Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25 травня 2007 року

Малиновський
районний суд м.  Одеси в складі
головуючого Джабурія О.В. при секретарі Філімовіч І.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6,  ОСОБА_7 до товариства з
обмеженою відповідальністю "Бебіленд",  акціонерної рибопромислової компанії
„Антарктика",  виконавчого комітету
Одеської міської ради,  за участю третіх
осіб: Регіонального відділення Фонду Державного майна України в Одеській
області,  Управління цивільного захисту
населення і надзвичайних ситуацій Одеського міськвиконкому про визнання
недійсним рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 25 листопада
1999р. АДРЕСА_279,  про визнання
недійсним свідоцтва про право власності допоміжні підвальні приміщення в
будинку АДРЕСА_1 від 06 грудня 1999р.,
про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 22 серпня 2002р.
допоміжних підвальних приміщень будинку АДРЕСА_1,  який був укладений між акціонерною
рибопромисловою компанією „Антарктика" і ТОВ „Бебіленд",  про зобов'язання ТОВ „Бебіленд"
звільнити допоміжні підвальні приміщення будинку АДРЕСА_1,  не чинити перешкод в користуванні допоміжним
підвальним приміщенням на підставі спільної власності,  про зобов'язання ТОВ „Бебіленд" поновити
міжповерхове перекриття житлового будинку АДРЕСА_1,  усунути порушення,  які мали місце при здійсненні будівельних
робіт,  встановити додаткові кріплення
міжповерхового перекриття,  поновити порушенні
опорні стіни на першому поверху за рахунок ТОВ „Бебіленд",  стягнення з ТОВ „Бебіленд" у
відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди,

зустрічним
позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Бебіленд" до
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_6,  ОСОБА_7 про усунення
перешкод у користуванні майном,
відшкодування збитків та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивачі,  ОСОБА_1 ,
якому на праві власності належить кв.АДРЕСА_2,  ОСОБА_6 - власник кв.АДРЕСА_3,  ОСОБА_4 -
власник кв.АДРЕСА_4,  ОСОБА_7  - власник кв.АДРЕСА_5,  ОСОБА_2 - власник кв.АДРЕСА_6,  ОСОБА_3 - власник кв.АДРЕСА_4, ОСОБА_5 -
власнк квАДРЕСА_7 (всі квартири розташовані в будинку АДРЕСА_1) звернулись з
позовом до відповідача,  ТОВ
„Бебіленд",  акціонерної
рибопромислової компанії „Антарктика" про усунення перешкод в користуванні
власністю,  про визнання права власності
на нежилі приміщення,  про визнання
недійсним свідоцтва про право власності від 06.12.1999р.,  про визнання недійсним договору
купівлі-продажу від 22.08.2002р.,
укладеного між АРК „Антарктика" і ТОВ „Бебіленд",  відшкодування матеріальної і моральної
шкоди,  про зобов'язання ТОВ „Бебіленд"
виконати ремонтні роботи,  у вигляді
поновлення несущої здатності міжповерхового перекриття відповідного жилого будинку.

Позивачі
посилаються на те,  що внаслідок
перепланування й реконструкції першого поверху буд.  АДРЕСА_1,
яку проводив відповідач ТОВ „Бебіленд" міжкімнатні стіни,  та перекриття чотирьохповерхового
будинку,  де розташовані їх
квартири,  отримали значні пошкодження і
будинок взагалі дійшов до неналежного технічного стану.

Посилаючись
на вказані обставини,  позивачі просять
суд задовольнити їх вимоги в повному обсязі.

Під час
першого розгляду справи до участі у справі був залучений як відповідач ТОВ „Бебіленд",  представник якого позов не визнав,  та АРК .Антарктика",  представник якої позов також не визнав.

Справа тривалий
час знаходиться в провадженні судів,
розглядалась неодноразово.

Останнім
рішенням суду від 17.03.2006 р.
у позовних вимогах відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,  від 21.06.2006
року,  рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 17.03.2006 р. -скасоване,
справа направлена на новий розгляд в той же суд іншим складом суду.

