Справа №2-192/2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем України

16
січня  2007
року
Ірпінський  міський  суд
Київської  області  у
складі:

головуючого:                                                  Руднічєнко  О.М.,

при  секретарі                                                 Киричик  О.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією сім"єю без шлюбу та розподілі  спільного
майна  подружжя,   -

встановив   :

Позивачка
звернулась до суду з позовом, свої вимоги мотивував тим, що вона з відповідачем
з ІНФОРМАЦІЯ_1
знаходилась в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу з відповідачем сторони
мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження. ІНФОРМАЦІЯ_3 шлюб між сторонами було розірвано, але причиною
оформлення між сторонами розлучення було не припинення між ними шлюбних
стосунків, а необхідність  в  майбутньому
отримати  житло  по
місцю  роботи  позивачки.

Вказує, що не дивлячись на те, що
сторони розірвали шлюб, вони ніколи не припиняли подружні стосунки - мали спільний
бюджет, єдине місце проживання, спільне господарство, разом займалися
вихованням дочки. Подружні відносини сторони припинили лише в липня 200 6 року,
оскільки відповідач порушив подружню вірність і залишив позивачку з дочкою в
придбаній сторонами спільно частині АДРЕСА_1.

Вказує, що на даний час між
сторонами виник спір з приводу розподілу спільно придбаного майна. Так,
відповідач заперечує, що частина з придбаного сторонами майна після розірвання
шлюбу в 1997 році являється їх спільною сумісною власністю. Оскільки із-за
цього відповідач не бажає добровільно вирішити
питання  розподілу  майна,
тому  позивачка  змушена
звертатися  до  суду.

Вказує,    що
в    період   шлюбу,
а    саме    ІНФОРМАЦІЯ_4,     сторони    придбали частину  АДРЕСА_2,
що   підтверджено копією  договору
купівлі-продажу  та   копією
технічного   паспорту  на
даний  будинок. З  часу
придбання  частини  будинку
сторони  в  ньому
постійно  проживають   в
ньому  і   з того
часу  позивачка  нікуди
не  виїздила.

Вказує, що крім даної частини
будинку сторони в 2004 році
придбали на ім'я відповідача автомобіль ВАЗ-2107 .2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1, вартістю 20000 гривень та
грошовий вклад НОМЕР_2 на
ім"я відповідача на уму 5000
гривень,   який  знаходиться
в Укрпромбанку  м.Києва,

Позивачка
просить   суд   встановити
факт   проживання   позивачки
однією   сім"єю     без   шлюбу
з    відповідачем   з    1997    року   по    21.08.2006
року;
розділити    спільне нажите  ОСОБА_1
з  ОСОБА_2  з  1988
року   по   2006
рік  майно,   а
саме 1/2  частину   будинку
АДРЕСА_2,     автомобіль    ВАЗ-2107,     2004
року    випуску,     державний номерний     знак
НОМЕР_1;     визнати    за
ОСОБА_1    право власності      на 1/4
частину   будинку   АДРЕСА_2;   виділити
відповідача   автомобіль   ВАЗ-2107,
2004   року   випуску,
державний номерний     знак     НОМЕР_1,     вартістю     20     000
грн.,
визнавши     даний     автомобіль йогоособистою    власністю,     стягнути
з    відповідача    на
користь    позивачки    10    000 гривень   за
належну 1/2  частину   автомобіля;    визнати
за   позивачкою   право
власності на Ч  частину    грошового
вкладу    на    ім'я
ОСОБА_2,     який знаходиться  на
особовому  рахунку  НОМЕР_3  в  Укрпромбанку  м.Києва. В
судовому     засіданні     позивачка     та
її     представник     підтримали     заявлені позовні     вимоги
та     просили     їх
задовольнити,      зменшили     вимоги,      просили     суд встановити  факт
проживання  ОСОБА_1 однією  сім"єю
без  шлюбу з   ОСОБА_2
з   ІНФОРМАЦІЯ_5;
розділити

2

спільне нажите ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з
1988 року по 2006 рік майно, a сам частину будинку АДРЕСА_2, автомобіль ВАЗ-2107, 2004
року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1; визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_2;
визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль ВАЗ-2107, 2004 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1,   зареєстрований  на
ім'я  ОСОБА_2.

Відповідач в
судовому засіданні позов визнав частково, визнав позов в частині встановлення
факту проживання ОСОБА_1 однією сім"єю без шлюбу з ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_5; розділу
спільного нажитого майна автомобіля ВАЗ-2107, 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований
на ім' я ОСОБА_2,   в
решті  заявлених  позовних
вимог  просив  відмовити.

