Справа
№ 2-567/07
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

18 грудня 2007 року
Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі:                                головуючого
- судді Коваля В.О.

при
секретарі - Юдкіній Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду смт.В.Олександрівка справу за позовом

ОСОБА_1до ТОВ «Херсон-Петрол»

про поновлення на роботі,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до ТОВ «Херсон-Петрол» про поновлення на роботі,
вказуючи,  що з 03.09.03 р. працювала у
відповідача на посаді оператора АЗС № 34 в с.Мала Олександрівка
Великоолександрівського району Херсонської області. Підприємство декілька разів
реорганізовувалося, у зв'язку з чим з 1.05.07 р. вона стала працювати
охоронцем.

Наказом № 20-К від 17.10.2007 р. її було звільнено за
власним бажанням за ст.. 38 КЗпП України. Із звільненням вона не погоджується у
зв'язку з тим, що її вимусили написати заяву про звільнення за власним
бажанням, оскільки на її чергуванні 7.07.07 р. із приміщення АЗС було викрадено
матеріальні  цінності - два мірники
відповідно на 50 та 10 літрів. У жовтні м-ці 2007 р.    їй та іншим охоронцям заправки було
запропоновано відшкодувати вартість викраденого, з цим вона не погодилася, тоді
їй запропонували написати заяву про звільнення за власним бажанням, що вона і
зробила 10.10.07 р. Але на слідуючий день - 11.10.07 р. по пошті вона надіслала
відповідачеві заяву про скасування раніше поданої заяви про звільнення за
власним бажанням. З 11.10.07 р. по 17.10.07 р. вона була у відпустці, 17.'0.07
р. на АЗС була інвентаризація майна, 18.10.07 р. її не допустили на роботу,
оскільки вона та інші охоронці не бажали звільнятися.

Вважає своє звільнення незаконним, у зв'язку з чим
вимушена звернутися до суду про поновлення на роботу, з даним позовом.

В суді позивачка позовні вимоги підтримала і
пояснила, що у відповідача працювала  з
3.09.03 р. оператором, потім охоронцем. У липні
на  її чергуванні були викрадені 2
мірники на 50 і 10 літрів.  10.10.07 р.
всіх охоронників заправки, в т.ч. і її  викликали
до адміністрації відповідача в м.Херсон і
їм було запропоновано відшкодувати вартість викраденого у 5ти кратному
розмірі, а це більше 2,5 тис.грн. Вона та інші охоронці відмовилися  платити такі гроші, після чого адміністрація
запропонувала написати заяву про звільнення за власним бажанням без дати.

Приїхавши додому,
проконсультувавшись  у юриста вона
передумала звільнятися, і на слідуючий день 11.10.07 р. написала відповідну
заяву про відкликання своєї заяви про звільнення, яку направила адміністрації
по пошті. З 11 по 17 жовтня 2007 року вона була у відпустці, але в  останній день відпустки - 17.11.07 р. була
адміністрацією відповідача проведена інвентаризація майна на АЗС, а 18.10.07 р.
коли вона вийшла на роботу, її до роботи не допустили і повідомили, що її
звільнено з 17.10.07 р. за власним бажанням згідно заяви. Вважає, що
адміністрацією відповідача було допущено ряд порушень закону при звільненні її
з роботи - зокрема її примусили написати заяву про звільнення без дати, не
витримано було 2-недільний строк в період якого працівник може забрати заяву
про звільнення, і що звільнення було в останній день відпустки, а тому просить
суд поновити її на роботі охоронцем АЗС.

Представник відповідача  позовні вимоги ОСОБА_1. не   визнала
вважає, що її звільнення з роботи було проведено з дотриманням вимог
трудового законодавства. Зокрема, що нею власноруч була написана заява про
звільнення за власним бажанням, адміністрація її не примушувала це робити, а
лише пропонувала, хоча могла звільнити за втратою довіри по статті, оскільки
була виявлена недостача 2 мірників, які були викрадені з приміщення АЗС в день
чергування ОСОБА_1.

Оскільки дати на заяві про звільнення вона не
ставила, то вважає, що адміністрація звільнила її з урахуванням 2-х недільного
строку. Крім того, 17.10.07 р., коли проводили інвентаризацію майна позивачка
не виявила бажання продовжувати працювати в подальшому, про відкликання заяви
не повідомила, а заяву адміністрація отримала по пошті лише 19.10.07 р., вже
після її звільнення.

При таких обставинах, вважає представник відповідача,
що порушень вимог законодавства про працю не було допущено, просить відмовити
позивачці у задоволенні її позовних вимог.

Свідок ОСОБА_2. суду пояснила, що вона разом з
позивачкою працювала охоронцем на цій АЗС
в с.М.Олександрівка. Після крадіжки 2 мірників в липні 2007 р., їм
пропонували відшкодувати збитки,  вони
відмовились, потім 10.10.07 р. їх викликали в Херсон,  в адміністрацію відповідача і повідомили, що
вартість викраденого необхідно відшкодувати в 5ти кратному розмірі, а це
близько 2700 грн., або пропонували повернути мірники протягом тижня. Після
того, як вони відмовилися платити гроші, їм всім запропонували написати заяву
про звільнення з роботи за власним бажанням без дати написання, оскільки не
знали, коли звільнять, або сказали звільнять їх по статті, за втрату довіри.
Потім їм надали відпустку з 11. по 17.10.07 р. провели інвентаризацію майна
заправки. В цей день свідок повідомив, що надіслав заяву про відкликання заяви
про звільнення за власним бажанням по пошті, але представники відповідача
відповіли, що таку заяву вони ще не отримали. На слідуючий день - 18.10.07 р.
вона та інші охоронці АЗС вийшли на роботу, але там був вже інший охоронець.