При
новому розгляду справи,  позивачі ОСОБА_1
,  ОСОБА_6,  ОСОБА_2,
ОСОБА_5 ,  ОСОБА_3, ОСОБА_4,  ОСОБА_7 ,
- доповнили свої вимоги,  просять
постановити рішення яким визнати порушення діючого законодавства та порушення
права власності позивачів; визнати незаконним відчуження допоміжного
підвального приміщення,  яке розташоване
в будинку АДРЕСА_1 і належить позивачам і іншим мешканцям дому на праві
загальної власності відповідно до
ст.  ст. 132 і 113 ЦК України
(1963),   ст.  ст.
1,  2 і п.2  ст. 10 Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року,   ст.
ст.  1,  19 Закону України «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 p.,  рішенням Конституційного Суду України «Про офіційне
тлумачення положень,  статей 1, 10 Закону
України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року
(про права власників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) від 2
березня 2004 року; визнати незаконним рішення виконкому Одеської міськради від
25 листопада 1999 р. №78 про передачу АРК «Антарктиці» у власність допоміжного
підвального приміщення; визнати недійсними свідоцтво про право власності на
нежилі приміщення,  зокрема на підвальне
приміщення,  видане АРК «Антарктиці»
06.12.1999 р. виконкомом Одеської міської ради і договір купівлі продажу
підвального приміщення ТОВ «Бебіленд» від 22.08.2002 року; зобов'язати ТОВ
«Бебіленд» звільнити допоміжні підвальні приміщення,  не створювати перешкод позивачам в
користуванні ними,  відновити технічний
стан підвальних приміщень бомбосховища і комунікацій,  розташованих в них; зобов'язати ТОВ
«Бебіленд»,  відповідно до  ст.
453 ЦК України (1963),  відновити
технічний стан міжповерхового житлового будинку АДРЕСА_1,  зміцнити його конструкціями згідно висновку
фахівців НВЦ «Екобуд» від 29 квітня 2002 року за рахунок коштів товариства з
обмеженою відповідальністю «Бебіленд»; стягнути з відповідача ТОВ
«Бебіленд»,  відповідно до  ст. 440 ЦК України (1963),  на користь позивачів матеріальну шкоду
заподіяну в зв'язку з пошкодженням квартир в результаті незаконної
реконструкції,  зміни призначення
приміщень на першому поверсі житлового будинку під магазин ТОВ «Бебіленд» в
розмірах,  вказаних в рішенні суду першої
інстанції від 18 червня 2004 p.; стягнути з ТОВ „Бебіленд" на користь кожного з
позивачів у відшкодування моральної шкоди,
відповідно ОСОБА_1 -10000грн.,
ОСОБА_5 5000грн.,  ОСОБА_4 -
5000грн.,  ОСОБА_6 - 5000грн.,  ОСОБА_2 - 5000грн.,  ОСОБА_3 - 5000грн.,  ОСОБА_7 - 5000грн.; визнати придбання і
продажу АРК «Антарктикою» допоміжних підвальних приміщень в будинку АДРЕСА_1
без достатніх правових підстав,  і
застосувати до АРК «Антарктика» цивільно-правову санкцію,  передбачену
ст. 469 ЦК України
(1963) і п.2  ст. 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового фонду від 19 червня 1992 року про
зобов'язання повернути необґрунтовано придбаний об'єкт нерухомого майна,  - допоміжне підвальне приміщення позивачам і
іншим власникам квартир,  що мешкають у
вказаному будинку; визнати незаконною реконструкцію,  зміну технічного призначення допоміжного
підвального приміщення з комунікаціями і передачу його в оренду як складу
магазину будинку техніки «Сатурн» з порушенням ухвали Приморського районного
суду від 25.11.2002 і 05.12.2002 р. Доходи,
отримані за оренду приміщення визнати необгрунтованим збагаченням і
стягнути в дохід держави відповідно до
ст.  470 ЦК України 1963
року; стягнути з ТОВ «Бебіленд» на користь позивача ОСОБА_1 витрати,  пов'язані з оплатою судової будівельно-технічної
експертизи в сумі 2998 грн.; покласти судові витрати на відповідачів ТОВ
«Бебіленд» і АРК «Антарктика».

