УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„24" січня 2007 р.                                                                   м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого              Ясеновенко Л.В.

суддів                          Меленко О.Є., Бойчука І.В.

секретаря                    Сем"янчук С.Й.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3
та ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення
та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
рішення Калуського міськрайонного суду від 24 листопада 2006
р.,-

встановила:

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 24 листопада 2006 року частково
задоволено позов ОСОБА_1. та ОСОБА_2. до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення та відшкодування
моральної шкоди.

Постановлено зобов"язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. перешкод у кристуванні квартирою.

Постановлено також вселити ОСОБА_1. таОСОБА_2. у квартиру
АДРЕСА_1.

У задоволенні позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди відмовлено.

У апеляційній скарзі позивачі посилаються на необґрунтованість рішення суду
в частині відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди та
вказують на те, що вирішуючи спір, суд не взяв до уваги того, що вони, як
власники квартири, не мають можливості користуватись нею і вже ця обставина, на
їх думку, є підставою для відшкодування моральної шкоди. Просять рішення суду в
частині відшкодування моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення,
яким задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2., перевіривши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення
з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 1167
ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за
наявності її вини.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі є власниками
квартири АДРЕСА_1 і
прописані у цій квартирі. Відповідачі фактично проживають у спірній квартирі,
чим створюють позивачам перешкоди у користуванні нею.

Справа №22-ц-84/2007р.

Категорія 29

2

Судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2
позивачі мали можливість поселитись у квартиру,
однак, домовившись з відповідачами про обмін квартирами, повернулись у квартиру
АДРЕСА_2. Що стосується їх наміру поселитись у спірну квартиру
ІНФОРМАЦІЯ_3, то і цього
дня відповідачі запропонували їм пройти до
квартири, однак позивачі відмовились, оскільки чекали дільничного
інспектора міліції.

При таких обставинах справи суд прийшов до
правильного висновку про недоведеність позовних вимог щодо
відшкодування моральної шкоди.

Посилання ОСОБА_2. у апеляційній скарзі на те, що в
результаті неправомірних дій відповідачів захворіла їхня донька, суд не приймає
до уваги, оскільки позивачка не представила доказів причинного
зв"язку між діями відповідачів та хворобою доньки.

Рішення постановлено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування
немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити, а рішення Калуського міськрайонного суду від 24.11.2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.

ВІРНО: