Справа  №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17  січня  2007року                            Бродівський  районний
суд  Львівської  області

в  складі
головуючої           судді
Тропак  О.В.

при  секретарі                                    Королишин
А.В.

і
розглянувши    у  відкритому
судовому  засіданні  в  м.
Броди  цивільну  справу
за

позовом  ОСОБА_1до
Бродівського  РВ  УМВС
України  у  Львівській області  про
виплату  на  його
користь  за  рахунок
відповідача  компенсації  за
спричинену  моральну  шкоду
в  сумі  1700
гривень, -

ВСТАНОВИВ   :

ОСОБА_1   звернувся
в  суд  з
позовом  до  Бродівського
РВ  УМВСУкраїни  у Львівській  області
про  відшкодування  моральної
шкоди  в  сумі
1700  гривень.

В
позовній  заяві  вказує, що
в  його  заяві
,що  надійшла  в
райвідділ  міліції 16,.10.2003
р  з  Бродівського
райсуду  він  просив
порушити  кримінальну  справу
стосовно  осіб  Бродівського
р/в    ДВС.У  відповіді
від  14.11.2003  рНОМЕР_1
відповідач  у формі  консультації
повідомив, що  заява  подана
не  за  призначенням, оскільки  згідно ЗУ»Про  виконавче
провадження»  дії  посадових
осіб  оскаржуються  до
керівника  ДВС або  до
суду. Вважає, що  таким  чином
відповідач  ухилився  від
розгляду  заяви  від
16. 10.2003р  ВС-63  по
суті. Підкреслює, що  міліція  зобов'язана
перевірити  викладені  в заяві
факти  правопорушень, на  підставі
матеріалів  перевірки  прийняти
відповідне рішення  у  формі
постанови, однак  цього  зроблено
не  було, чим  порушені
відповідні норми  КПК
України, покрито  злочини.
Неправомірними  діями  відповідач
проявив  неповагу до
позивача  і  до
його  звернення, принизив  його
гідність, спричинив  моральну  шкоду, внаслідок  чого
важко  захворів.

На
підставі  ст.5б  Конституції
України  просить  виплатити
на  його  користь
за рахунок    відповідача  1700
гривень  компенсації  за
спричинену  шкоду.

У
судовому  засіданні  позивач
підтримав  позовні  вимоги
і  пояснив, що  він звернувся  до
Бродівського  райсуду  з
заявою  про  порушення
кримінальної  справи  відносно  посадових
осіб  районної  Державної
виконавчої  служби, а  судом
ця  заява  була переадресована  відповідачу. Через  місяць
він  отримав  від
відповідача  відповідь
НОМЕР_1  від  14.XI.2003  р
,в  якій  стверджувалося, що  він
звернувся  не  по
адресу. Цим самим    його
заяву    відфутболили, хоча  згідно
КПК  повинні  були
розслідувати  і  прий няти  рішення
у  формі  постанови,в
той  час  як
йому  дали  консультацію. Ствердив ,   що не
пригадує  ,щоб його  викликав
відповідач    через  сільську
раду  для  пояснень
по заяві, але  офіційно  його
ніхто  не  викликав. Відповідь  заНОМЕР_1
від  14.Х1.2003р він  нікуди
не  оскаржував. Тим  ,що
відповідач  дав  відповідь
на  його  заяву, не
у встановленій  законом  формі, шляхом
винесення  постанови, а-у  вигляді
листа, негативно  вплинуло
на  його  морально-психологічний  стан
і  викликало  фізичні
захворювання Просить
задоволити  позов.

Представники
відповідача  позову  не
визнали  і  представник
відповідача  ОСОБА_2   пояснив, що
заява  ОСОБА_1, в  якій
оскаржувалися  дії  посадових
осіб  Державної  виконавчої
служби  ,була  зареєстрована
не  в  журналі
реєстрації  злочинів  та подій, а
була  зареєстрована  в
журналі  обліку  інформації
як  така, о  не
містила  ін­формації  про
наявність  події  чи
ознак  злочин, тому  і
не  розглядалася  в
порядку  і в  строки, передбачені  кримінально-процесуальним  кодексом, а
розглядалася  на  протязі
місяця. Для  проведення  перевірки
заяви  позивач  викликався
через  сільську  раду, але
не  заявився  в
райвідділ  міліції, мотивуючи  це
тим, що  він  подавав
заяву  в  суд, а-не
в  міліцію. Відповідь  НОМЕР_1
від  14.XI.2003  року
,не  могла  призвести
до  виникнення  захворювання  позивача
чи  спричинити  йому
моральну  шкоду. Відповідь  під НОМЕР_1  від
14,XI.2003  року  ОСОБА_1 не
оскаржував.    Заслухавши
пояснення  сторін, зэясувавши
обставини  та  дослідивши
докази  по справі  ,суд
дійшов  висновку, що    позовні
вимоги    до  задоволення
не  підлягають, виходячи  з  наступних  міркувань:

