Апеляційний суд міста Севастополя
Справа № 22ц-1434/2006р.                                            Головуючий у першій
інстанції Лядова Т.P.
Категорія 23                                                                  Доповідач у апеляційній
інстанції Алєєва Н.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

„11 січня" 2007 року колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного
суду м. Севастополя в складі:

головуючого    - Куцеконя І.П.

суддів                           - Алєєвої Н.Г., Клочка В.П.

при секретарі  - Благовідові А.В.

за участю - представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, РЕП-3, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м.
Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення місцевого суду Ленінського району
М.Севастополя від Об листопада 2006р. по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, РЕП-3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом.

Вимоги мотивувала тим, що з вини власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3, який самовільно
проводив ремонт каналізаційної труби і
пробив трубу центрального опалювання, 18 жовтня 2002 р. сталось
затоплення квартири ОСОБА_1, в результаті
чого їй завдана матеріальна та моральна шкода відповідно у розмірі 27444 грн та 2000 грн.

Рішенням суду позов задоволено
частково, постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 27444 грн у відшкодування матеріальної
шкоди та 1000 грн у
відшкодування моральної шкоди. Судом вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ставиться питання про
скасування рішення через порушення вимог матеріального права та
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи,
вивчивши доводи скарги, колегія вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Із матеріалів справи видно, що затоплення спірної
квартири АДРЕСА_2 відбулося з квартири №3 цього ж
будинку, що належить ОСОБА_2, із пошкодженої труби центрального опалення, де перед цим проводив будівельні роботи відповідач ОСОБА_3 з метою монтажу каналізаційної
труби.

Відповідач факт затоплення квартири
позивачки, самовільне переобладнання каналізаційної труби без відповідного
погодження з РЕП-3 та врахування наявності інженерних комунікацій з пробиванням
капітальної стіни між квартирами №3 та №4 та врізкою труб не заперечує.

Згідно з висновком будівельно-технічної експертизи
№150
від Об вересня  2004  року,   при  проведенні
ремонту  каналізаційного

2

трубопроводу в стіні між квартирами №3 та №4 будинку АДРЕСА_2 можливе пошкодження трубопроводу центрального
опалення, оскільки обидва трубопроводи розміщені в
безпосередній близькості один від одного (а.с.103-105).

Суд правильно оцінив сукупність обставин та обґрунтовано прийшов до
висновку, що прорив труби центрального опалення знаходиться в прямому причинному зв'язку з ремонтом, який проводив ОСОБА_3, що є підставою
для покладення на останнього відповідальності за завдану шкоду.

Розмір матеріальної шкоди правильно визначено судом на
підставі висновку спеціаліста у сумі 27444
грн (а.с.9-10); моральної шкоди - з урахуванням душевних страждань,
яких позивачка зазнала у зв'язку із знищенням та
пошкодженням її майна (п.З ч.2 ст.23 ЦК
України).

Доводи ОСОБА_3 про те, що затоплення мало місце з
вини РЕП-3 через старість та трухлявість труб
центрального опалення, яке тривалий час не приймало заходів до
ремонту останніх, правильно не прийняті до уваги судом, оскільки із
показів позивачки ОСОБА_1, свідка ОСОБА_4 вбачається, що 18 жовтня 2002 року зі стелі
квартири позивачки текла вода, коли для встановлення причини затоплення громадяни піднялись в квартиру ОСОБА_2, то побачили в стіні отвір та трубу центрального
опалення, з якої била фонтаном вода.
Отвір в трубі був 5 мм, труба не була ржавою, краї отвору блистіли, для
запобігання подальшому витіканню води отвір закрили дерев'яним чопом, з якого
при вбиванні в трубу злітала стружка
(а.с.170). Пізніше, що не заперечує ОСОБА_3, отвір в трубі
був ним заварений.

Заява ОСОБА_3 про те,
що на момент проведення ним ремонтних робіт
труби центрального опалення були заповнені водою, а затоплення квартири позивачки сталося через
декілька днів після закінчення ним ремонтних робіт, спростовується довідкою
директора РЕП-3 про самовільне
злиття власниками квартири №№2,3,13 по АДРЕСА_1 на початку жовтня 2002 року теплоносія (води) з труб опалення
з метою проведення ремонту комунікацій, що розміщені всередині квартир (а.с.64). Крім цього, наступне заповнення системи водою відбулось в період початку опалювального
сезону - в день затоплення.

Колегія враховує також і той факт, що ОСОБА_3 після інциденту
заштукатурив стіну з пробоїною в трубі центрального опалення та доступ для огляду експертом даного пошкодження в підтвердження доводів про трухлявість труби не
надав.

Оцінюючи приведені докази окремо та
в їх сукупності, колегія вважає, що підстав для зміни чи
скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.307 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення місцевого суду Ленінського
району М.Севастополя від Об листопада 2006р. -
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий                                                                          /підпис/

Судді                                                                                       /підписи/

З оригіналом згідно.

Суддя Апеляційного суду

м. Севастополя                     Н.Г. Алєєва