Справа
№2-46507
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2007 року

Ленінський районний суд м.
Кіровограда в складі:

головуючого.................................................. Л.М. Ковтун

при секретарі.................................................. 1.0. Оводенко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Міністерства Внутрішніх Справ України в Кіровоградській області
про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Управління Міністерства
Внутрішніх Справ України в Кіровоградській
області про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що вона працювала ІНФОРМАЦІЯ_1 АТГ
при УМВС України в Кіровоградській області
згідно наказу НОМЕР_1, потім переведена на посаду ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно наказу НОМЕР_2. Відповідно наказу НОМЕР_3 її звільнено з займаної посади за
п. 1
ст. 40 КЗпП України в зв'язку з скороченням штату. Проте, в період з 30 червня 2006 року по 21 липня 2006 року, тобто на час звільнення, вона знаходилась на лікуванні в лікарні УМВС з діагнозом
розповсюджений остеохондроз хребта П ступені. Тому
звільнення її з займаної посади, порушує її права, передбачені
Конституцією України та Кодексу Законів про Працю України. Керівництво автогосподарства УМВС України в Кіровоградській
області видало наказ НОМЕР_4 про розірвання трудового договору в зв'язку
з скороченням штату, з грубим ігноруванням
Основного Закону України та КЗПП України. З 05 липня 2006 року по нинішній час вона не працює і не має можливості
для нормального існування, харчування та утримання
сім'ї в межах прожиткового мінімуму. Зважаючи на
викладене, вона вважає, що повинна бути поновлена на попередній роботі та отримати виплату середнього заробітку за час вимушеного
прогулу. В наслідок її не законного звільнення відповідачем
спричинена їй моральна шкода, яку вона оцінює в 5000 грн., і яка полягає в тому, що її звільнення стало відомо великому колу її
близьких, знайомих, колег, друзів, що
негативно вплинуло на її престиж, авторитет, ділову репутацію, а насамперед взаємовідносини між колегами, що спричинило
моральні страждання, втрату нормальних
життєвих стосунків, необхідність додаткових зусиль для організації свого життя, та витрат пов'язаних з погіршенням її особистого
здоров'я. Просить суд поновити її на посаді ІНФОРМАЦІЯ_2 автомобільного
господарства УМВС України в Кіровоградській
області. Стягнути на її користь з УМВС України в Кіровоградській області середній заробіток за час вимушеного прогулу. А
також стягнути на її користь з УМВС України в
Кіровоградській області моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі
посилаючись на обставини викладені в позовній
заяві, та пояснила суду, що вона працюючи в автогосподарстві при УМВС 05.05.07 р. Була звільнена з посади у
зв*язку із скороченням чисельності штату в казане вивільнення вважає незаконним
так як вона була звільнена в період перебування її на лікарняному. Про
звільнення їй стало відомо в день звільнення, а саме 05.07.06 року в цей же
день вона ознайомилася з наказом про звільнення та отримала трудову книжку. У визначений законом термін, а саме 07.08.06 року вона стала на облік у
центрі зайнятості як безробітна. Із заявами про поновлення на роботі не зверталася так як в неї хвора мати і вона перебувала в
селі у матері та доглядала за нею. Вважає
звільнення не законним та просить суд поновити її на роботі та зобов*язати УМВС
сплатити їй грошові кошти за вимушений прогул.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, та пояснив,
що позивач дійсно працювала в автогосподарстві та
була звільнена з посади за скороченням чисельності
штату. З наказом про звільнення та трудову книжку позивач отримала 05.07.06 року. Твердження того що позивач перебувала на
лікарняному не відповідають дійсності поскільки згідно табелів обліку робочого
часу позивач в період з 30.06.07 р. До 05.07.06 р.
Перебувала на роботі і нею отримано заробітну плату за вказаний період. Крім того твердження того що позивач була саме на роботі є її
підписи на наказах про звільнення з яким вона ознайомилася
05.07.06
р. Та підпис в журналі видачі трудових книжок про отримання трудової книжки позивачем. Тому
вважає позов безпідставним та необгрунтованим .Крім того
представник УМВС зазначив, що позивач в порушення вимог ч.І ст.233 КзпП України пропустила місячний строк для звернення з
заявою про вирішення трудового спору тому
просить суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено,
що ОСОБА_1. Працювала в автогосподарстві ( АТГ)при
УМВС на посаді ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується поясненнями
позивача, трудовою книжкою(а.с.8-9), табелями обліку робочого часу (а.с.32-33) та не спростовується відповідачем. Наказом
НОМЕР_3 позивач звільнена із займаної посади
у зв*язку з скороченням штату АТГ при УМВС (а.с. 4). Трудова книжка позивачем отримана 05.07.06, що стверджується поясненнями позивача та підписом в журналі видачі трудових книжок про
отримання трудової книжки позивачем (а.с.34-35).

При постановленні рішення суду суд надає критичну оцінку поясненням
позивача про повідомлення нею керівництву
УМВС факту перебування її на лікарняному так як позивачем не ставилося питання перед керівництвом з приводу нарахованої в
повному обсязі та отриманої нею заробітної плати як за червень 2006 р. Так і за липень. Крім того факт виходу позивача на роботу зафіксовано в табелях обліку робочого часу (а.с.32- 33).

Відповідно до ч.І ст.233 КзпП України працівник може звернутися з заявою
про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного в місті,
міського чи міськрайонного суду в тримісячний
строк з дня коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Враховуючи те, що позивач дізналася про звільнення в день її звільнення, а
саме 05.07.06
р. В цей же день отримала трудову книжку, однак у
визначений законодавцем строк не звернулася до суду за
захистом порушених прав суд дійшов висновку про те, що позов
задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст.23 3  КзпП України, ст.ст.212-215 ;218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ: В задоволенні
позову ОСОБА_1 до Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Кіровоградській області про поновлення на роботі
і оплату за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та
апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження через Ленінський районний суд м. Кіровограда до
апеляційного суду Кіровоградської області.

Суддя Ленінського районного                                                                                    JI.M. Ковтун

Суду м. Кіровограда