Справа № 2 - 2/07 2007 рік
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

24 січня 2007 року                                                                                смт Новомиколаївка

Новомиколаївський районний суд Запорізької області в
складі

Головуючого
судді ВДОВЕНКО В.О.

Секретаря              ГАВРИШ О.А.

з участю позивачаОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
смт Новомиколаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист особистого немайнового права і
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в серпні 2005 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказує,
що він є главою Вільнянської районної державної адміністрації, що
влітку 2005 року ОСОБА_2 направив в ЗОВ
«Громадський контроль» лист, у якому виклав неправдиву інформацію, що порушує
особисті немайнові права позивача. Лист, адресований ЗОВ «Громадський контроль», грунтується на припущеннях, вимислі відповідача, який переслідував ціль
опорочити достоїнство, честь і підірвати ділову репутацію позивача. Позивач стверджує в позовній заяві, що неправдивою
інформацією, розповсюдженою відповідачем, є наступні ствердження:

«починаючи з 2000 г ОСОБА_1 за всяку
ціну всякими способами намеривался підірвати
роботу сільгосппідприємства й проводив
агітацію, переманюючи пайовиків зі своїми земельними паями у своє господарство. Так господарство ОСОБА_1 з 60 гектарів
виросло до 10 000 гектарів залишивши від сільгосппідприємств
району тільки руїни, тому що майнові комплекси й тваринницькі приміщення його
не цікавили;

«замість того, щоб працювати на благо людей Вільнянського району ОСОБА_1 використовує
службове становище в зміцненні свого
фермерського господарства. Він продовжує проводити агітацію про перехід пайовиків
у його фермерське господарство»;

«ОСОБА_1 домовився з поштою, і всі гроші вернулися нам на рахунок. У
березні місяці цього року ОСОБА_1 направляє до мене як директорові
сільгосппідприємства двох чоловік, які, загрожуючи мені, вимагають у мене щоб я негайно повернув гроші в повному розмірі ОСОБА_1 у
сумі 157 680 грн»; «отут є факт вимагання з погрозою
для життя. У мене є дружина й двоє дітей і я не знаю, як у такому випадку захистити
їх від таких злочинців при владі»;

«те, що зараз робиться в нашім районі не підлягає ніякій критиці, де ж та
чесна влада на місцях, що ж змінилося, а
найжахливіше, що по діях таких голів райадминистрації селяни будуть судити про
всю владу в цілому, тому що це все проходить у них на очах.».

Позивач стверджує, що направляючи лист у ЗОВ «Громадський контроль» відповідач представив його в несприятливому ракурсі, охарактеризувавши з негативної
сторони, чим принизив честь, гідність, престиж, заподіяв моральні страждання, які полягають у тому, що відповідач
перекреслив всі його життєві, професійні досягнення,
службову кар'єру, заслужені багаторічною сумлінною працею, ділову репутацію, що
він важко переживає сформовану ситуацію, що
потребує від ньго чималих додаткових зусиль по організації своєї професійної
діяльності, подальшого життя.

Просить суд визнати інформацію викладену в листі
ОСОБА_2 у ЗОВ «Громадський контроль» недостовірною, зобов'язати ОСОБА_2 спростувати цю
інформацію, стягнути з відповідача 100 000 грн у рахунок
відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданніОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_2
також, неодноразово звертався з заявами в правоохоронні органи про
нібито вчинені ОСОБА_1 злочини, по цих заявах проводились відповідними органами перевірки. Він вимушений був неодноразово давати
пояснення, опитувалися його підлеглі, працівники ФХ, пайщики. Все це також принижало його честь, гідність, престиж.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав і пояснив суду, що він ніколи з тим
листом, що позивач надав суду, у ЗОВ «Громадський контроль» не звертався
і взагалі не знає такої організації. Він писав
заяву про протиправні діїОСОБА_1 в управління СБУ в Запорізькій   області, в
обласну прокуратуру, у Вільнянським РО УМВД. По його заявах проводилися правоохоронними органами
перевірки, постановлені рішення. Яким чином
лист, у якому викладена його думка про протиправну діяльністьОСОБА_1 і їм підписаний, виявиився в ЗОВ «Громадський
Контроль» йому невідомо. Ні в які громадські організації він з подібними
заявами не звертався.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи
суд вважає встановленим наступне.

Позивач в підтвердження своїх позовних вимог надав суду ксерокопію листа,
якого ОСОБА_2 нібито надіслав до ЗОВ «Громадський контроль» і ксерокопію супровідного листа
вказаного об"єдання за підписом заступника голови ЗОВ «Громадський контроль» Фурсенко М.О. Оригінали вказаних
документівОСОБА_1 суду не надав.

Ксерокопія листа, яку позивач надав суду, не має назви адресату, якому
ОСОБА_2 направляє цей лист. Тому ствердження позивача про те, що цей лист був надісланий в ЗОВ «Громадський контроль» суд не може прийняти до
уваги.

Крім того, на запит суду голова Запорізького відділення Всеукраїнської
громадської організації «Громадський контроль» Сурченко СВ.
відповів, що в секретаріат організації ніякого листа від ОСОБА_2 не поступало, що Фурсенко М.О. не є заступником голови ЗОВ «Громадський контроль» і не мав права підписувати
будь-які документи.

Оцінивши вищевикладені обставини, суд вважає, щоОСОБА_1 не надав суду
докази, яки б підтверджували, що ОСОБА_2 звертався в ЗОВ «Громадський контроль» з листом, в
якому була викладена неправдива інформація про
ОСОБА_1, яка порочила його честь, гідність, ділову репутацію і тим самим
поширював про нього неправдиву інформацію.

Стаття 10-1 « Конвенції про захист прав людини та
основних свобод» встановлює, що кожен має право на свободу
вираження поглядів.

Згідно Закону України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 р (із змінами), громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об"єднань
громадян, підприємств, установ, організацій,
засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов"язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних,
політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх
порушення.

В ході судового засідання встановлено, що ОСОБА_2 звертався 23 травня 2005 року в управління СБУ в Запорізької області з заявою про
можливі протиправні дії ОСОБА_1 Вказана заява була надіслана в прокуратуру Вільнянського району, де після перевірок 20 жовтня 2006 року була винесена постанова про відмову
в порушенні кримінальної справи на підставі п.2 ч. 1 ст. 6 КПК України;

8 липня 2005 року в Вільнянский РО УМВД України, про те, що ФХ «ОСОБА_1»
самовільно захопило 43 га землі соціальної сфери
Купріянівської сільської ради. По вказаної заяві 17 липня 2005 року винесено постанову про
відмову в порушенні кримінальної справи.

Згідно Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним
зверненням гр. ОСОБА_4, про офіційне тлумачення положення ч.
1 ст. 7 ЦК України (справа про поширення
відомостей) від 10 квітня 2003 року, викладання у листах, заявах, скаргах до
правоохоронного органу відомостей особою, на думку якої посадовими чи службовими особами при виконанні функціональних
обов"язків порушено її право, не може вважатись поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову
репутацію або завдають шкоди інтересам цих особі.

Таким чином, звернення ОСОБА_2 до правоохоронних органів з заявами на
дії ОСОБА_1 суд не може розцінювати як
поширення відомостей, які порочать честь, гідність ділову репутаціюОСОБА_1 та
спричинили йому моральну шкоду.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні обставини суд не находить підстав
для задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись ст.. 10,60,212, 213, 214, 215 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист особистого немайнового права і відшкодування моральної шкоди ВІДМОВИТИ.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                        В.О.ВДОВЕНКО