УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

6
лютого 2007 року
Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Тернопільської області в складі:

головуючого -
Парандюк Т.С. суддів -
Храпак Н.М.,Гірського Б.О. при
секретарі - Заєць К.В з участю
прокурора Коруна ТВ. адвоката
ОСОБА_1 та сторін

розглянувши у судовому засіданні в
м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Монастириського районного суду від 23 листопада 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав, колегія суддів:

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3. звернулася в суд з позовом про позбавлення батьківських прав
ОСОБА_2. щодо дітей: сина ОСОБА_4-ІНФОРМАЦІЯ_1. та дочки ОСОБА_5-ІНФОРМАЦІЯ_2, посилаючись на
те, що останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не
займається вихованням дітей та не надає матеріальної допомоги на їх утримання.

Рішенням Монастириського районного суду від 23 листопада 2006року позов задоволено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2. просить рішення суду скасувати, а справу провадженням закрити,
посилаючись на те, що суд дав невірну оцінку зібраним доказам.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши
доповідь судді

апеляційного суду,                   апелянта, його                  представника, заперечення

позивачки, адвоката, висновок прокурора, вважає, що
апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до
ст. 164 ч.1 п.2
СК України -мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо
ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

З матеріалів справи вбачається, що подружжя перебувало у зареєстрованому шлюбі з 1999 по січень 2007 року. ОСОБА_2.
записаний батьком дітей-ОСОБА_4-ІНФОРМАЦІЯ_1
народження та ОСОБА_5-ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.

Бувше подружжя
ОСОБА_2 разом з дітьми проживали в окремій кімнаті будинковолодіння батьків
позивачки в АДРЕСА_1 Монастириського району, На даний час ОСОБА_2. -виписаний.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до
переконання, що ОСОБА_2. ухиляється від виконання свого батьківського
обов'язку щодо виховання дітей, поскільки відповідач не надавав коштів на їх
утримання, не займався їх вихованням, а навпаки, будучи в стані агресивності і
некерованості у своїх діях, в присутності малолітніх дітей влаштовував
безпричині сварки, скандали, бійки з дружиною та членами її родини, що
негативно відбилось на їхньому психологічному стані. При таких обставинах
існувала загроза здоров'ю та життю дітей.

2

Дана обставина
підтверджується: актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 11 липня 2006 року та висновком
органу опіки та піклування служби у справах неповнолітніх Монастириської
райдержадміністрації від 17
липня 2006 року, з яких вбачається
необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2. виходячи з
інтересів малолітніх дітей, захищаючи їх права на належний фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Довідками:
№НОМЕР_1, № НОМЕР_2, виданими РВ

УМВСУ в
Тернопільській області, постановою суду від 3.10.2006 року про порушення

відповідачем
правил проживання протягом 2004-2006
років та неодноразового

притягнення його до адміністративної відповідальності,

Проходженням
ОСОБА_2. курсу лікування в Тернопільській обласній комунальній клінічній
психо-неврологічній лікарні з 3.05 по 15.05.2006
року з діагноз диссоціальний розлад особистості.

Тому, судом
апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2. свідомо ухиляється від виконання
свого обов'язку щодо виховання дітей: ніде не працював і не працює, не
спілкується з дітьми, не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання., а
навпаки своєю поведінкою негативно на них впливає, тому рішення суду є
законним.

Посилання
апелянта на довідку, видану управлінням праці та соціального захисту району від
27.07.2006 року. що
він здійснює догляд за дочкою ОСОБА_5 з 15.02.2005
року І до досягнення нею трирічного віку є безпідставним оскільки у 2005 -2006 роках ,як
встановлено в суді, відповідач перебував на заробітках і .був зареєстрований в
управлінні праці та соціального захисту по ініціативі дружини з метою отримання трудового стажу, про що сам не
заперечував в судовому засіданні.

Разом з тим,
колегія суддів вважає посилання суду в резолютивній частині рішення на ст.148 п.4 СК України є зайвою. а тому
її слід виключити.

Підстав для
скасування постановленого рішення з мотивів. викладених в апеляції, колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.307,313-ЗІ5 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2. - відхилити.

Рішення
Монастириського районного суду від 23
листопада 2006 року
залишити без зміни. виключивши з резолютивної частини посилання на ст. 148 п.4 СК України
як зайву.

Ухвала набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена в касаційному
порядку

безпосередньо до
Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня

проголошення.