитку.

Під час розгляду цієї справи позивач 29 вересня 2006 року влаштував дитину
до Очаківського дошкільного закладуНОМЕР_1
"Дзвіночок" та на прохання відповідачки передав її для
тимчасового, до рішення суду, проживання з відповідачкою.

15 січня 2007 року позивач виявив, що дитина, маючі температуру 38,6 °С,
перебуває у дитячому садку, забрав звідти дитину
та передав відповідачці, повідомивши про стан її здоров'я. До 17
січня 2007 року відповідачка не звернулася до лікарів з приводу захворювання
дитини.

Ці обставини визнані відповідачкою
у судовому засіданні.

Пояснюючи причини не звернення до лікарів з приводу захворювання дитини, відповідачка заявила, що не вважала за необхідне з таких
дрібниць звертатися за лікарською допомогою, дала дитині жарознижуюче, і температура спала.

У теперішній час позивач проживає у смт. АДРЕСА_1 Автономної Республіки Крим, де орендує мебльовану двокімнатну квартиру з усіма
зручностями, проходить військову службу у Збройних силах
України, має стабільний самостійний дохід (за період з травня по жовтень 2006 року - 7343 грн. 20 коп.), 07 січня 2007 року
одружився, дружина позивача перебуває у відпустці з догляду за дитиною, подав
заяву на влаштування сина до дитячого садка "Сокіл"
смт. АДРЕСА_1, куди влаштування дитини йому гарантовано.

Ці обставини, підтверджуються: довідкою № НОМЕР_2 p., виданою Нофофедорівською селищною радою АРК; актом обстеження житлово-побутових
умов №НОМЕР_3 p.; довідкою про розмір заробітної
платні №НОМЕР_4 р. та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5.

Відповідачка у
теперішній час проживає зі своєю матір'ю ОСОБА_7. та співмешканцем ОСОБА_13 у трикімнатній
благоустроєній квартирі з усіма зручностями,
офіційно не працює, звільнилася 10.11.2006 року з попередньої роботи у БГКП "Сирена",ОСОБА_7 одержує пенсію,
ОСОБА_13. працює в Центрі електрозв'язку ІНФОРМАЦІЯ_1" та одержує
заробітну платню.

Ці обставини підтверджуються: актом обстеження житлово-побутових умов
відІНФОРМАЦІЯ_4 p.; довідкою №НОМЕР_6 p., виданою БГКП "Сирена";
довідкою № НОМЕР_7p., виданою ЦЕЗ ІНФОРМАЦІЯ_1"; оглянутою у судовому засіданні ощадкнижкою
ОСОБА_7..

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 161 Сімейного кодексу (надалі - СК) України,
якщо мати та батько, які проживають окремо, не
дійшли згоди щодо того, з ким з них буде проживати дитина, спір між ними може вирішуватися судом, при вирішенні якого суд бере
до уваги ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають
істотне значення.

Позивач з огляду на його житлово-побутові умови, матеріальний стан та
сімейне становище має можливість забезпечити
належні умови для нормального утримання, догляду та виховання дитини. Вчинки позивача свідчать про те, що він виявляє більшу
увагу до дитини і турбується про неї.

4

У цей же час відповідачка, хоча і має можливість забезпечити дитину житлом,
проте вона офіційно не працює, достовірних відомостей
про її самостійні доходи суду не надала.

Згідно ч. З ст. 161 СК України, суд не може передати дитину для проживання
з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями
або наркотичними засобами, може своєю аморальною
поведінкою зашкодити розвиткові дитини.

Крім цього, колишні та теперішній вчинки відповідачки свідчать про
безвідповідальне ставлення до піклування про дитину.
Зокрема, те, що у серпні 2004 року вона, виїхавши до м. Суми, залишила дитину на утриманні матері, яка, як вбачається з показань
свідків, у той час зловживала спиртними напоями, та на
позивача, який тоді за родом служби не міг забезпечити постійного догляду за дитиною, у період перебування у м. Суми
не цікавилася долею дитини, у період перебування дитини у м. Донецьку не
порушувала у будь-яких компетентних органах питання про
встановлення місця проживання з нею та про відібрання дитини. Ці питання
порушила лише після звернення позивача до суду. У теперішній час відповідачка безвідповідально ставиться до здоров'я
дитини, а саме не звертається до фахівців, а займається
самолікуванням - це дає підстави вважати, що залишення дитини для проживання з
відповідачкою може становити загрозу для життя та здоров'я дитини.

Враховуючи викладене, те, що, відповідно до ст. 141 СК України, мати,
батько мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від
обов'язків щодо дитини, а також те, що, відповідно до ч. 2
ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1.
такими, що підлягають задоволенню, та,
відповідно, зустрічний позов ОСОБА_2. таким, що не підлягає
задоволенню.

Також, на підставі ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального (надалі - ЦПК)
України, підлягає стягненню з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. 08 грн. 50 коп. в рахунок відшкодування судового збору та 07
грн. 50 коп. в рахунок відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,
сплата яких останнім у зв'язку із зверненням до суду з позовом
підтверджується відповідними квитанціями.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 79, 81, ч.1 ст. 88,
209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Передати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, для проживання з його
батьком ОСОБА_1.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 доОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користьОСОБА_1 - 16 (шістнадцять)
гривень в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області
через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської
області протягом двадцяти днів з дня подання заяви
про його оскарження, що має бути подана протягом десяти днів з дня проголошення
рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про
його оскарження, у разі подання цієї заяви - після
закінчення строку на подання апеляційної скарги на
рішення, а у разі подання останньої - відразу після закінчення апеляційного розгляду
справи.