Справа №22ц-50/2007 р.                                       Головуючий у першій інстанції - Білоус М.В.
Категорія - цивільна                                                  Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УЖРАЇНИ

12 січня 2007 року                                                                                      місто
Чернігів

Апеляційний    с у
д   Чернігівської області в складі:

головуючого -
судді Хромець Н.С.

суддів -
Острянського В.І., Лакізи Г.П.

при секретарі -
Мехед Т.О.

з участю -
адвокатів ОСОБА_1 і ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської
області від 31 жовтня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання права власності на
будинок та гараж, і за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визнання права власності
на 1/2 частину будинку,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2006 року ОСОБА_4
звернулась з позовом до ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/2  частину будинку і гаража, посилаючись на те,
що вона разом з чоловіком ОСОБА_5 побудували будинок АДРЕСА_1, який згідно з
витягом про реєстр права власності на нерухоме майно від 11 березня 2006 року
належить на праві власності ОСОБА_6; що відповідачка не заперечує вимог
позивачки. Тому просила визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2  частину будинку та гаража, що розташовані
АДРЕСА_1.

У вересні 2006
року ОСОБА_3 подав позов до ОСОБА_6 про визнання права власності на 1/2  частину будинку, мотивуючи тим, що він
перебуває у юридичному шлюбі з відповідачкою з 22 липня 1989 року і під час
шлюбу набули майно у вигляді будинку АДРЕСА_1 і він. має право на його
половину. Тому просив суд об'єднати даний позов з позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6
про визнання права власності на 1/2
частину будинку та гаража по вул. Андріївській в м. Прилуки в одне
провадження, та визнати за ним право власності на 1/2 частину цього будинку.

Ухвалою суду від
11 вересня 2006 року позовні
вимоги за обома позовами об'єднані в одне провадження.

У жовтні 2006 року ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 подали зміни до позовної заяви, де вказали відповідачами ОСОБА_3 і
ОСОБА_6 і просили суд визнати за сторонами по даній справі право власності по
1/2  частині будинку і гаражу за кожним.

Справа розглядалась судом неодноразово.

Останнім рішення
суду від 31 жовтня 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3 і ОСОБА_6 задоволено, а вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_6 задоволені частково.

Визнано право
власності за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 і ОСОБА_6
в будинковолодінні АДРЕСА_1  по 1/2  частині за кожним.

У апеляційній
скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування оскаржуваного рішення місцевого
суду і про постановления
нового рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відмовити, а
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що
ОСОБА_3 і ОСОБА_6 під час шлюбу набули спірний будинок, а ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не
довели суду свого права на частину спірного будинку.

Заслухавши
доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи скарги, суд вважає, що остання підлягає задоволенню з
таких підстав.

Постановивши
рішення, місцевий суд виходив з того, що наявні докази по справі надають
підстави суду вважати спірний будинок разом з надвірними спорудами спільною
сумісною власністю сторін по справі, тому і прийшов до висновку про
необхідність визнання права власності за сторонами по 1/2  частині будинковолодіння за кожним.

Однак
апеляційний суд не може погодитись з таким висновком місцевого суду.

З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_3 і ОСОБА_6 перебувають в юридичному шлюбі з 22 липня 1989 року і під час
шлюбу набули спірний будинок АДРЕСА_1, який згідно
з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно зареєстрований за ОСОБА_6
11 березня 2006 року (ах. 3); що згідно, з поясненнями ОСОБА_4, даних останньою
в місцевому суді, спірний будинок будувався для дочки ОСОБА_6 і домовленості з
нею не було, що в майбутньому остання разом з чоловіком ОСОБА_5 будуть мати
право власності на частку цього будинку (ах. 119), однак допомагали сім'ї дочки ОСОБА_6 будувати спірний
будинок, як батьки.

Відповідно до
правил ст. 17 закону
„Про власність" майно придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх
спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між
ними, а майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для
спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не
встановлено письмовою угодою між ними.

2

На думку апеляційного суду позивачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 остаточно визначившись з вимогами до ОСОБА_3 і
ОСОБА_6, про визнання за кожним з сторін права власності на будинок
разом з надвірними спорудами, розташовані АДРЕСА_1, по 1/2  частині, не
довели суду своє право на частку спірного майна, оскільки їх вимоги не
ґрунтуються на положеннях чинного законодавства.

Тому, враховуючи, що спірний будинок разом з надвірними спорудами набуті ОСОБА_6 і ОСОБА_3 під час юридичного шлюбу, останній за
правилами ст. 16 Закону „Про власність"
є спільною сумісною власністю подружжя і враховуючи,
що спірний будинок зареєстрований за одним з подружжя - за ОСОБА_6, а інший ставить питання про визнання права власності на
його частину, а частки подружжя за законом є рівними,
тому необхідно задовольнити позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про
визнання права власності на 1/2  частину будинку з відповідною часткою надвірних споруд,
відмовивши у позовних вимогах ОСОБА_4 і ОСОБА_5 до ОСОБА_3
і ОСОБА_6.

За таких обставин, оскаржуване рішення місцевого суду підлягає скасуванню з
постановлениям
нового про відмову у задоволенні первісного позову
та про задоволення зустрічного, врахувавши
доводи апеляційної скарги, з вирішенням питання про судові витрати.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, ст.ст. 16, 17 Закону України „Про
власність", суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду від 31 жовтня 2006 року -скасувати.

У позові ОСОБА_4 і ОСОБА_5 до ОСОБА_3 і ОСОБА_6 про визнання за кожним права
власності на будинок і гараж, розміщених АДРЕСА_1 - відмовити.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_3 на 1/2
частину будинку з відповідною часткою
надвірних споруд АДРЕСА_1.

Визнати право власності за ОСОБА_6 на 1/2  частину будинку з відповідною часткою надвірних споруд АДРЕСА_1,

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в користь
ОСОБА_3 по 30 грн. з кожного
понесених судових витрат по справі.

Рішення набуває чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України впродовж двох місяців з дня набуття
законної сили.

З