Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у
м.Тернівці (далі-відділення Фонду) про стягнення невиплаченої одноразової
допомоги, посилаючись на те, що висновком МСЕК від 10 жовтня                2001 року йому було встановлено
15% втрати професійної працездатності у зв'язку з травмою на виробництві,
постановою відділення Фонду було призначено одноразову допомогу, сума якої
обмежена чотирикратним розміром граничної суми заробітної плати (доходу), з
якої справляються внески до Фонду; за час роботи він також захворів на
професійне захворювання і за висновком МСЕК від 19 вересня 2002 року втрата
працездатності була встановлена за сукупністю захворювання та травми в 65%,
проте в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 34 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності” відділення Фонду при виплаті одноразової допомоги
за висновком МСЕК від 19 вересня 2002 року також обмежило її розмір до 8800
грн., хоча вказаною нормою закону таке обмеження не передбачене.  Позивач просив стягнути невиплачену частину
одноразової допомоги в сумі 60506 грн.

Рішенням Тернівського міського суду
від 18 грудня 2006 року позов задоволено.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 22 березня 2007 року рішення суду першої інстанції скасоване та
постановлене нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись
на порушення апеляційним судом норм матеріального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що скасовуючи
рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний
суд виходив із того, що встановлене абзацом 1 частини 2 статті 34 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності” обмеження суми одноразової допомоги чотирикратним
розміром граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески
до Фонду, є загальним обмеженням для розрахунку одноразової допомоги.

Обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 не містить
доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами справи, наведені
ним доводи та зміст оскаржуваного рішення також не дають підстав для висновку,
що апеляційним судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як
підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом             ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.Тернівці про стягнення невиплаченої
одноразової допомоги, за касаційною скаргою             ОСОБА_1 на рішення Апеляційного
суду Дніпропетровської області від 22 березня 2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін