РІШЕННЯ                                          Справа №2-188/07

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2007
року Жовтневий районний суд м. Харкова

У складі: головуючого - судді Шіяновоі
Л.О.

при
секретарі -              Кушнаренко К.І.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, Виконкому Жовтневої районної ради м. Харкова, Управління
комунального майна та приватизації про визнання свідоцтва про власність на 48/100 частин квартири
недійсним та визнання рішення виконкому Жовтневої районної ради м. Харкова
неправомірним ; зустрічному
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1,,
Виконкому Жовтневої районної ради м. Харкова, Управління комунального майна
та приватизації про визнання ордеру недійсним, та усунення перешкод в
користуванні житлом, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання
свідоцтва про право власності на житло на 48/100
частини квартири АДРЕСА_7 м.
Харкова, виданого на ім'я ОСОБА_3 Управлінням комунального майна та
приватизації ІНФОРМАЦІЯ_1 року, реєстровий НОМЕР_1 - недійсним, та визнання
незаконним рішення Жовтневого райвиконкому м. Харкова за НОМЕР_2 від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року про зміну статусу кв.АДРЕСА_7 м. Харкова

Свої
вимоги вона обґрунтовує тим, що в комунальній кв.АДРЕСА_7 м. Харкова
мешкає с ІНФОРМАЦІЯ_12 року , займала кімнату
пл..13,6 кв. м., ОСОБА_3,
займав кімнату пл..12,0 кв. м. и третю кімнату займала ОСОБА_4. пл.. 15,7кв.м. У
ІНФОРМАЦІЯ_13 році ОСОБА_3 пропонував її зайняти свою кімнату пл.12,0 кв. м.,
звільнив її від своїх речей, що вона і зробила. Спочатку ОСОБА_3 інколи
з'являвся у квартиру і вона віддавала йому гроші за те що мешкала у його
кімнаті. З ІНФОРМАЦІЯ_3 року він
більше не з'являвся у квартиру, хоча вона його і розшукувала. Після чого вона
подала заяву у Жовтневий райвиконком про надання їй цієї кімнати. Рішенням
Жовтневого райвиконкому м. Харкова НОМЕР_3
від ІНФОРМАЦІЯ_4 року їй
була надана ця кімната пл. 12,0
кв. м., де вона продовжувала проживати. На підставі вказаного вище рішення
їй був наданий ордер НОМЕР_4
на двокімнатну квартиру пл.25,6 кв. м.

У ІНФОРМАЦІЯ_5
році ПЖРЄП Жовтневого району м. Харкова звернувся до суду з позовом про її
виселенні з кімнати пл. 12.0
кв. м., але рішенням суду від ІНФОРМАЦІЯ_6р. у
позові було відмовлено, тому що на цю кімнату вона мала ордер, виданий
Жовтневим райвиконкомом в м. Харкова ІНФОРМАЦІЯ_7
року. Вона з сім'єю проживає у цій квартири зробила перебудову, яку має
намір узаконити, на що підготовлює документи.

У ІНФОРМАЦІЯ_8 році їй
стало відомо, що ОСОБА_3 приватизував кімнату в якій вона живе з сім'єю, а
також , що
виконком Жовтневого району м. Харкова ІНФОРМАЦІЯ_2
року виніс рішення, де змінив статус квартири АДРЕСА_7 м. Харкова,
зробив її комунальною, хоча раніш вона була двокімнатна ізольована. Тобто на цю
квартиру є два рішення які суперечать о днин одному, тобто одна и таж квартира двох
кімнатна ізольована й вона ж і комунальна, тому вважає, що рішення Жовтневого
виконкому м. Харкова від ІНФОРМАЦІЯ_2 року за НОМЕР_2 є незаконним.

У зв'язку з тім, що ОСОБА_3 не проживав у квартирі АДРЕСА_7 з ІНФОРМАЦІЯ_3 року, тому він і
не оскаржив як рішення виконкому за ІНФОРМАЦІЯ_9
рік так і виданий їй ордер на квартиру від ІНФОРМАЦІЯ_10 року.

У судовому
засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги.