Зазначені
позовні вимоги ОСОБА_1 та інших фізичних осіб підтримали представники
прокуратури,  Регіонального відділення
Фонду Державного майна України в Одеській області,  Управління цивільного захисту населення і
надзвичайних ситуацій Одеського міськвиконкому.

Відповідачі
пред'явлені до них вимоги не визнали.

Відповідач,  товариство з обмеженою відповідальністю
"Бебіленд" пред'явив зустрічний позов до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_6,  ОСОБА_7 про усунення
перешкод у користуванні майном,
відшкодування збитків та моральної шкоди.

Під час судового
засідання представник товариства з обмеженою відповідальністю
"Бебіленд" підтримав позовні вимоги зустрічного позову та просив
відшкодувати з відповідачів солідарно матеріальні збитки у розмірі 159 264
гривні,  внаслідок захоплення
відповідачем без правових підстав майна яке йому не належить,  відшкодувати з відповідача моральну шкоду
завдану

ТОВ "Бебіленд" відповідачами внаслідок яких постраждала ділова
репутація позивача. Судові витрати покласти на відповідачів.

ОСОБА_1  від свого імені та від імені інших учасників
процесу пред'явлені до них вимоги не визнав.

Представник
Регіонального відділення Фонду державного майна України,  залучений до розгляду справи як третя
особа,  пред'явив самостійні вимоги на
предмет спору,  провадження по яких
закрито судом.

Представник
третьої особи без самостійних вимог штаб цивільної оборони та надзвичайних
ситуацій,  вважає,  що спірні підвальні приміщення є об'єктом
цивільної оборони.

Суд,  вислухавши думки учасників процесу,  дослідивши матеріали справи,  доходить висновку,  що позовні вимоги ОСОБА_1 що діє від свого
ім'я й від імені інших позивачів - фізичних осіб підлягають задоволенню
частково,  а зустрічний позов задоволенню
не підлягає за наступними обставинами.

Враховуючи,  що спірні правовідносини виникли до набрання
чинності ЦК України,  що діє зараз,
суд застосовує до них положення ЦК
України 1963 року.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Спірними
є нежилі приміщення,  які розташовані в
підвалі буд.  АДРЕСА_1,  загальною площею 229, 5кв.м.

В
судовому засіданні позивачі просили визнати недійсними: рішення виконавчого комітету
Одеської міської ради №78 від 25.11.1999р.; свідоцтво про право власності від
06.12.1999р.,  що видане АРК
„Антарктика" на нежилі приміщення першого поверху,  загальною площею 244, 2кв.м,  нежилі підвальні приміщення,  загальною площею 229, 5кв.м. ; договір
купівлі-продажу,  укладений 22.08.2002р.
між АРК .Антарктика" і ТОВ „Бебіленд".

Позивачі
вважають,  що вказані правовстановлюючі
документи АРК „Антарктика" отримала з порушенням вимог діючого
законодавства,  а внаслідок останньої
угоди - договору купівлі-продажу від 22.08.2002р. - порушені їх права загальної
власності на підвальні приміщення.

Суд
вважає,  що немає ніяких підстав для
задоволення вказаних вимог позивачів,
так як вони не є належними позивачами у цих вимогах. Вони не є сторонами
зазначених угод,  процесу видачі свідоцтв
на спірні приміщення тощо.

Крім
цього,  матеріалами справи
встановлено,  що за результатами
приватизації державного підприємства ЧВОР „Антарктика" був укладений
договір купівлі-продажу від 28.05.1994р. між ФДМ України та організацією
орендарів „Антарктика",  на підставі
якого "Антарктика" викупила частину державного майна цілісного
майнового комплексу орендного підприємства "Антарктика". В перелік
викупленого майна увійшли житлові приміщення,
а також нежилі,  які розташовані
на першому поверсі й у підвалі буд.
АДРЕСА_1. Умови договору були виконані сторонами і організація орендарів
.Антарктика" отримала свідоцтво про право власності,  що було видано центральним апаратом Фонду
державного майна України №489 від 28.02.1996р. До наступного часу цей
правовстановлюючий документ не оспорюється.

