Справа №
22-950/2007                                                   Головуючий
у 1-й інстанції-Борейко СВ.
Категорія: 23                                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 травня 2007
року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду

Львівської області в складі:

головуючого:
Юхименка А.Г., суддів: Мікуш Ю.Р.,
Монастирецького Д.І., при секретарі: Раб О.В.,

з участю
представника ДП «Львівський бронетанковий завод» Гривняка В.М., представника
ЛКП «Бондарівка» Завербного А.В., ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові
апеляційну скаргу Державного підприємства «Львівський бронетанковий ремонтний
завод» на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 26 грудня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Будинкоуправління А-1565
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, колегія суддів, -

встановила: Оскаржуваним рішенням ухвалено позов задоволити частково.

Стягнуто з відповідача в користь позивачки - 17776 (сімнадцять тисяч сімсот сімдесят шість) гривень
матеріальної шкоди, 3000
гривень моральної шкоди, судовий збір 177,76
гривень та в дохід держави 30
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Рішення суду
оскаржив відповідач - ДП
«Львівський бронетанковий ремонтний завод».

В  апеляційній
скарзі покликається на те, що рішення законне та підлягає скасуванню як таке,

що постановлено з порушенням норм процесуального та
матеріального права, порушує права та

інтереси підприємства. Викладені в рішенні висновки суду
не відповідають обставинам справи,

неповно з"ясовано обставини справи, які мають
значення для справи. Зокрема, залиття квартири

позивачки внаслідок протікання даху з 1996 по 2004 рік не носило
систематичного характеру.

Позивачка несвоєчасно оплачувала квартплату та комунальні
послуги. Відповідальність перед

позивачкою за неналежне виконання договірних зобов»язань
та за заподіяну шкоду має нести ЛКП

«Бондарівка», з якою відповідачем укладено договір на
обслуговування даного відомчого жилого

будинку. Сума, стягнута судом для відшкодування шкоди з
«Будинкоуправління А-1565» підрозділу

підприємства, яке не є юридичною особою^ оскільки такою є
ДП «Львівський бронетанковий

ремонтний завод».

Просять рішення суду скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд, або прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника ДП «Львівський
бронетанковий завод» на підтриманння апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_1,
представника ЛКП «Бондарівка», перевіривши матеріали справи, межі та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 308
ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом, в якому просила стягнути з відповідача ДП «Львівський бронетанковий
ремонтний завод» в особі будинкоуправління А - 1565 - 10000 грн. завданої їй
моральної шкоди та матеріальну шкоду, яка визначена будівельно-технічною
експертизою в розмірі 17776
грн.. В обгрунтування позовних вимог
покликалася на те, що протягом тривалого часу з 1996 року її квартира
НОМЕР_1, яка знаходиться по АДРЕСА_1
піддається систематичному залиттю через протікання покрівлі даху, яка потребує невідкладного ремонту. Внаслідок залиття
пошкоджені стіни квартири, зіпсовані меблі, міжкімнатні двері, в цілому вся
квартира, у зв»язку з чим вона неодноразово зверталась до відповідача та
змушена була з чоловіком та двома неповнолітніми дітьми ночувати у родичів та
знайомих, постійно звертатися за медичною
допомогою, що завдало їй моральні збитки та страждання.

Задовольняючи
частково позов ОСОБА_1, суд підставно виходив з того, що позивачці дійсно були
завдані матеріальні збитки в сумі 17776
грн. та моральні - 3000
грн., так як вона, починаючи з 1996
до 2004 p.p.
постійно зверталась до відповідача з проханням провести ремонт покрівлі,
через протікання якої руйнувалась її квартира та унеможливлювалося проживання в
ній. Факти залиття квартири позивачки та неодноразового її звернення з цього
приводу до відповідача, а також проживання її разом з сім»єю в іншій квартирі
підтверджено письмово.

Не заслуговують на увагу покликання в апеляційній скарзі на те, що - залиття квартири
позивачки внаслідок протікання даху з 1996
по 2004 рік не
носило систематичного характеру та що позивачка несвоєчасно оплачувала
квартплату і комунальні послуги, відповідальність перед позивачкою за неналежне
виконання договірних зобов»язань та за заподіяну шкоду має нести ЛКП
«Бондарівка», з якою відповідачем укладено договір на обслуговування даного
відомчого жилого будинку.

Таке було предметом дослідження судом першої інстанції і
спростовується зібраними та перевіреними
судовою колегією матеріалами справи, зокрема: заявами на ім»я начальника БУ
А1565 від 21.03.,
09.10.1996 p.,
23.04.2001 p.,
12.03., 24.06., 11.11.2004 p.,
15.03., 06.10.2005 року, актами -про
завдану залиттям шкоду, обстеження матеріально-побутових умов малозабезпеченої
сім»ї (а.с.4, 5,8,9,10,11,12,13,15).

Договір на обслуговування відомчого житлового будинку ДП «Львівський БТРЗ»
Львівським міським комунальним підприємством «Бондарівка», укладений
відповідачем як замовником у 2005
році на обслуговування будинку не може служити підставою для стягнення
збитків з ЛКП «Бондарівка» (а.с. 34-38).

Відмова позивачки добровільно погасити заборгованість
перед відповідачем по квартплаті не звільняє останнього від виконання
обов»язків по проведенню профілактичних, поточних, капітальних та аварійних
ремонтів. Крім того, цим же судом 11
жовтня 2006 року, за
позовом ДП МО України «Львівський бронетанковий
ремонтний завод» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, ухвалено рішення про примусове
стягнення з ОСОБА_1 2405 грн. 02 коп.
заборгованості за надані житлово-комунальні послуги (а.с. 73).

Судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно
дослідив та оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Рішення суду відповідає вимогам закону і зібраним по
справі доказам, доводи    скарги
висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 під час розгляду справи районним судом уточнила
вимоги-про
стягнення завданої шкоди з ДП «Львівський бронетанковий ремонтний завод», а не
будинкоуправління (а.с. 100),
що відображено в описовій частині рішення (а.с. 107), то й у
резолютивній частині рішення слід уточнити - про стягнення завданої шкоди з ДП «Львівський
бронетанковий ремонтний завод».

Керуючись
ст. ст. 303, 304, ч. 1 п. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ч. 1 п. 1. ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л ила: Апеляційну
скаргу Державного підприємства «Львівський бронетанковий ремонтний завод»
відхилити.

Рішення Сихівського районного суду
м.Львова від 26 грудня 2006 року залишити
без змін. Уточнити резолютивну частину рішення, виклавши її у такій редакції:
Стягнути з Державного підприємства «Львівський бронетанковий ремонтний завод» в
користь ОСОБА_1 17776 гривень матеріальної шкоди, 3000 моральної шкоди, судовий
збір 177 гривень 76 копійок та в дохід держави 30 гривень витрат
інформаційно-технічного забезпечення.

Ухвала
набирає    законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.