2

Оскільки,
ІНФОРМАЦІЯ_11р. ОСОБА_3 помер, після його смерті правонаступником є його сестра
ОСОБА_2, яка залучена до справи, її представник позов не визнав, звернувся до
суду з зустрічним позовом і просить признати ордер від ІНФОРМАЦІЯ_10 року на
ім'я ОСОБА_1.- недійснім, так як на момент видачі ордеру ця кімната пл. 12,0
кв. м. не була вільною, тому не має значення чи живу цій кімнаті ОСОБА_3 чи не
жив, бо ОСОБА_3 не був визнаний таким, що втратив право користування спірною
квартирою.

Позивачка
зустрічний позов ОСОБА_3, а після його смерті його правонаступника ОСОБА_2 - не визнала. Вважає, що цій позов підтверджує, що ОСОБА_3 тривалий час не проживав
у цій квартирі, тому свідоцтво про право власності на це житло Управлінням
комунального майна та приватизації йому видано незаконно.

Представник
Жовтневого райвиконкому м. Харкова основний позов визнав частково, проти
зустрічного позову заперечував. Вважає, що свідоцтво про право власності на
житло на ім'я ОСОБА_3 необхідно визнати недійснім, так як Управління
комунального майна та приватизації не мало право видавати свідоцтво про право
власності на житло за адресою :
м. Харків, АДРЕСА_7 на ім'я ОСОБА_3, оскільки він там не проживав , в
зв'язку з чим ордер був наданий на ім'я ОСОБА_1, цей факт дійсно підтверджує ,
що кімната була звільнена. Рішення виконкому від ІНФОРМАЦІЯ_2 року вважає дійсним, а тому законним.

Представник
Управління комунального майна та приватизації у судове засідання не з'явився,
про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом
порядку.

Суд заслухавши
сторони, свідків, вивчивши матеріали справі, вважає що позов ОСОБА_1. підлягає
задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 слід відмовити з
наступних підстав.

Так у судовому
засіданні встановлено що позивачка постійно мешкає у квартирі АДРЕСА_7 м. Харкова з
ІНФОРМАЦІЯ_12р.( а.с.6). На підставі рішення Жовтневого райвиконкому м. Харкова
від ІНФОРМАЦІЯ_4 року їй був виданий ордер НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_10 року на
заняття жилого приміщення пл.25,6 кв. м., яке складається з двох кімнат : пл.. 13,6 та пл..12,0 кв.
м. ,яка є спірною ( а.с.5).
В наданій їй квартирі вона зробила перебудову, а саме : у квартири
збільшила обидві кімнати, та зменшила коридор. Кімнату пл. 12,0 кв. м вона фактично
займає з ІНФОРМАЦІЯ_13 року,
коли ОСОБА_3 добровільно звільнив кімнату ,
та сам дозволив їй в ній проживати. Той факт що він не проживав у спірній
кімнаті з ІНФОРМАЦІЯ_3р. та на час приватизації підтверджується актами від
ІНФОРМАЦІЯ_14р,ІНФОРМАЦІЯ_15р. (а.с. 10,11); а також свідченнями свідків, які
були допитані у судому засіданні , а саме : ОСОБА_7, ОСОБА_5.,ОСОБА_6 котрі пояснили
суду, що не бачили ОСОБА_3 ,він не проживав у квартири АДРЕСА_7 понад 15 років
і ніяких речей у кімнаті пл.12,0 кв. м., що належать ОСОБА_3, не існує. Крім
цього, свідок ОСОБА_8 пояснив, що він зовсім не знає ОСОБА_3

Також цей факт
підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова, від ІНФОРМАЦІЯ_6
року, з якого вбачається що ПЖРЄП Жовтневого р-ну м. Харкова звертався до суду
з позовом про виселення ОСОБА_1. з кімнаті пл. 12,0 кв.м у кв. АДРЕСА_7 у м.
Харкові., як самовільно нею займаної, але суд визнав, що ОСОБА_1. займає спірну
кімнату пл.12,0 кв. м. на підставі ордера НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_10 року і тому
у позові було відмовлено ( а. с. 101).

Згідно п.З ст.
61 ЦПК України: «Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській,
або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються, при
розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено
ці обставини».Тому факт, що ОСОБА_1. на момент приватизації спірної кімнати
ОСОБА_3 фактично проживала у цій кімнаті на підставі ордера, який був наданий
ІНФОРМАЦІЯ_10 року Жовтневим райвиконкомом м. Харкова, а ОСОБА_3 дійсно в неї
не жив , судом встановлено.