Відповідно
до Статуту акціонерної рибопромислової компанії „Антарктика" організація
орендарів виступила одним із засновників товариства і передала до Статутного
фонду товариства об'єкт нерухомого майна,
у тому числі у вигляді спірних приміщень буд.  АДРЕСА_1.

19.11.1998
року АРК .Антарктика" була перереєстрована в ВАТ „Акціонерна
рибопромислова компанія „Антарктика"

На
підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №78 від 25.11.1999р.,  ВАТ „АРК Антарктика" отримала свідоцтво
про право власності на спірні приміщення від 06.12.1999р. Всі вказані факти
були перевірені судом.  На час прийняття
рішення про передачу АРК не житлових приміщень,
що розташовані на першому поверху і в підвалі буд.  АДРЕСА_1,
Виконавчий комітет Одеської міської ради діяв в межах діючого
законодавства та своєї компетенції.

Дав оцінку
встановленим і перевіреним фактам,  суд
прийшов до висновку,  що Акціонерна
рибопромислова компанія на законних підставах отримала свідоцтво про право
власності на нежилі приміщення,  які
розташовані за в буд.  АДРЕСА_1і в цілому
складаються з нежилих приміщень першого поверху і нежилих підвальних приміщень,  і немає ніяких підстав для визнання недійсним
рішення виконкому Одеської міської ради від АДРЕСА_279 від 25.11.1999р. та
свідоцтва про право власності від 06.12.1999р.,
що було видане на підставі рішення виконкому АДРЕСА_279.

АРК
„Антарктика",  як власник
нежилих приміщень,  на підставі вимог й
положень Закону України "Про власність",  мав всі підстави розпоряджатись своєю
власністю. Договір купівлі-продажу від 22.08.2002р. між АРК „Антарктика" і
ТОВ „Бебіленд" був також укладений на законних підставах,  тому що на час укладання вказаного договору
свідоцтво про право власності АРК „Антарктика" на нежилі приміщення від
06.12.1999р. не було скасовано,  і не
було оспорено.

Тому,  з урахуванням вказаних вище доводів немає
ніяких підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 22.08.2002р.

Матеріали
справи свідчать про те,  що цей
договір,  що оскаржений сторонами,  не єдина угода з нежилими приміщеннями,  яку укладала АРК „Антарктика".

В
матеріалах справи є довідка УЖКГ Одеської міської ради про те,  що АРК „Антарктика" проводила відчуження
нежилих приміщень не лише ТОВ „Бебіленд",
а і мешканцям буд.  АДРЕСА_1: ОСОБА_5  (підвальне приміщення - 10кв.м. ),  ОСОБА_8
- Наумовой (35/100
частка нежилого приміщення),  ОСОБА_9
(41/1000 частка нежилого приміщення). В матеріалах справи є також договори по
відчуженню вказаних нежилих приміщень,
які ніхто не оспорює (а.с.  426
т.1).

Більш
того,  в цих договорах також
вказано,  що продавались і покупались
„нежилі приміщення",  а не
допоміжні,  як стверджують й на що
наполягають позивачі.

Позивачі
просили визнати недійсними договір купівлі-продажу від 22.08.2002р.,  укладений між АРК „Антарктика" і ТОВ
„Бебіленд". При цьому,  позивачі
посилаються на те,  що продавець не мав
право без їх згоди розпоряджатись майном,
підвальними приміщеннями,
тому,  що ці підвальні приміщення,
на підставі Закону України „Про
приватизацію державного житлового фонду",
повинні знаходитись у спільній власності мешканців будинку. Суд вважає,  що це твердження не відповідає вимогам
закону,  що діяв на час укладання
угод,  що оспорені.

