Справа № 2-969/ 07 p.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23 січня 2007 року
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: го­ловуючого
- судді
Куковенкова С.В., при
секретарі - Стасенко
Ю.С., розглянувши у попере­дньому судовому засіданні в м. Олександрії справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Олександрійської міської Ради про встановлення права
власності на самочинно спору­джені будівлі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить
визнати дійсним договір купівлі-продажу 11/25
частин житлового будинку АДРЕСА_1, укладений
на Універсальній товарній біржі „Партнер" за НОМЕР_1 від 10 жовтня 2000 року між
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на зазначений будинок; та визнати
за ОСОБА_1, право власності на самочинно споруджені будівлі: прибу­дову до
житлового будинку розміром 4,38 х 5,58 м. та тамбур розміром 1,67 х 2,65 м.,
які знахо­дяться на земельній ділянці призначеній для обслуговування квартири
НОМЕР_2 (11/25 частин) будин­ку АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги наступним: на
підставі договору купівлі-продажу від 10 жовтня 2000 року укладеного на Універсальній товарній біржі „Партнер" за
реєстром НОМЕР_1 та зареєстрованого в ОМБТІ в реєстрі за НОМЕР_3, вона -
ОСОБА_1 набула право власності на квартиру НОМЕР_2 (11/25 частин) житлового
будинку АДРЕСА_1.

З того ж часу позивач постійно проживає в зазначеній квартирі. Для її
обслуговування вона без дозволу відповідних виконавчих органів рад побудувала
самочинно будівлі: прибудову до жит­лового будинку розміром 4,38 х 5,58 м. та тамбур
розміром 1,67 х 2,65 м. На теперішній
час вона бажає продати вказану квартиру,
але при оформленні документів виявилось, що нотаріуси і Оле­ксандрійське
МБТ1 не визнають дійсними договори купівлі-продажу жилих приміщень, оформ­лених
на товарних біржах та самочинно спорудженні будівлі підлягають узаконенню в
судовому порядку.

Для узаконення зазначених споруд та внесення їх до технічної документації,
вона звернулася до відділу архітектури та містобудування Олександрійської
міської ради з проханням дозволити їй залишити в користуванні самочинно
побудовані будівлі.

Після її
звернення відділом архітектури та містобудування Олександрійської міської ради
за участю санітарної та пожежної інспекції було складено акт обстеження на
предмет відповідності діючим нормам і правилам самочинно споруджених будівель,
на підставі якого було зроблено висновок, згідно якого встановлено, що
самочинно споруджені будівлі відповідають санітарним, протипожежним та
архітектурним нормам і не порушують прав інших осіб.

Відповідно до п.
5 ст. 376 ЦК України, на
вимогу користувача земельної ділянки суд може ви­знати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване
на ній, якщо це не по­рушує права інших осіб.

Також позивач вважає, що з її боку всі умови договору купівлі-продажу
будинку згідно ст. 655, 656,662
ЦК України були виконані: квартира фактично перейшла у її користування, а
гроші за неї, згідно, договору повністю виплачені.

Тому вважає, що
договір купівлі-продажу квартири між нею та відповідачами був фактично
укладений, не зважаючи на те, що відповідачі ухилилися від нотаріального
оформлення вказано-

го
договору із матеріальних міркувань, і вона була вимушена оформляти
договір на товарній бі­ржі.

Сторони в судове
засідання не з'явилися, але подали до суду заяви про розгляд справи без їх­ньої
участі, позивач на своїх вимогах наполягає, відповідач проти позову не
заперечує. Відпові­дно до вимог п. 4
ст. 130 ЦПК
України, суд вважає за можливе розглянути справу у попередньо­му судовому
засіданні на підставі наявних доказів по суті.

