АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року січня
місяця 30 дня колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії в складі:

Головуючого, судді   -
Моісеєнко Т.І. Суддів    - Мамасуєвої Л.О. - Іщенка В.І.

при
секретарі    - Піцик Н.В.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Феодосії цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Центрального військового клінічного санаторію м. Феодосії про стягнення
зайво сплачених грошових коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Феодосійського міського суду АРК від 7
квітня 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до Центрального військового клінічного санаторію м. Феодосії про
стягнення зайво сплачених грошових коштів у розмірі 835 грн.20 коп..

Позовні вимоги
мотивовані тим, що вона є ІНФОРМАЦІЯ_1 і проходить військову службу у
військовій частині А-0222.

Знаходячись в
черговій відпустці 02.08.2005
року вона прибула до Центрального військового клінічного санаторію у м.
Феодосії для лікування разом з членами своєї сім'ї, маючи при собі медичну
книжку з висновком комісії про необхідне лікування, де вимушено сплатила за
себе і дітей за 3 дні
мешкання по комерційним цінам -
858 грн., хоча повинна була сплатити, враховуючи своє право на пільги - 265 грн. 65 коп. Крім того
після надходження путівок з головного клінічного госпіталю, 04.08.2005 року вона
звернулась до управління санаторію з проханням перенести термін путівок з 05.08.2005 року до 16.08.2005 року на 02.08.2005 року до 11.08.2005 року, за сімейними обставинами. Начальник
санаторію на це дав свою згоду, однак бухгалтерія перерахунок не зробила,
незважаючи на те, що вона з дітьми відбула з санаторію 11.08.2005 року, примусили
її сплатити за термін з 5
серпня по 16 серпня 2005 року.

Рішенням Феодосійського міського
суду АРК від 7 квітня 2006 року у
задоволені позову відмовлено.

Справа №
22-ц-116-ф/2007                                                      Головуючий
в першій інстанції

суддя Кириленко Л. О.

суддя-доповідач      Мамасуєва Л. О.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

ОСОБА_1
вважає, що ухвалене рішення суду не відповідає нормам матеріального права,
що судом першої інстанції проігноровані положення Закону України „Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей",
наказів Міністра оборони України від 11
лютого 2003 року №33, та від 24 травня 2004 року №170. Також апелянт
вказує на неповноту з'ясування обставин які мають значення для справи.

Заслухавши суддю
- доповідача,
представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів прийшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_1
є ІНФОРМАЦІЯ_1 і проходить військову службу у військовій частині А -0222. Згідно ст..11 Закону України « Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» вона і члени її сім,ї
мають право на санаторне -
курортне лікування і відпочинок в санаторно - курортних установах і оплату за послуги згідно Наказу
Міністра оборони України №
33 від 11.02.2003 року і №170 від 24.05.2004 року.

Під час чергової
відпустки 02.08.2005 року
ОСОБА_1 разом із
двома неповнолітніми дітьми сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 і дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 прибула для
лікування у Феодосійський центральний військовий клінічний санаторій, де була
поселена у тримісному номері 63,
придбавши три путівки за комерційною ціною, оскільки її путівка
військовослужбовця була виписана з 05.08.2005
року.

ОСОБА_1 заплатила за
себе - 390 грн., за
доньку - 195 грн. і
за сина - 195 грн.,
всього 780 грн. 05.08.2005 року позивачка
представила путівку військовослужбовця строком на 12 днів, до 16.08.2005 року включно , а також путівку
на члена сім,ї військовослужбовця для сина також на 12 днів до 16.08.2005 року включно.
Для доньки позивачка придбала путівку по комерційній цині на 8 днів по 11.08.2005 року, сплативши
при цьому: за себе 194 грн.40
коп., за сина ОСОБА_2 -
388 грн.8о коп.., за доньку ОСОБА_3 -
280 грн., всього - 863 грн.20
коп. Таким чином ОСОБА_1
сплатила у касу санаторію за весь час відпочинку 1643 грн. 20 коп.

З матеріалів
справи також вбачається ,що позивачці та її дітям у санаторію були виписані
санаторно - курортні
книжки для проходження медичного огляду та призначення лікування. На першому
прийомі позивачка відмовилася від лікування і виїхала з санаторію 11.08.2005 року, не
отримавши лікування за власним бажанням. Будь - яких претензій до санаторію не пред'явила.

Твердження
апелянта, що вона отримала від начальнику санаторію згоду на перенос терміну її
перебування у санаторію, тому санаторій повинен повернути їй зайво сплачені
гроші не відповідають закону, оскільки згідно Наказу Міністра оборони України № 33 від 11.02.2003 р. п.6.1. не
дозволяється зміна призначення і терміну дії санаторної путівки в санаторіях
центрального підпорядкування без дозволу начальника Головного військово -медичного
управління Міністерства оборони України.

Начальнику
санаторію надано право приймати хворих не більше ніж 5 днів раніше
терміну, указаного в санаторній путівці тільки за наявності вільних місць.
Таких відомостей у справі не міститься.

Колегія суддів
вважає, що при викладених обставинах суд першої інстанції ухвалив законне і
обгрунтованне рішення.

На підставі
викладеного, керуючись ст..
ст.. 303, 308 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів
судової палати по цивільних справах Апеляційного суду АРК у м. Феодосії,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Феодосійського міського суду
АРК від 07.04.2006 року
відхилити.

Рішення Феодосійського міського суду
АРК від 07.04.2005 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває
чинності з моменту її оголошення, може бути оскаржена протягом двох місяців в
касаційній інстанції з дня набрання законної сили.