По
матеріалам справи встановлено,  що на
підставі договору купівлі-продажу від 22.08.2002р.,  що був укладений між ВАТ „АРК
.Антарктика" і ТОВ „Бебіленд",
продавець продав,  а ТОВ
„Бебіленд",  в свою чергу,  придбав нежиле підвальне приміщення,  загальною площею 176кв.м.  за адресою: АДРЕСА_1. 23.08.2002р. за актом
прийому-передачі ВАТ „АРК „Антарктика" передав об'єкт
купівлі-продажу,  право власності ТОВ
„Бебіленд" на вказані спірні нежилі приміщення,  зареєстровано в КП „ОБТІ та РОН",  виданий технічний паспорт,  (а.с. 84-87,
т.1).

Позивачі
посилались на те,  що на підставі Закону
України "Про приватизацію державного житлового фонду" вони є
співвласниками цих спірних приміщень і мають право спільно ними користуватися.

В
обґрунтування своїх доводів,  позивачі
посилаються на рішення Конституційного Суду України по справі №1-2/2004 „Про
права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків".
Позивачі вважають,  що нежилими
підвальними приміщеннями повинні користуватись лише вони - мешканці будинку.

З урахуванням
вимог Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та
Рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004р.,  допоміжні приміщення (підвали,  сараї,
кладовки,  горища,  колясочніі
та ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з
приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків.
Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення
додаткових дій,  зокрема створення
об'єднання співвласників багатоквартирного будинку,  вступу до нього.

Позивачі
в своїй позовній заяві називають спірне приміщення допоміжним підвальним
приміщенням і стверджують про свої права спільної власності на нього.

При
розгляді справи судом перевірено правовий статус спірного приміщення і з урахуванням
матеріалів справи,  а також доказів,  що зібрані під час судового розгляду суд
прийшов до висновку,  що назвати спірне
приміщення допоміжним підвальним приміщенням неможливо.

В рішенні
виконавчого комітету Одеської міської ради №78 від 25.11.1999р. спірні
приміщення називаються нежилими приміщеннями першого поверху і нежилими
приміщеннями підвальними. В свідоцтві про право власності від
06.12.1999р.,  також вказано: нежилі
приміщення першого поверху,  нежилі
підвальні приміщення. В договорі купівлі-продажу від 22.08.2002р.,  спірне приміщення має назву нежиле підвальне
приміщення. В акті прийому-передачі від 22.08.2002р. спірне приміщення також
має назву нежиле підвальне приміщення. В КП „ОМБТІ та РОН" і в технічному
паспорті вказано: нежиле приміщення першого поверху і підвалу. Таким
чином,  за правовстановлюючими
документами,  спірне приміщення має
статус "нежилого",  а не допоміжного,  про що стверджують позивачі.

На підставі договору
купівлі-продажу від 22.08.2002р.,
власником цього нежилого приміщення є ТОВ „Бебіленд".

Таким
чином,  в будинку АДРЕСА_1в
багатоквартирному будинку проживають не тільки власники жилих квартир,  а також є власник нежилого приміщення,  яке розташовано на першому поверху і в
підвалі.

Статтею
382 Цивільного кодексу України,  який діє
з 01.01.2004р.,  введено поняття: власник
квартир і власник нежилого приміщення. При цьому,  ЦК передбачає рівні права цих суб'єктів права
власності на приміщення загального користування,  опорні конструкції будинку механичне,  електричне,
сантехнічне та інше обладнання за межами,  або в середені квартири,  яке обслуговує більш однієї квартири,  а також власників не житлових приміщень,  що розташовані в будинку.

В
судовому засіданні представник відповідача пояснив,  що вони,
як власники нежилого приміщення,
нарівні з власниками квартир користуються сантехнічним і
водопостачальним обладнанням будинку,  і
не чинять перешкод в користування загальним обладнанням іншим власникам.

Прийнявши
до уваги вимоги закону,  дав оцінку
фактам,  що були встановлені,  суд прийшов до висновку,  що спірні приміщення ніколи не мали статус
допоміжних приміщень,  по всім документам
вони мають статус нежилих приміщень,
законним власником яких є ТОВ „Бебіленд",  Тому немає ніяких підстав визнавати недійсним
свідоцтво про права власності на нежилі приміщення від 06.12.1999р.,  договір купівлі-продажу від 22.08.2002р. і
передавати їх у спільну власність мешканців будинку.

