АПЕЛЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
січня     місяця 23
дня колегія суддів судової палати по цивільних справах

Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в м.
Феодосії в складі:

Головуючого, судді -   Моісеєнко Т.І

Суддів-  ІщенкаВ.І., МудровоїВ.В. При секретарі- Піцик
Н.В.

розглянувши в
місті Феодосії цивільну справу за позовом ТОВ «Фірма Віра» до ОСОБА_1, 3 особа -приватний
нотаріус ОСОБА_2 про визнання недійсним

договору купівлі-продажу магазину НОМЕР_1 розташованого у АДРЕСА_1 за апеляційною
скаргою ТОВ «Фірма Віра» на рішення Судацького міського суду АР Крим від 29 червня   2006
року, -

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ «Фірма Віра»
звернулось в суді з позовом до ОСОБА_1.,
3 особа -приватний

нотаріус ОСОБА_2
про визнання недійсним договору купівлі-продажу магазину НОМЕР_1

розташованого у АДРЕСА_1, укладеного між
ТОВ «СанВлад» і

ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1року та
посвідченого приватним нотаріусом Судацького

нотаріального
округу ОСОБА_2

Позовні вимоги
мотивовані тим, що ТОВ «СанВлад» придбало право власності на

магазин"НОМЕР_1 розташований у АДРЕСА_1, на підставі рішення

Господарського
суду АРК від 09.10.2001 року,
котре було скасовано постановою судової

колегії з
господарських справ Верховного суду України від 21.10.2003 року.

Позивач вважає,
що оскільки рішення Господарського суду АРК від 09.10.2001 року

оскаржувались в
касаційному порядку, ТОВ «СанВлад» не мало права розпоряджатись

майном,
придбаним на підставі вказаного рішення.

Позивач також
вважає, що раніше спірний магазин НОМЕР_1 у АДРЕСА_1

належав ТОВ « Фірма Віра», на
майно якого був накладений арешт ухвалою Господарського

суду АРК від ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Оскаржуємий договір купівлі-продажу був укладений під час

заборони
відчуження майна, належного ТОВ «
Фірма Віра».

На підставі
викладеного, позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу

магазину НОМЕР_1 розташованого у АДРЕСА_1, укладеного між
ТОВ

«СанВлад» і
ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1року,
повернути вказаний магазин у власність ТОВ

«Фірма Віра»,
яке визнано банкрутом, знаходиться у стадії ліквідації і має багато кредиторів.

Рішенням
Судацького міського суду від 29
червня 2006 року у
задоволенні позовних

вимог ТОВ «Фірми
Віра» було відмовлено.

Суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не надано доказів того,

що зазначений
магазин належав ТОВ «Фірма Віра» на праві власності. Суд також дійшов

висновку про те,
що магазин НОМЕР_1
розташований у АДРЕСА_1   не

Справа № 22ц-119 ф/2007р.                                                      Головуючий
в першій інстанції

суддя   Лісовська В. В.

суддя-доповідач        Моісеєнко
Т.І

знаходився під арештом, відомості про накладення   арешту на
вказаний магазин  в Єдиному

реєстрі заборон були відсутні.

Не згодившись з
рішенням суду, ТОВ «Фірма Віра» подало апеляційну скаргу

мотивовану тим,
що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Апелянти

вважають, що на
магазин НОМЕР_1 розташований
за адресою АДРЕСА_1 був

накладений арешт з ІНФОРМАЦІЯ_3 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Саме у вказаний період був укладений

договір купівлі
продажу магазина між ТОВ «СанВлад» та ОСОБА_1., що є порушенням

вимог закону. На
думку апелянтів, предметом спору по вказаній справі є магазинНОМЕР_1 ,

розташований в АДРЕСА_1. Вказівка його
адреси вул.ІНФОРМАЦІЯ_5  не мають
суттєвого значення для вирішення справи ,
оскільки мова

йде про
конкретний магазин, який є власністю ТОВ «Фірма Віра» з 1997 року.

У апеляційній
скарзі апелянт просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення

про задоволення
їх позову.

Дослідивши
матеріали справи в, межах доводів апеляційної скарги, судова колегія

приходить до
висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів
справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6
року між Представництвом фонду майна

АРК в м. Судак
та Організацією орендаторів Судакського міськторгу був укладений договір

купівлі-продажу
магазинів, розташованих у м. Судак, .
ІНФОРМАЦІЯ_7, тощо, в тому числі і магазину НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 ( а.с.47)

Із довідки
Судакського МБРТІ вбачається, що реєстрація прав власності на вказаний

магазин була
проведена за Орендним роздрібним торговим підприємствомІНФОРМАЦІЯ_8 року

(а.с.10)

З матеріалів
справи також вбачається, що рішенням Господарського суду АРК від

09.10.2001 року за ТОВ
«СанВлад» було, визнано право власності на будівлі і споруди,

автотранспортні
засоби загальною вартістю 226235
грв, в тому числі на магазин НОМЕР_1.

