У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25 січня 2007 року                                                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                                                            Гнатенка
А.В.,

суддів:                                                                      Косенка
В.Й., Данчука В.Г.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до прокуратури Вінницької області, Державного казначейства
України про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями
органів досудового слідства, за касаційною скаргою прокуратури Вінницької області
на рішення Староміського районного суду                    м. Вінниці від 25 червня
2005 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 25 серпня 2005
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до
прокуратури Вінницької області, Державного казначейства України про
відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями органів досудового
слідства, мотивуючи тим, що 28 червня 1999 року прокурором Вінницького району
було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ст. 94 КК
України, по факту виявлення в р. Південний Буг трупу невідомого чоловіка з
ознаками насильницької смерті, як потім було встановлено - ОСОБА_2 За підозрою
у вчиненні вказаного злочину позивача 8 липня 1999 року було затримано, 19
липня 1999 року - обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та
пред'явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ст. 94 КК України. 8
жовтня 1999 року ОСОБА_1 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на
підписку про невиїзд і з цього часу жодної слідчої дії з його участю проведено
не було. У 2005 році позивач звернувся до прокуратури Вінницького району з
проханням повідомити йому стан та результати розслідування кримінальної справи
№ 99/040283. Листом від 16 березня 2005 року НОМЕР_1 ОСОБА_1 було повідомлено,
що постановою слідчого районної прокуратури від 8 жовтня 1999 року кримінальна
справа відносно нього закрита у зв'язку із недоведеністю його вини у скоєнні
злочину. Позивач вважає, що його було незаконно притягнуто до кримінальної
відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину та піддано триманню під
вартою. Крім того, про закриття щодо нього кримінальної справи його не було
своєчасно повідомлено. Унаслідок вказаних дій позивачу було завдано моральну
шкоду, яку він оцінив у 200 000 грн.. Просив суд поновити строк позовної
давності, адже дізнався про закриття кримінальної справи лише 6 березня 2005
року, та задовольнити позов.

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 25
червня 2005 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 25 серпня 2005 року, позов задоволено частково. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 7000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями,
прокуратура Вінницької області подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити
у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1.

Касаційна скарга прокуратури Вінницької області підлягає
відхиленню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення може бути лише неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Статтями 338-341 ЦПК України
передбачено випадки, в яких рішення суду скасовується.

Оскільки доводи касаційної скарги та
матеріали справи не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального
й процесуального права, а отже,
відсутні підстави для скасування постановлених
судових рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись статтями 332, 336, ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокуратури Вінницької області
відхилити.

Рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 25
червня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 25 серпня
2005 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню
не підлягає.

Головуючий                                                                        А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                                   В.Й.
Косенко

В.Г. Данчук