Позивачі
стверджують,  що внаслідок реконструкції
першого поверху,  їх квартирам спричинена
матеріальні шкода.

У свої
вимогах про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,  вони посилаються на  ст.
ст. 440, 440-1 ЦК
України від 18.07.1963р. та Закон України „Про власність".

З
урахуванням підстав заявленого позову про відшкодування матеріальної шкоди,  суду необхідно було перевірити,  що шкода,
про яку стверджують позивачі виникла внаслідок противоправних дій
відповідача ТОВ „Бебіленд".

По
матеріалам справи встановлено,  що на
підставі договору купівлі-продажу від 04.01.2001р.,  який був укладений між АРК і ТОВ
„Бебіленд",  відповідач купив нежиле
приміщення першого поверху в буд.
АДРЕСА_1. Вказаний договір сторонами не оспорюється. 22.08.2002р. між
АРК і ТОВ „Бебіленд" був також укладений договір купівлі-продажу нежилого
приміщення,  що розташовано в підвалі.

При
розгляді матеріалів справи,
підтвердились доводи позивачів про те,
що реконструкцію розпочав здійснювати відповідач ТОВ „Бебіленд».

У
матеріалах справи є проект реконструкції нежилого приміщення під магазин
дитячих товарів за 2000р.,  який
виконував НВЦ „Екобуд". Слід прийняти до уваги,  що по даними цього проекту замовником
виступало ТОВ „Бебіленд".

При
розгляді справи позивачі посилаються на свої неодноразові звернення щодо
порушення будівельних норм,  з яким вони
звертались до житлової дільниці і безпосередньо к власникам ТОВ „Бебіленд". Позивачі посилаються на
те,  що директор ТОВ „Бебіленд"
давала їм особисті зобов'язання усунути всі пошкодження,  які виникли внаслідок реконструкції. Крім
того,  позивачі посилаються на висновки
експертизи,  яка встановила суму
матеріальної шкоди,  що спричинена їх
власності.

Відповідно
до експертного висновку № 4710/4711/9927/9928 від 30.09.2003 р. судової
будівельно-технічної експертизи внаслідок вироблених ТОВ "Бебіленд"
будівельних робіт пов'язаних з реконструкцією 1 поверху будинку АДРЕСА_1 під
магазин "Бебіленд",  а також у
зв'язку з будівельними роботами,  що
ведуться,  по реконструкції й
перепланування підвального (допоміжного) приміщення,  квартирам позивачів заподіяний збиток,  що виразився в наступному:

Кв. № 8 (власник
ОСОБА_1 ): у вертикальних тріщинах на примиканні перегородок до капітальних
стін у всіх приміщеннях,  похилих
тріщинах у перемичному й підвіконному блоках кухні,  похилої тріщини в санвузлі з розривом
керамічної плитки,  горизонтальній
тріщині в примиканні поперечних перегородок зі стелею,  з переходом у похилі тріщини з поширенням
долілиць по стінах. Також стелі мають численні тріщини у всіх напрямках по швах
аркушів сухої штукатурки,  більш яскраво
виражені уздовж балок перекриття. Підлога має значну зибкість,  при ходьбі,
меблі починає рухатися,  чутний
дзенькіт посуду,  коливання ваз і
телевізора. Підлога має значний прогин у

напрямків капітальних стін. Плінтуса мають відставання від стін. Заподіяна
шкода оцінена в розмірі 10 418 грн.

Кв.
АДРЕСА_4 (власник ОСОБА_4): у
вигляді вертикальних тріщин на стінах частково схованих шпалерами. Стелі мають
тріщини в примиканні з поздовжніми перегородками. Пол має зибкість.
Стояк каналізації має ушкодження в з'єднанні труби з косим відводом,  іржаві плями,
протечки на з'єднанні. Заподіяна шкода оцінена в розмірі 9 695 грн.

