У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема
А.Г., розглянувши
18 квітня 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського
районного суду м. Херсона від 30 листопада 2006 року та ухвалу Апеляційного
суду Херсонської області від 7 березня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, треті особи: державний нотаріус ОСОБА_4, орган опіки та піклування
виконавчого комітету  Дніпровської
районної ради м. Херсона - про визнання недійсним спадкового договору,
виселення, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,
відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3. звернувся до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що його тітка - ОСОБА_5., уклала зі
ОСОБА_1. спадковий договір, за яким після смерті його тітки відповідачка  стала власницею її майна.

Вважаючи вказаний договір
незаконним, позивач просив визнати його недійсним, виселити відповідачку з
будинку по АДРЕСА_1, в м. Херсоні, визнати за ним право власності на майно в
порядку спадкування за заповітом та відшкодувати матеріальну і моральну шкоду.

Рішенням  Дніпровського районного суду м. Херсона від
30 листопада 2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Херсонської області від 7 березня 2007 року, позов задоволено частково, визнано
спадковий договір недійсним, визнано за ОСОБА_3 право власності на жилий
будинок в порядку спадкування за заповітом, виселено ОСОБА_1. зі спірного
будинку, постановлено стягнути з ОСОБА_1. судові витрати і витрати на судову
психолого-психіатричну експертизу, в задоволенні решти вимог відмовлено.

У обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1.  посилається на
невідповідність висновків  судів
обставинам справи, порушення норм процесуального права й неправильне застосування
норм матеріального права та ставить питання про скасування судових рішень.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції та апеляційний суд, погоджуючись з ним, виходили з того, що
згідно з висновком посмертної комплексної судової психолого-психіатричної
експертизи відІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5. на час укладення спадкового  договору не могла розуміти значення своїх дій
та не могла керувати ними, а тому зазначений договір слід визнати недійсним.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України  суд касаційної інстанції не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5 ч. 3
ст. 328   ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необгрунтованою і викладені
в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження
в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: державний нотаріус
ОСОБА_4, орган опіки та піклування виконавчого комітету  Дніпровської районної ради м. Херсона - про
визнання недійсним спадкового договору, виселення, визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом, відшкодування матеріальної і моральної шкоди
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м.
Херсона від 30 листопада 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської
області від 7 березня 2007 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                      А.Г. Ярема