У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

4 квітня 2007   року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Костенка А.В.,   Пшонки М.П.,  Лященко Н.П.,  Прокопчука Ю.В., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) “Інститут аналізу права” до ОСОБА_1,
ОСОБА_7 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, за касаційною
скаргою  ОСОБА_7 на рішення
Київського районного суду м. Одеси від 7 жовтня 2005 року та ухвалу колегії
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської  області від 29 грудня 2005 року,

в с т а н о
в и л а :

ТОВ «Інститут аналізу  права” звернулося в суд з позовом до ОСОБА_7
та ОСОБА_1 про визнання недійсним укладеного 30 серпня 2005 року та
посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу
договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу культурно-оздоровчого
центру дозвілля і сім¢ї ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої позовні вимоги товариство обґрунтовувало тим, що
рішенням Київського районного суду м. Одеси від 2 грудня 2004 року, залишеним
без зміни  ухвалою колегії суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської  області від 21 квітня 2005 року, задоволено
позов ТОВ «Інститут аналізу  права”  до ОСОБА_7, ОСОБА_1 ,ОСОБА_3,
ОСОБА_4,ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсними договорів
купівлі-продажу та дарування.

Указаним рішенням визнано
недійсними укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_1, посвідчений 25 жовтня 2000 року
приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу договір дарування
цілісного майнового комплексу ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також договори дарування і
купівлі-продажу, які в подальшому були укладені ОСОБА_1 з іншими особами. На
підставі зазначеного рішення 23 травня 2005 року ТОВ «Інститут аналізу  права” видано
свідоцтво про право власності на
культурно-оздоровчий центр дозвілля і сім¢ї
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після того, як було
визнано, що ОСОБА_2 іОСОБА_1 не належить ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідачі підробили
документи та на підставі цих документів
30 серпня 2005 року уклали договір купівлі-продажу, відповідно до якого
ТОВ «Інститут аналізу  права” продало
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 При цьому від імені
ТОВ «Інститут аналізу  права”  виступала ОСОБА_1, яку нібито наказом   НОМЕР_1 призначено ІНФОРМАЦІЯ_2 ТОВ
«Інститут аналізу  права” та підписано
контракт НОМЕР_2.

Також відповідачами при укладенні договору надано
сфальсифіковані документи про те, що 29 липня 2005 року відбулися загальні
збори учасників   ТОВ «Інститут аналізу
права”, на яких вирішено продати ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за 140 тис. грн.,
а на підставі наказу НОМЕР_1 здійснити продаж ІНФОРМАЦІЯ_1 доручено ОСОБА_1

Однак протокол загальних зборів ТОВ «Інститут
аналізу  права”НОМЕР_3, наказНОМЕР_1, контракт НОМЕР_2, наказНОМЕР_4 та
протокол загальних зборів учасників ТОВ «Інститут аналізу  права” НОМЕР_5 не підписувалися учасниками
товариства та вони були затверджені підробленою печаткою ТОВ
«Інститут аналізу  права”. На підставі наведеного просило задовольнити їх позовні
вимоги.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 7 жовтня 2005 року,
залишеним без зміни ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської  області від
29 грудня 2005 року, позов ТОВ “Інститут аналізу права” до ОСОБА_1,ОСОБА_7 про
визнання недійсним договору купівлі-продажу задоволено.

Визнано недійсними протокол загальних зборів ТОВ
«Інститут аналізу  права”НОМЕР_2,
наказНОМЕР_1, контрактНОМЕР_2, наказНОМЕР_4 та протокол загальних зборів
учасників ТОВ «Інститут аналізу  права”
НОМЕР_5.

Визнано недійсним укладений між ТОВ «Інститут
аналізу  права” в особі директора ОСОБА_1
та ОСОБА_2, посвідчений 30 серпня 2005 року приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу договір купівлі-продажу ІНФОРМАЦІЯ_1. Повернуто у
власність ТОВ «Інститут аналізу
права”ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_2 звернулась до Верховного
Суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постановлені в
справі рішення, посилаючись  на  порушення судовими інстанціями норм
процесуального права та неправильне
застосуванням норм матеріального права.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції, з висновком
якого  погодився суд апеляційної
інстанції, виходили із доведеності позовних вимог і визнав недійсними:  протокол загальних зборів ТОВ «Інститут
аналізу  права”НОМЕР_2, наказ НОМЕР_1, контракт НОМЕР_2, наказ НОМЕР_4,
протокол загальних зборів учасників ТОВ «Інститут аналізу  права” НОМЕР_5 й укладений між ТОВ «Інститут
аналізу  права” та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу від 30 серпня 2005 року
ІНФОРМАЦІЯ_1
з підстав, передбачених ст. 230 ЦК України, як правочини вчинені під впливом
обману.

Проте з такими висновками судів погодитися не можна з
таких підстав.

Судами зазначено, що на низці документів підроблені
підписи учасників ТОВ «Інститут аналізу
права”  ОСОБА_8, ОСОБА_9,ОСОБА_10,
лише з їхніх слів. Нічим іншим (спеціальним дослідженням, висновком експерта)
доводи учасників товариства не підтверджені.

До висновку про скріплення документів підробленою
відповідачкою ОСОБА_1 печаткою суд також дійшов лише на підставі свідчень
указаних раніше осіб без будь-якої перевірки цих показів.

Вирішуючи спір без участі відповідачок ОСОБА_1 та
ОСОБА_7, суд неповно з'ясував обставини справи.

Доводи суду про належне повідомлення відповідачок про
судове засідання сумнівні, оскільки як зазначають у своїх скаргах  відповідачки, жодна з них у момент розгляду
справи в м. Одесі не знаходилися, тому відмовитися від отримання повісток не
могли. Повістки повинен був передати представник  ТОВ «Інститут аналізу  права”, проте, коли саме (дата, час) він
намагався це зробити, у повістках не зазначено.

З матеріалів справи, а саме ухвали Київського районного
суду м. Одеси від 9 грудня 2005 року, вбачається, що постановлене 7 жовтня 2005
року рішення є заочним, проте таким його визнати не можна, оскільки при його
постановленні не дотримані вимоги гл. 8 ЦПК України.

З урахуванням наведеного ухвалені в справі рішення без
змін залишитися не можуть, а справа підлягає поверненню в суд першої інстанції
на новий розгляд, у ході якого суду належить урахувати наведене й залежно від
установленого вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 7 жовтня
2005 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської  області від
29 грудня 2005 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

М.П. Пшонка

Ю.В. Прокопчук