Справа № 2-190/2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем
України

м. Донецьк                                                                                                       08 лютого 2007 р.

Петровський районний суд м. Донецька в складі: головуючий - суддя Іванов В Н, при секретарі Абрамчук А.В.,
позивача ОСОБА_1, представника відповідача Полункіна
Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Петровському районі міста Донецька про
відшкодування шкоди, -

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про
відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, працюючи на підприємствах
вугільної промисловості, при виконанні трудових обов'язків отримав
травму і професійне захворювання.
Пошкодженням здоров'я йому завдано моральну шкоду, яку відповідач відмовляється відшкодовувати. З наведених підстав
позивач просить суд стягнути з відповідача 40 000 грн. в порядку
відшкодування моральної шкоди.

Представник відповідача позов не визнав, вважаючи, що у позивача відсутнє
право на відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач підтвердив позов, суду пояснив, що він
працював на підземних професіях на підприємствах
вугільної промисловості. При виконання трудових обов'язків 6 червня 2002 року він отримав травму і йому було призначено 10% втрати працездатності. Відповідно до
висновку МСЕК від 25.06. 2005 року повторно йому встановлена
третя група інвалідності, та встановлена стійка втрата професійної працездатності на 45 % внаслідок вказаної травми
і професійного захворювання. Відповідач визначив йому відшкодування матеріальної шкоди, але питання про
відшкодування моральної* шкоди не
вирішив. Пошкодженням здоров'я внаслідок травми і професійного захворювання йому завдано моральну шкоду, оскільки погіршився
стан його здоров'я, що призвело до моральних
та психічних переживань, порушення його нормальних життєвих зв'язків, неможливості продовження активного особистого
життя, та потребує додаткових зусиль для організації свого життя.

Представник
відповідача судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України відшкодовує лише
моральну шкоду, заподіяну умовами виробництва, яка не спричинила втрати потерпілим професійної працездатності. Крім того
позивач не довів факту заподіяння йому моральної
шкоди, не надав судові медичний висновок про заподіяння моральної шкоди. Крім того з 01 січня 2007р вступив в дію Закон України про
державний бюджет України на 2007р, яким згідно п. 22 ст. 71 цього закону,
зупинена дія ст. 1 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і
членам їх сімей (незалежно від часу настання страхового випадку).

Суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні відповідними документами встановлено, що позивач, працюючи на підприємствах вугільної промисловості, при виконанні
трудових обов'язків отримав травму і професійне
захворювання, яке згідно акту розслідування виявлено 08.06. 2002 р. (а.с. )

Висновком МСЕК від 25.06. 2005 р. позивачеві внаслідок професійного
захворювання та травми по сукупності встановлена
втрата професійної працездатності на 45 %. (а.с.).

У відповідності зі ст. 21 Закону "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" у разі настання страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати
шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я, виплачуючи
йому, зокрема, грошову суму за моральну шкоду за наявності факту
заподіяння цієї шкоди потерпілому.

Відповідач у відповідності з діючим законодавством відшкодовує позивачеві матеріальну шкоду, завдану пошкодженням здоров'я, але
відшкодувати моральну шкоду відмовився, що є порушенням прав
позивача на відшкодування шкоди з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок пошкодження здоров'я,
викликаного травмою і професійним захворюванням,
позивачеві завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоров'я,
погіршення життєвих умов, що потребує від
нього додаткових зусиль для організації свого життя. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди
відповідачем у відповідності зі ст.21 Закону
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Однак, враховуюче те, що з 01 січня 2007р. вступив в дію Закон
України «Про державний бюджет України на 2007
рік», яким згідно п. 22 ст. 71 цього закону, зупинена дія ст. 1 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і
членам їх сімей (незалежно від часу настання страхового випадку),
тому на підставі вищевикладеного, суд, вважає, що позов ОСОБА_1 не
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 21, 34 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності", ЗУ "Про державний бюджет України на 2007
рік", ст. ст. 213-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Петровському районі міста Донецька про відшкодування
шкоди - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого
суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана в судову палату по
цивільних справах апеляційного суду Донецької
області через місцевий суд протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя             В.
М. Іванов