Відповідно  до
ст.56  Конституції  України, кожен  має
право  на  відшкодування

за  рахунок  держави
чи  органів  місцевого
самоврядування  матеріальної  та
моральної

шкоди, завданої,
незаконними  рішеннями  , діями
чи  бездіяльністю  органів
державної, служби, органів
місцевого  самоврядування, їх  посадових
і  службових  осіб
при  здійс ненні  ними
своїх  повноважень.

Відповідно  до  ч.1
ст.1167  ЦК  України
,моральна  шкода  завдана
фізичній  або юридичній  особі
неправомірними  рішеннями,
діями  чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка  її
завдала, за  наявності  її
вини, крім  випадків, встановлених  частиною другою  цієї
статті.

В
даному  конкретному  випадку
правові  підстави, передбачені  ч.2
ст.1167  ЦК України,   для
відповідальності  за  завдану
моральну  шкоду  без
вини  -відсутні.

Як  зазначено  у  п.4
Постанови    Пленуму  Верховного
Суду    України  від
31.03. 1995р  №  4
"Про  судову  практику
в  справах  про
відшкодування  моральної/немайнової/
шкоди"  у  позовній
заяві  про  відшкодування
моральної/немайнової    шкоди    має
бути зазначено, в  чому  полягає
ця  шкода, якими  неправомірними  діями
/бездіяльністю/  її заподіяно  та
якими  доказами  вона
підтверджується, а  факт  заподіяння
моральної  шко ди    повинен
довести    позивач.

Оскільки
позивачем  не  подано
суду  по  даній
справі  доказів, які  підтверджували що  після  отримання
від  відповідача  листа
за  8»  С-63
від  14  листопада
2003р, позивач  оскаржував  бездіяльність
органу  дізнання  у
порядку, встановленому  цивільно-процесуальним  законодавством, чи  в
порядку  адміністративного  судочинства
і  по його  зверненню
прокуратурою  або  судом
було  прийнято  рішення
про  визнання  незаконною
бездіяльності  органу  дізнання, який  повідомив
позивача    про  наслідки
розгляду  його  заяви
не  постановою ,а листом, то  тим
самим  позивачем  не
доведено  незаконності  бездіяльності
відповідача, отже  не  доведено
вини  відповідача  ,тому
суд  дійшов  до
висновку  про  відсутність
законних  підстав  для
покладення  на  відповідача відповідальності  за
моральну  шкоду  та
-  до  висновку
про  відсутність    підстав
для задоволення  позову.

Керуючись
ст.ст.10,11,212,215  ЦПК  України,
суд, -

ВИРІШИВ     :

В
задоволенні  позову  ОСОБА_1до
Вродівського  РВ  УМВС України
у  Львівській  області
про  виплату  на
його  користь  за
рахунок  відповідача
компенсації  за  спричинену
моральну  шкоду  в
сумі  1700  гривень, відмовити  .

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення
суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після
розгляду  справи  апеляційним
судом.

Заяву  про  апеляційне
оскарження  рішення  суду
першої  інстанції  може
бути подано  протягом  десяти
днів  з  дня
проголошення  рішення.
Апеляційна  скарга  на
ріше ння  суду  подається
протягом  двадцяти  днів
після  подання  заяви
про  апеляційне  ос карження. Апеляційна  скарга
може  бути  подана
без  попереднього  подання
заяви  про апеляційне  оскарження, якщо  скарга
подається  у  строк, встановлений  для
подання заяви  про  апеляційне
оскарження.

Заява  про  апеляційне
оскарженння  та  апеляційна
скарга  подаються  апеляцій ному    суду
через    Бродівський  районний
суд.