обладнання та
інвентар, розташовані уАДРЕСА_1 (
а.с. 13-14).

Право власності
за ТОВ «СанВлад» на вказане майно було зареєстровано в Судацькому

МБРТІ 28.03.02 року, при чому,
адреса магазину НОМЕР_1
була вказана АДРЕСА_1

(а.с.10).

З матеріалів
справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_9
року між ТОВ «Сан влад» і ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу
магазину НОМЕР_1
розташованого у АДРЕСА_1
( а.с.9).

Колегія суддів вважає, що суд, першої інстанції правомірно відмовив у
задоволенні позову

ТОВ «Фірма Віра»
про визнання вказаного договору недійсним, оскільки позивачем не

наведено
доказів, які свідчать про те, що вказаний договір був укладений всупереч
вимогам

закону.

Так, з
матеріалів справи вбачається, що Судацьке орендне роздрібно-торгове

підприємство було
перереєстровано у ТОВ «Фірма Віра» ІНФОРМАЦІЯ_10
року, однак право

власності на
майно, належне Судацькому орендному роздрібно-торговому підприємству за

ТОВ «Фірма Віра»
в МБТІ зареєстровано не було (
а.с.10-12).

За такими обставинами, доводи апеляційної скарги ТОВ «Фірма Віра» про те,
що вони є

власниками
спірного магазину   нічим не
підтверджені..

Колегія суддів
також враховує, що рішення Господарського суду АРК від 09.10.2001 року

в апеляційному
порядку оскаржене не було і набрало чинності в порядку, передбаченому

ст.85
Господарського процесуального кодексу України. Вказане рішення також було
залишено

без змін
Постановою Вищого Господарського суду України від 10.06.2003 року ( а.с.15-17).

На підставі
викладеного не можна погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що

ТОВ «СанВлад» не
мало права розпоряджатись майном, право власності на яке було визнано

за рішенням
суду, до завершення касаційного порядку оскарження вказаного рішення.

Колегія суддів
вважає, що   скасування в наступному
рішення суду, відповідно до якого

здійснено
розпорядження майном, не може бути підставою для задоволення судом вимог про

витребування
майна від добросовісного набувача і визнання в зв'язку з цим договору купівлі-

w
продажу недійсним.

He можна визнати
обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що приватний

нотаріус ОСОБА_2
неправомірно посвідчив ІНФОРМАЦІЯ_1року
договір купівлі-продажу

магазину НОМЕР_1 розташованого в
АДРЕСА_1, між ТОВ «СанВлад» і ОСОБА_1., оскільки у

вказаний час на
магазин був накладений арешт.

Судом
встановлено, що під час нотаріального посвідчення зазначеного договору

купівлі-продажу,
приватним нотаріусом була проведена перевірка наявності арештів і заборон

на відчуження
зазначеного магазину на підставі довідки-характеристики Судацького МБТІ, в

який адреса
магазину НОМЕР_1
була вказана за АДРЕСА_1, (а.с.66).
Вказані дії

нотаріуса
відповідають вимогам Положення про Єдиний реєстр реєстрації запрету відчуження

об'єктів
нерухомого майна ( затвердженого
27.05.1997 року за
№415) та п.52 Інструкції про

порядок
здійснення нотаріальних дій нотаріусами України.

З матеріалів
справи вбачається, що згідно Єдиного реєстру заборон крім ІНФОРМАЦІЯ_11.( а.с.86).

Таким чином,
перевірив наявність арештів та заборон на майно, адреса якого була

вказана в довідці-характеристики
БТІ, будучі переконаним в їх відсутності, нотаріус не мав

правових підстав
відмовити у посвідченні договору купівлі-продажу.

Інші доводи апеляційної скарги не мають правового
значення для вирішення справи.

Підстав для
задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду першої інстанції

колегія суддів
не вбачає.

Керуючись статтями 303, 308 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів

судової палати по цивільних
справах,   -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
ТОВ «Фірма Віра»   - відхилити.

Рішення
Судацького міського суду АР Крим від 29
червня 2006 року
-залишити без

змін.

Ухвала набирає
чинності з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному

порядку до суду
касаційної інстанції протягом 2
місяців.