Аналогічні пояснення суду надала свідок ОСОБА_3., яка
також пропрацювала охоронцем АЗС і була звільнена.

Свідок ОСОБА_4. суду пояснила,  що разом з
позивачкою працювала охоронцем на цій АЗС і їй також 10.10.07 р.
запропонували написати заяву про звільнення з роботи за власним бажанням, а
17.10.07 р. звільнили з роботи. Потім 19.10.07 р. вона поїхала до відповідача,
попросилася, її залишили, тобто знову прийняли на роботу, вона відшкодувала 311
грн. завданих крадіжкою збитків.

Свідок ОСОБА_5. суду пояснила, що вона працює у ТОВ
«Херсон-Петрол» бухгалтером. Їй відомо, що у липні 2007 р. з АЗС в
с.М.Олександрівка було викрадено 2 мірники. 10.10.07 р. охоронців хаправки
викликало керівництво в м.Херсон для вирішення питання про відшкодування
викраденого. після чого охоронці написали заяви про звільнення за власним
бажанням і заяви про відпустки. 17.10.07 р. на АЗС було проведено
інвентаризацію, свідок була у складі комісії. Ніхто із охоронців не говорив, що
відкликав заяви про звільнення, акт інвентаризації вони не підписали.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, проаналізувавши
та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про незаконність
звільнення позивачки з роботи. ОСОБА_1.
працювала у відповідача з 03.09.2003 року оператором АЗС третього
розряду на 9 дільниці, а з 1.05.07 р. охоронцем. Про це свідчать записи в її
трудовій книжці за НОМЕР_1 від 31.07.85 р.

Згідно наказу № 20-К від 17.10.07 р. її було
звільнено з роботи за власним бажанням, згідно ст.. 38 КЗпП України.

В суді було встановлено що дійсно ОСОБА_1. подала
заяву про звільнення за власним бажанням, не вказуючи дати подання заяви.

Як вона
пояснила  суду, цю заяву вона
написала 10.10.07 р. про що не заперечує представник відповідача.

При таких обставинах, суд вважає, що вона відповідача
попередила про своє звільнення 10.10.07 р. 11.10.07 р. вона по пошті надіслала
відповідачеві заяву про відкликання попередньої заяви про своє звільнення, яку
відповідач отримав 19.10.07 р. Цей факт підтверджується і сторонами не
оспорюється. Про відзив своєї заяви позивачка повідомила відповідача під час
інвентаризації 17.10.07 р. але їй відповіли, що заяву ще не отримали.

Згідно вимог
ст.. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір зі своєї
ініціативи (за власним бажанням) укладений на невизначний строк попередивши про
це власника письмово за 2 тижні.

Якщо працівник після закінчення цього строку не
залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору власник не вправі
звільнити його за раніше поданою заявою, крім випадків коли на його місце
запрошено іншого працівника,  якому,
відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладанні трудового
договору.

Позивачка не була поставлена відповідачем до відома
що інвентаризація матеріальних цінностей на АЗС 17.10.07 р. призведе до її
звільнення з роботи саме в цей день. Про це свідчить та обстановка, що на
слідуючий день - 18.10.07 р. ОСОБА_1 вийшла на роботу, до якої її не допустили.
Згідно з вимогами трудового законодавства, саме на адміністрацію покладено
обов'язок надати місце і умови для належного виконання своїх трудових
обов'язків позивачкою, що не було зроблено.

Крім того, на думку суду,  позивачка писала заяву про звільнення з
роботи за власним бажанням під примусом адміністрації, про що свідчить
відсутність дати написання заяви, а  також
вимоги адміністрації про відшкодування матеріальних збитків. Про цю обставину
суду підтвердили свідки по справі - колишні охоронники АЗС - ОСОБА_2, ОСОБА_4 ,
ОСОБА_3 . Вільного волевиявлення написання позивачкою заяви про звільнення за
власним бажанням в суді не встановлено.

Слід звернути увагу на те, що написання цієї заяви,
її ініціатива, виходила не від позивачки з метою уникнути відповідальності за
недостачу цих 2-х мірників, а від адміністрації ТОВ «Херсон-Перол», яка таким
чином намагалася звільнитись від
охоронників, які допустили цю недостачу.

Керуючись ст..ст. 6, 10-11 ЦПК України ст.. 38 КЗпП
України, суд -

в и р і ш и в :

Скасувати
наказ № 20-К від 17.10.2007 р. ТОВ «Херсон-Петрол» про звільнення ОСОБА_1за
власним бажанням з роботи.

Поновити ОСОБА_1 на посаді охоронника  АЗС в с.Мала Олександрівка
Великоолександрівського району Херсонської області  з 17.10.07 р.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1. підлягає
негайному виконанню.

Стягнути  з ТОВ «Херсон-Петрол» держмито на користь
держави 8,50 грн. та за інформаційно-технічне забезпечення  7,50 грн. на користь ТУ ДСА в Херсонській
області.

На рішення суду може бути подано апеляцію до
Херсонського апеляційного суду через місцевий суд протягом 20 днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути поданою протягом 10 днів
з дня  його  проголошення.

СУДДЯ                                                                         В.О.КОВАЛЬ.