Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

4 жовтня 2006 року                                                        м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Григор'євої Л.І.,

Данчука В.Г.,

Гуменюка В.І.,

Косенка В.Й.-

розглянувши  в судовому засіданні справу за позовом  ОСОБА_1
до ОСОБА_2,
Дочірнього  підприємства “Редакція газети
“Громадський контроль” про захист честі, гідності, ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Ленінського
районного суду  м. Полтави від 9 вересня
2005 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 11 січня 2006
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2004
року ОСОБА_1. звернувся в суд з даним позовом, посилаючись на те, що 10 вересня 2004 року у
Всеукраїнському громадсько-політичному тижневику “Громадський контроль” в
розділі “ІНФОРМАЦІЯ_1” була
надрукована стаття “ІНФОРМАЦІЯ_2”, автором якої є
ОСОБА_2. В
статті було надруковано: “ ІНФОРМАЦІЯ_3...”  Позивач
зазначав, що висловлювання, які містилися в статті є неправдивими, ганьблять
його честь, гідність і ділову репутацію як начальника Управління по боротьбі з
організованною злочинністю УМВС України в Полтавській області та першого
заступника начальника УМВС України в Полтавській області. Просив зобов`язати редакцію газети та ОСОБА_2. опублікувати спростування зазначених
відомостей та стягнути з відповідачів в рівних частинах на відшкодування
моральної шкоди 170 000 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від                                        9
вересня 2005 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 11 січня 2006 року, позов задоволено частково. Зобов`язано Дочірнє
підприємство “Редакція газети “Громадський контроль”  та ОСОБА_2. спростувати  негативну інформацію про позивача,
опубліковану в статті “ІНФОРМАЦІЯ_2” і надрукувати спростування такого змісту:
“ ОСОБА_1 російською мовою відповів мені, що особисто перевірить правомірність
дій його підлеглих з приводу катування ОСОБА_3 та впевнив, що в разі будь-яких
порушень винні будуть притягнуті до відповідальності”.  Постановлено стягнути з ОСОБА_2. на користь
ОСОБА_1. 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди. У відшкодуванні моральної
шкоди з Дочірнього підприємства “Редакція газети “Громадський контроль”  відмовлено.

На зазначені судові рішення подана касаційна скарга                    ОСОБА_2.,
в якій ставиться питання про їх скасування з
посиланням на невідповідність висновків суду обставинам справи,  неправильне застосування судом норм
матеріального права, порушення норм процесуального
права.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає
до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи
частково позовні вимоги суд виходив з того, що особисті немайнові права ОСОБА_1 порушено внаслідок
поширення про нього негативної інформації, яка відповідно до ст. 277 ЦК України
є недостовірною інформацією та завдано йому моральних збитків які суд оцінює в
3 000 грн.

З
такими висновками суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов їх без повного,
всебічного з'ясування прав та обов'язків сторін в даних правовідносинах, з
неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм
процесуального права.

Відповідно
до ч.1 ст. 277 ЦК України  фізична особа
, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або)
членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на
спростування цієї інформації.

Згідно
ст. 1 Закону України “Про інформацію” під інформацією цей Закон розуміє
документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що
відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі. В
силу ст. 47-1 цього Закону ніхто не може бути притягнутий до відповідальності
за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи
наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика,
оцінка дій, а також висловлювання , що не можуть бути витлумачені як такі, що
містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів,
зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають
спростуванню та доведенню їх правдивості.

За змістом ч.4
ст.17 Закону України “Про державну підтримку засобів масової інформації та
соціальний захист журналістів” з'ясуванню підлягають наявність злого умислу
журналіста або засобу масової інформації, а також наслідки використання
потерпілим можливостей позасудового спростування неправдивих відомостей,
відстоювання його честі й гідності та врегулювання конфлікту в цілому.

В
п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 вересня 1990 року № 7
“Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і
ділової репутації громадян та організацій” (з наступними змінами та
доповненнями) роз'яснено, що при розгляді цивільних справ даної категорії, суди
повинні з'ясовувати, чи поширені відомості, про спростування яких пред'явлений
позов, порочать вони честь, гідність або ділову репутацію позивача та чи
відповідають дійсності.

Вирішуючи
спір суд не врахував зазначених вимог закону, роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України та те, що межі допустимої критики стосовно політиків, державних
службовців, що діють як офіційні особи, більше відкриті для прийнятної критики,
ніж приватні особи, а спростування відомостей про які просив позивач є
оціночними судженнями відповідача.

Оскільки
суди першої та апеляційної інстанції неправильно застосували норми
матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне судові рішення
скасувати та ухвалите нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Керуючись ст.
ст. 336, 341 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

вирішила:

Касаційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду  м. Полтави від 9 вересня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області від 11 січня 2006 року скасувати,
ухвалити в справі нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дочірнього  підприємства “Редакція газети “Громадський
контроль” про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування
моральної шкоди  відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.Г.
Данчук

В.Й. Косенко