Суд, вислухавши
пояснення сторні, свідків, дослідивши письмові докази по справі,   вважає
позов  таким,   що
підлягає  до  задоволення
по  наступним  підставам.

Відповідно до ч.1 ст.22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння,
користування  і  розпорядження
цим  майном.

Відповідно до ч.І ст.28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною  власністю
подружжя,   їх  частки
визнаються  рівними.

Так, у судовому
засіданні встановлено, що сторони з ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходились в зареєстрованому шлюбі (а.с.9). Від даного шлюбу з відповідачем
сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження (а.с.24). ІНФОРМАЦІЯ_3 шлюб між
сторонами було розірвано (а.с.10),
але причиною оформлення між сторонами розлучення було не припинення між
ними шлюбних стосунків, а необхідність в майбутньому отримати житло по місцю
роботи позивачки. Не дивлячись на те, що сторони розірвали шлюб, вони ніколи не
припиняли подружні стосунки -
мали спільний бюджет, єдине місце проживання, спільне господарство, разом
займалися вихованням дочки. Подружні відносини сторони припинили лише в липня
2006 року, оскільки відповідач порушив подружню вірність і залишив  позивачку з дочкою в придбаній сторонами
спільно частині будинку АДРЕСА_1.

Встановлено, що
в період шлюбу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4, сторони придбали 1/2 частину будинку АДРЕСА_2, що
підтверджено копією договору купівлі-продажу та копією технічного паспорту на
даний будинок (а.с.11-23).
З часу придбання частини будинку сторони в ньому постійно проживають в
ньому і з того часу позивачка нікуди не виїздила. Окрім будинку сторони в 2004 році придбали на
ім'я відповідача автомобіль ВАЗ-2107 2004
року випуску,   державний  номер
НОМЕР_1   (а.с.14).

За даних
обставин, суд приходить до висновку, що як 1/4 частина будинкуАДРЕСА_2 так і
автомобіль ВАЗ-2107 2004
року випуску, державний номер НОМЕР_1 , є майном, яке
нажите подружжям за час шлюбу, є його '
спільною сумісною власністю, кожен з подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим майном. Виходячи з вищевикладеного, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження у судовому
засідання та підлягають  до  задоволення
в  повному  обсязі.

Суд вважає
необґрунтрваним посилання позивача на те, що спірна частина будинку була
придбана за кошти його батьків не знайшли свого підтвердження у  судовому засіданні, оскільки суду не було
надано доказів в підтвердження того, що саме ці кошти, на які посилається
відповідач (55-57) були витрачені на
купівлю будинку. Покази свідків ОСОБА_4,
ОСОБА_5 у ОСОБА_6 є  сумнівними,   оскільки
дані  свідки  є
родичами  відповідача.

Суд також
вважає, що вимоги позивачки про встановлення факту проживання ОСОБА_1 однією
сім'єю без шлюбу з ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_5 підлягають до задоволення, оскільки
дані вимоги були визнані відповідачем і знайшли своє підтвердження у судовому
засіданні.

Від сплати
державного мита сторони звільнені як потерпілі від аварії на ЧАЕС.

Керуючись ст.ст.22, 28 КпШС в ред 1969 року, ст.ст.60,
70-74 СК України, ст.ст.   15,
57,      214   -
218,   256,   259   ЦПК  України,
суд   ,-

вирішив:

3

Позов  ОСОБА_1
задовольнити.

Встановити факт
проживання ОСОБА_1 однією сім"єю без шлюбу
з  ОСОБА_2  з  ІНФОРМАЦІЯ_5.

Розділити
спільне нажите ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з 1988
року по 2006 рік
майно, а саме 1/2 частину будинку АДРЕСА_2,
автомобіль ВАЗ-2107, 2004
року  випуску,   державний
номерний  знак  НОМЕР_1.

Визнати   за
ОСОБА_1  право   власності       на 1/4
частину будинку  АДРЕСА_2.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на автомобіль ВАЗ-2107, 2004 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований
на ім"я  ОСОБА_2.

Повне  рішення  буде
складене  протягом  5  днів,   22
січня  2007
року.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський
суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів та
апеляційної скарги протягом 20-ти днів або в порядку ч. 4 ст. 2 95 ЦПК  України.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про  апеляційне
оскарження,   якщо  заяву
про  апеляційне  оскарження
не  було  подано.

Суддя              О.М.Рудніченко