3

На підставі ст.5 п.4 Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного
житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які
постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку
потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону». Ця стаття
чітко потребує, щоб громадянин, який приватизує квартиру, постійно проживав у
цієї квартири, а не був лише зареєстрованій у цьому місті.

Тому суд вважає, що Управління комунального майна та приватизації не мало
право видавати свідоцтво про право власності на житло на ім'я ОСОБА_3, на 48/100 частин
комунальної квартири АДРЕСА_7 у м.
Харкові. Також, ще свідоцтво є не дійсним і тому, що на момент його видачі у
квартирі малися переобладнення , які були виконані без дозволу Жовтневого райвиконкому
м.Харкова, внаслідок чого квартира, суттєво змінилася, що може вплинути на
розмір часток при приватизації (а.с. 127-128).

Рішення Жовтневого виконкому м. Харкова НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2
року «Про змінення статусу кв.АДРЕСА_7» у м. Харкові, суд вважає незаконним
так як рішення НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року по цієї ж квартирі, яка с
ІНФОРМАЦІЯ_16р. стала ізольованою, їм не відмінено.

Відмовляя у зустрічному позові ОСОБА_2 суд виходив з
того, що вона пропустила трьохрічний строк для звернення з таким позовом до
суду, так як згідно ч.2 ст.59
ЖК України вимогу про визнання ордера недійсним може бути подано протягом
трьох років з дня його видачі. Як вбачається з матеріалів справи ордер ОСОБА_1.
був виданий ІНФОРМАЦІЯ_10р., а
вимога про визнання його не дійсним була заявлена у листопаді ІНФОРМАЦІЯ_2р.,
тобто понад 8 років.
Це ще раз підтверджує той факт, що ОСОБА_3, дійсно у спірній кімнаті на
проживав.

Згідно п.7 Постанови ПВС України від 12 квітня 1985 року №2 „Про деякі
питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України зі
змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України
від 10 березня 1989 р.№2,від 25 грудня 1992 р.№13, від 25 травня 1998 р.№15 на вимоги
про визнання недійсними ордера, на жиле приміщення за передбаченими ст.59
Житлового кодексу України поширюється трирічний строк позовної давності.
Визнавши причини пропуску цього строку поважними, суд задовольняє обгрунтовані
вимоги. З цих самих правил слід виходити при розгляді вимог про виселення осіб,
договір найму жилого приміщення з якими укладений з порушенням встановленого
порядку без видачі ордеру. Але позивач по зустрічному позову, а також її
представник не ставили перед судом питання про поновлення пропущеного строку,
та не надали суду доказів пропуску його з поважних причин.

На підстави вищевикладеного та керуючись ст.ст.5,8,10,15,57,60,208,209,212-215 ЦПК
України,ст.ст.203,215,216,236,257,267
ЦК України, ст.ст.58,59 ЖК Україні, Законом України від 19 червня 1992р.„
Про приватизацію державного житлового фонду,, Достановою Пленуму Верховного
Суду України від 12 квітня 1985 року №2 „Про деякі
питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України із
змінами та доповненнями, суд:

ВИРІШИВ: Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Виконкому Жовтневої
районної ради м. Харкова, управління комунального майна та приватизації про
визнання свідоцтва про власність на 48/100
частин квартири недійсним та визнання рішення Виконкому Жовтневої районної
ради м. Харкова неправомірним -
задовольнити. Визнати свідоцтво про право власності на 48/100 частин квартири АДРЕСА_7 у м. Харкові на
ім'я ОСОБА_3, виданого Управлінням комунального майна та приватизації від ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
реєстраційний НОМЕР_1 - недійсним.

4

Визнати рішення Виконкому Жовтневої районної ради м.
Харкова від ІНФОРМАЦІЯ_2 року за НОМЕР_2«Про зміну статусу квартири» неправомірним.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Виконкому Жовтневої районної ради
м. Харкова, управління комунального майна та
приватизації про визнання ордеру недійсним та усунення перешкод в користуванні
житлом - відмовити.

Заява про
апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів через районний суд з моменту його
проголошення, апеляційна скарга може бути подана протягом 20 днів після надання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя           Л.О. Шиянова