Судом
встановлене наступне: на підставі договору купівлі-продажу від 10 жовтня 2000 року укладеного
на Універсальній товарній біржі „Партнер" за реєстром НОМЕР_1 та
зареєстрованого в ОМБТ1 в реєстрі за НОМЕР_3,
вона - ОСОБА_1
набула право власності на квартиру НОМЕР_2
(11/25 частин) житлового будинку АДРЕСА_1.

З того ж часу
позивач постійно проживає в зазначеній квартирі. Для її обслуговування вона без
дозволу відповідних виконавчих органів рад побудувала самочинно будівлі:
прибудову до жит­лового будинку розміром 4,38
х 5,58 м. та
тамбур розміром 1,67 х 2,65 м. На теперішній
час вона бажає продати вказану квартиру,
але при оформленні документів виявилось, що нотаріуси і Оле­ксандрійське
МЕТІ не визнають дійсними договори купівлі-продажу жилих приміщень, оформ­лених на товарних біржах та самочинно спорудженні
будівлі підлягають узаконенню в судовому порядку.

Для узаконення зазначених споруд та внесення їх до технічної документації,
вона звернулася до відділу архітектури та містобудування Олександрійської
міської ради з проханням дозволити їй залишити в користуванні самочинно
побудовані будівлі.

Відділом архітектури та містобудування Олександрійської міської ради за
участю санітарної та пожежної інспекції було складено акт обстеження на
предмет відповідності діючим нормам і правилам самочинно споруджених будівель,
на підставі якого було зроблено висновок, згідно якого встановлено, що
самочинно споруджені будівлі відповідають санітарним, протипожежним та
архітектурним нормам і не порушують прав інших осіб. Відповідно до п. 5 ст. 376 ЦК Украї­ни, на
вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
неру­хоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших
осіб.

Судом
встановлено, що укладена угода відповідає вимогам ст. ст. 655, 656 ЦК України,
сторо­ни дійшли згоди по усіх суттєвих моментах угоди, оплатили її та передали
придбане майно, спір про продане майно між ними відсутній. Однак, угода не
відповідає вимогам ст. 657 ЦК, щодо обов'язкової нотаріальної реєстрації таких
угод, оскільки відповідачі ухиляються від цього. Згід­но з ч. 2 ст. 215 та ч. 2
ст. 219, 220 ЦК України, якщо сторони виконали усі вимоги що ставлять­ся до
угоди, між ними відсутній спір про майно, але одна із сторін при цьому
ухиляється від но­таріальної реєстрації угоди то така угода може бути визнана
судом дійсною. У цьому разі насту­пне
нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Позивач фактично вступила у
право влас­ності на придбане майно, а тому, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Враховуючи
вищенаведене та згідно з п. 5
ст. 376 ЦК
України, та ст. ст. 12 -
15 , 48 ЗУ "Про власність",
зазначене нерухоме майно не порушує права інших осіб, а тому, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.
ст. 204, 215, 219, 220,
328, 334, п. 5
ст. 376, ст. ст. 639, 655, 656,657 ЦК Украї­ни,
ст. ст. 12 - 15 , 48 ЗУ
"Про власність", ст. ст. 213-215
ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ:

Визнати дійсним
договір купівлі-продажу 11/25
частин житлового будинку АДРЕСА_1,
укладений на Універсальній то­варній біржі „Партнер" за НОМЕР_1 від 10 жовтня 2000 року між
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 та визнати за ОСОБА_1 право
власності на зазначений будинок після його перебудови, загаль­ною площею
67,6 кв. м., житловою площею 21,6 кв. м., в тому числі визнати за нею право
влас­ності на самочинно споруджені будівлі:
прибудову до житлового будинку розміром 4,38 х 5,58 м. та тамбур
розміром 1,67 х 2,65 м., які знаходяться на земельній ділянці призначеній для
обслуго­вування квартири НОМЕР_2 (11/25 частин) будинку АДРЕСА_1.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду до Апеляційного суду
Кіровоградської області може бути подано протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рі­шення суду подається до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження через суд м. Олександрії.