Кв.
АДРЕСА_6 (власник ОСОБА_2):
у вигляді полосних тріщин у примиканні стін зі стелями. Підлога має
відставання плінтуса від стін. Заподіяна шкода оцінена в розмірі 7 056 грн.

Кв.
АДРЕСА_5 (власник ОСОБА_7 ): у вигляді вертикальних тріщин на стінах. Стеля має
тріщини в примиканні з поздовжніми перегородками. Підлога має зибкість,  прогин. Стояк каналізації має ушкодження в
з'єднанні сурми з косимо відводом,
іржаві плями. Заподіяна шкода оцінена в розмірі 8 766 грн.

Кв.
АДРЕСА_3 (власник ОСОБА_6): у вигляді вертикальних тріщин на стінах,  частково схованих шпалерами. Стелі мають
тріщини в примиканні з поздовжніми перегородками. Підлога має гибкість і
прогин. Заподіяна шкода оцінена в розмірі 9 056 грн.

У
відповідності зі  ст. 48 Закону України
«Про власність» власник може вимагати усунення яких-небудь порушень його
права,  якщо навіть ці порушення не
позбавили його права володіння,  і
відшкодування заподіяних цим збитків.

На
підстав  ст.  440 ГК України 1963 року,  шкода,
заподіяна особистості або майну громадянина,  підлягає відшкодуванню особою,  що заподіяла шкоду,  у повному обсязі.

У
відповідності зі  ст. 453 ГК України 1963
року суд відповідно до обставин справи ставить за обов'язок особі,  відповідальне за шкоду,  відшкодувати його в натурі,  виправити ушкоджену річ або повністю
відшкодувати заподіяні збитки.

Внаслідок
проведених ТОВ «Бебіленд» будівельних робіт у будинку,  де проживають позивачі,  у їхніх квартирах утворилися
будівельно-технічні ушкодження,
матеріальні витрати на відновлення яких належать до стягнення з ТОВ
«Бебіленд».

На
підстав  ст.  440 п.1 ГК України (1963 p.),
моральна шкода,
заподіяна громадянинові або організації діяннями іншої особи,  що порушили їхні законні права,  відшкодовується особою,  що заподіяла шкоду.

Моральну
шкоду,  заподіяну кожному з позивачів суд
оцінює в 300 грн.

Також
позивачами не представлене доказів того,
що діями АРК «Антарктика» їм заподіяний матеріальний і моральний збиток.

Штаб
цивільної оборони та надзвичайних ситуацій,
в своєму листі вважає спірне нежиле приміщення підвалу об'єктом
цивільної оборони,  про цей факт
стверджують також позивач. Суд не погоджується з вказаним доводом і
вважає,  що він не дає підстав для
визнання недійсним правовстановлюючих документів на нежиле підвальне
приміщення. Декретом кабінету міністрів України від 23.12.1992р. був
затверджений перелік майнових комплексів державних підприємств,  організацій їх структурних підрозділів
основного виробництва,  передача в оренду
яких не допускається. Пунктом 7,  де
вказані „захисні споруди цивільної оборони" було внесено на підставі
Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України
щодо збереження захисних споруд цивільної оборони",  який набрав сили 03.02.2004р. По матеріалам
справи встановлено,  що на протязі
тривалого часу штаб цивільної оборони не доглядав і не утримував за свій
рахунок нежиле приміщення підвалу. Окрім цього суд враховує те,  що зазначена юридична особа не надала суду
будь яких позовних вимог щодо спірного об'єкту.

На
підставі викладеного суд прийшов до висновку,
що первинний позов підлягає задоволенню частково,  так як позивачам - фізичним особам завдано
моральної та матеріальної шкоди,  яка
повинна бути відшкодована відповідачем ТОВ «Бебіленд». В інших вимогах
необхідно відмовити,  так як фізичні
особи є неналежними відповідачами по ним.

Відповідно
до  ст.
ст.  10,  60 ЦПК України,  цивільне судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,  мають
рівні права щодо подання доказів,  їх
дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають
обставини,  які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб,  які беруть участь у справі,  виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суду не надано
доказів з боку ТОВ «Бебіленд» в обґрунтування зустрічного позову,  його розрахунку,  а тому суд вважає,  що в ньому необхідне відмовити.

