У х в а л а

іменем
україни

21 лютого 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Пшонки М.П.,

суддів:              Костенка А.В.,                 Патрюка М.В.,

Пінчука М.Г.,                   Прокопчука Ю.В., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовами заступника прокурора м. Ялта в інтересах Ялтинської міської
ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про знос будівль; за
зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до Ялтинської міської ради, виконавчого
комітету Ялтинської міської ради про скасування рішень, визнання права
власності на будівлю, за касаційними скаргами прокуратури м. Ялти, Ялтинської
міської ради, ОСОБА_3на рішення Ялтинської міського суду Автономної Республіки
Крим від 3 листопада 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 23 січня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

Заступник прокурора м. Ялта в інтересах Ялтинської міської ради звернувся
до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про знос самовільно збудованих
відповідачами двох індивідуальних гаражів за адресою: АДРЕСА_1, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що відповідачі збудували гаражі на земельній ділянці, що є
власністю Ялтинської міської Ради без відповідного дозволу і з порушенням
будівельних норм і правил.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 подали до суду зустрічну позовну заяву, в якій просили
скасувати рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради НОМЕР_1, НОМЕР_2
від 11 листопада 2004 року “Про знос самовільно збудованих ОСОБА_2 і ОСОБА_1
гаражів поАДРЕСА_1 і визнати за ними право власності на індивідуальні гаражі.

Рішенням Ялтинської міського суду Автономної Республіки Крим від 3
листопада 2005 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 23 січня 2006 року, в задоволенні позову заступника
прокурора м. Ялта  в інтересах Ялтинської
міської ради відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволено частково.
Скасовано рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради НОМЕР_1 та
НОМЕР_2 від 11 листопада 2004 року. У зустрічному позові в частині визнання
права власності на гаражі відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в доход
держави в сумі 8 грн. 50 коп.

У
касаційній скарзі ОСОБА_3, прокуратура м. Ялта ставлять  питання про скасування судових рішень та
направлення справи на новий розгляд, а Ялтинська міська рада - про скасування
судових рішень та ухвалення рішення про задоволення позову заступника
прокурора.

Касаційна скарга Ялтинської міської ради підлягає частковому задоволенню, а
касаційні скарги ОСОБА_3, прокуратури м. Ялта
- задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення
зустрічного позову ОСОБА_1 і ОСОБА_2, послався на те, що відповідачі самовільно
зайняли земельну ділянку під будівництво гаражів, однак оскільки зведенням
позивачами гаражів права інших осіб не порушуються, то рішення виконкому
Ялтинської міської Ради НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 11 листопада 2004 року про знос
самовільно збудованих позивачами гаражів підлягає скасуванню.

З таким висновками суду погодитися не можна, оскільки вони суперечать
матеріалам справи та вимогам закону.

Відповідно до частини 2 ст. 125 Земельного Кодексу України право на оренду
земельної ділянки виникає після укладення договору оренди та його державної
реєстрації. Саме після такої реєстрації, як зазначено у ст. 18 Закону від 6
жовтня 1998 року №161-XIV”Про оренду землі”, цей договір набуває чинності.

Частина 3 статті 125 Земельного Кодексу України забороняє приступати до
використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості),
одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації.

Згідно зі ст. 212 Земельного Кодексу України самовільно зайняті земельні
ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без
відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ним.

Суд ці вимоги закону не врахував і не навів докази, які б свідчили про
незаконність рішення міської ради відносно спірних земельних ділянок.

З матеріалів справи вбачається, що Ялтинська міська рада відмовила
позивачам в передачі земельних ділянок у користування (оренду).

Враховуючи викладене, суду слід
з'ясувати обставини, що підтверджують факт правомірного користування позивачами
спірними земельними ділянками. Посилання в рішенні на те, що Ялтинська міська
рада не заперечує проти користування позивачами ділянками доказами не
підтверджено.

Третя особа - ОСОБА_3, в клопотаннях зазначає, що будівництво гаражів на
самовільно зайнятих землях порушує її права, оскільки позивачі займають частину
належної їй земельної ділянки.

Відсутність у матеріалах справи зазначених доказів та неповне з'ясування її
обставинам не дають суду підстав для висновку про задоволення позовних вимог чи
відмову в їх задоволенні.

Апеляційний суд не звернув увагу на ці порушення і необґрунтовано залишив
рішення суду першої інстанції без зміни.

За таких обставин, керуючись статтями 336, 338 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Ялтинської міської ради задовольнити частково, а касаційні
скарги прокуратури м. Ялти, ОСОБА_3- задовольнити.

Рішення Ялтинської міського суду Автономної Республіки Крим від 3 листопада
2005 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 23 січня
2006 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.П. Пшонка

Судді:

А.В. Костенко    М.В. Патрюк

М.Г. Пінчук
Ю.В. Прокопчук