КОПІЯ Справа№2-202/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

З січня 2007 року                                                                                 м.
Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді   Жилки О.М.,

при секретарі Каленіченко В.О., за участю позивача
ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду, розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Полтавської міської територіальної громади, третя особа: КП Полтавське бюро технічної
інвентаризації „Інвентаризатор", про визнання часток у праві
спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2006
року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогою визнати за нею право
власності на 1/2 частину домоволодіння разом з господарськими будовами та право власності на 1/2 частину
земельної ділянки АДРЕСА_1, а також визнати право власності за ОСОБА_3 право
власності на 1/2 частину домоволодіння з господарськими будовами
та право власності на 1/2 частину земельної ділянки за вказаною вище
адресою, посилаючись на те, що невизначеність часток у праві спільної сумісної
власності не дає їй можливості розпорядитись належним їй майном.

В своїй заяві та
в судовому засіданні позивачка вказала, що вона перебуває з відповідачем в
шлюбі з 1960 року, в період шлюбу за спільні кошти ними збудовано житловий будинок
з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який на підставі свідоцтва про
право власності належить відповідачу на праві особистої власності. Але,
як зазначила позивачка, оскільки вказаний будинок вона з відповідачем будувала
в період шлюбу за спільні кошти, а також отримали у власність земельну ділянку,
вона, як дружина, має право на 1/2 частину зазначеного будинку та
земельної ділянки, а тому просила суд задовольнити її позовні вимоги.

Представник
позивача позов підтримала, та пояснила суду, що у відповідності до положень ст.
60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної
сумісної власності.

Відповідач в
судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав частково, та пояснив суду,
що вони дійсно з 1960 року зареєстрували шлюб, проживають однією сім'єю та
ведуть спільне господарство, разом з тим, пояснив відповідач, оскільки будинок
збудований фактично на його кошти, які він отримав від продажу будинку, який
дістався йому у спадок від батька ще до
одруження з позивачкою, а тому, вважає, що він має право на більшу його
частину.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши
їх в сукупності, вважає, що позовні вимоги позивачки є законними та
обґрунтований, а тому, підлягає до задоволення.

Так, судом
встановлено, що сторони, відповіно до свідоцтва про одруження ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 16 липня
1960 року, і до цього часу проживають у зазначеному будинку разом та ведуть
спільне господарство.

-2-

Як вбачається із
копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 30.10.1987
року виконавчим комітетом Новоселівської сільської Ради народних депутатів,
будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на праві особистої власності.

Згідно копії
Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виконавчим
комітетом Полтавської міської ради, ОСОБА_3 на підставі розпорядження виконкому
Полтавської міської ради НОМЕР_2, є власником земельної ділянки площею 1000
кв.м., яка розташована АДРЕСА_1.

Відповідно до
ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. 70
Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, частки майна дружини
та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

Відповідно до
ст. 368 ЦК України, майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні
грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Доказів того, що
саме будинок побудований на кошти, які відповідач отримав від продажу будинку,
який дістався йому у спадок, останнім суду не надано і судом в ході розгляду
справи не добуто.

Керуючись ст.ст.
10, 11, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 60, 70 Сімейного Кодексу
України, ст. 368 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину домоволодіння разом з господарськими
будівлями та право власності на 1/2 частину земельної ділянки по
провулку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину домоволодіння
разом з господарськими будівлями та право власності на 1/2 частину
земельної ділянки по провулку АДРЕСА_1.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд
м. Полтави шляхом подачі 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України.

О.М. Жилка

/підпис/

Головуючий

О.М. Жилка

ВІРНО: Суддя
Ленінського

районного суду м. Полтави