Керуючись  ст.
ст.  10, 15, 57,  60,
88,  208,  209,
212,  214,  215 ЦПК України,   ст. 48 Закону України «Про власність»,   ст.
ст.  440, 440-1, 453 ЦК України
(1963 року),  суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити
частково позов ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  ОСОБА_6,
ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю
"Бебіленд",  акціонерної
рибопромислової компанії .Антарктика",
виконавчого комітету Одеської міської ради,  за участю третіх осіб: Регіонального
відділення Фонду Державного майна України в Одеській області,  Управління цивільного захисту населення і
надзвичайних ситуацій Одеського міськвиконкому про визнання недійсним рішення
виконавчого комітету Одеської міської ради від 25 листопада 1999р.
АДРЕСА_279,  про визнання недійсним
свідоцтва про право власності допоміжні підвальні приміщення в будинку АДРЕСА_1
від 06 грудня 1999р.,  про визнання
недійсним договору купівлі-продажу від 22 серпня 2002р. допоміжних підвальних
приміщень будинку АДРЕСА_1,  який був
укладений між акціонерною рибопромисловою компанією „Антарктика" і ТОВ
„Бебіленд",  про зобов'язання ТОВ
„Бебіленд" звільнити допоміжні підвальні приміщення будинку АДРЕСА_1,  не чинити перешкод в користуванні допоміжним
підвальним приміщенням на підставі спільної власності,  про зобов'язання ТОВ „Бебіленд" поновити
міжповерхове перекриття житлового будинку АДРЕСА_1,  усунути порушення,  які мали місце при здійсненні будівельних
робіт,  встановити додаткові кріплення
міжповерхового перекриття,  поновити
порушенні опорні стіни на першому поверху за рахунок ТОВ „Бебіленд",  стягнення з ТОВ „Бебіленд" у
відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди,

Стягнути
з ТОВ "Бебіленд": на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріального
збитку 9 008 грн. у відшкодування морального збитку 300 грн,  держмито в розмірі 90 грн.08 коп.,  а всього 9398 грн.08 коп; на користь ОСОБА_1
у відшкодування матеріального збитку 10 418 грн.,  у відшкодування морального збитку 300
грн.,  держмито в розмірі 104 грн.
18коп.,  видатки по провадженню
експертного дослідження в сумі 2998 грн.,
а всього 13820 грн. 18коп.; на користь ОСОБА_4 у відшкодування
матеріального збитку 9 695 грн.,  у
відшкодування морального збитку 300 грн.,
держмито 97 грн.,  а всього 10092
грн.; на користь ОСОБА_7 у відшкодування матеріального збитку 8 766 грн.,  у відшкодування морального збитку 300
грн.,  а всього 9066 грн.; на користь
ОСОБА_2 у відшкодування матеріального збитку 7 056 грн.,  у відшкодування моральної шкоди 300грн.
держмито в розмірі 70 грн. 56 коп.,  а
всього 7426 грн. 56 коп.;,  на користь
ОСОБА_6 у відшкодування матеріального збитку в сумі 9 056 грн.,  держмито в розмірі 91 грн. 47 коп.,  а всього 9147 грн. 47 коп.; на користь
ОСОБА_3 у відшкодування матеріального збитку в сумі 10 325 грн.,  держмито в розмірі 103грн. 25коп.,  а всього 10428 грн. 25коп.

Зобов'язати
ТОВ „Бебіленд" поновити міжповерхове перекриття житлового будинку
АДРЕСА_1,  усунути порушення,  які мали місце при здійсненні будівельних
робіт,  встановити додаткові кріплення
міжповерхового перекриття.

В іншій частині
позовних вимог відмовити.

Відмовити
у зустрічному позові товариства з обмеженою відповідальністю
"Бебіленд" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_6,  ОСОБА_7 про усунення
перешкод у користуванні майном,
відшкодування збитків та моральної шкоди.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги,  з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4
ст.  295 ЦПК України.