Справа №2-340/2007
РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІГОВА
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2007 року                                                                                                           м. Чернігів

Деснянський
районний суд міста Чернігова у складі: головуючого - судді Коверзнева
В.О., при секретарі - Бабич В.Д.,

з участю: представника позивача - адвоката ОСОБА_1, відповідача,
його представника - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання угоди купівлі-продажу автомобіля дійсною, визнання права власності на
автомобіль та витребування його з чужого незаконного володіння,

встановив:

12.12.2002    року
позивач звернувся до суду з позовом про витребування

автомобіля HYUNDAI Н-100 НОМЕР_1 з незаконного володіння позивача.

03.01.2003       року
позивач надіслав заяву про доповнення позову і

додатково просив визнати угоду купівлі-продажу автомобіля Н-100 НОМЕР_1 такою,
що відбулася та визнати за ним право власності на вказаний

автомобіль.

В обґрунтування
позову зазначив, що 08.10.2001 року придбав у відповідача автомобіль Н-100 НОМЕР_1 за 5000
доларів США, який в той же день передав
йому в оренду. На підтвердження укладення договору купівлі-продажу та
договору оренди відповідач видав розписки. В подальшому відповідач не сплачував
орендну плату і відмовився повернути орендований автомобіль, чим порушив його
права.

У судовому
засіданні представник позивача позов підтримала і наполягала на задоволенні.

Відповідач позов
не визнав. Він пояснив, що не мав наміру укладати договір купівлі-продажу
автомобіля. 08.10.2001 року він позичив у позивача 2000 доларів США і на
підтвердження виконання своїх зобов'язань, на вимогу позивача видав розписки
про продаж автомобіля та отримання його в оренду. Через деякий час він повернув суму позики позивачу, проте останній
незаконно використав раніше видані розписки і звернувся до суду з позовом.

Заслухавши    пояснення
сторін,    дослідивши    матеріали
справи    та

допитавши свідків суд дійшов висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
ст.ст. 41, 44 ЦК УРСР, що діяв
на час виникнення спірних правовідносин, угодами визнаються дії громадян і
організацій, спрямовані на встановлення,
зміну або припинення цивільних прав або обов'язків.

Угоди громадян
між собою на суму понад сто карбованців, повинні укладатися у письмовій формі.

Згідно ст. 224
цього Кодексу за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець
зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином договір купівлі-продажу автомобіля, вартість якого складає 5000
доларів США підлягає укладенню в письмовій
формі. Істотними умовами такого договору є досягнення домовленості про предмет
і ціну предмету купівлі-продажу.

Як на доказ
укладення договору купівлі-продажу автомобіля Н-100 НОМЕР_1 позивач
посилається на розписки відповідача від 08.10.2001 року про продаж автомобіля
Н-100 НОМЕР_1 та про отримання його в оренду, а також на довіреність
від 11.10.2001 року про уповноваження позивача розпоряджатися автомобілем HYUNDAI
Н-100, 1994 року випуску, реєстраційний НОМЕР_1 (а.с. 6
- 8).

Проте у зазначених розписках відсутня інформація про права та обов'язки покупця,
повна інформація про предмет купівлі-продажу, а вказана лише скорочена назва
автомобіля - "Н-100 НОМЕР_1", що не дає можливості його ідентифікації. Розписка не підписана покупцем, як
стороною угоди. Інформація про ціну предмету купівлі-продажу взагалі
відсутня.

Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли
між сторонами в потрібній формі досягнуто домовленості по всіх істотних умовах.

Оскільки позивач
не надав належних доказів про досягнення домовленості
про істотні умови договору купівлі-продажу автомобіля, зокрема про предмет і
ціну предмету-продажу, а надана розписка по формі не відповідає вимогам
Закону, які пред'являються для двосторонніх угод, суд не знаходить підстав для
визнання такої угоди дійсною.

Крім того,
укладення 08.10.2001 року договору купівлі-продажу автомобіля HYUNDAI
Н-100, 1994 року, реєстраційний НОМЕР_1, спростовується нотаріально посвідченим дорученням
відповідача про право позивача розпоряджатися вказаним автомобілем, яке видане
ним 11.10.2001 року як власником, права якого позивач не оспорював.

Одночасно, суд
погоджується з доводами відповідача і вважає, що в дійсності 08.10.2001 року
між сторонами виникли правовідносини з приводу позики грошових коштів.

Керуючись ст.ст.
10, 208, 209, 212 - 215, 294 ЦПК України, ст. 5 ЦК України, ст.ст. 41, 44, 153, 224 ЦК УРСР, суд

вирішив:

у задоволенні
позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання угоди
купівлі-продажу автомобіля дійсною, визнання права власності
на автомобіль та витребування його з чужого незаконного володіння
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської
області. Заява про апеляційне оскарження рішення подається протягом 10 днів з дня його проголошення, а апеляційна скарга - протягом 20
днів після подання заяви. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження рішення,
якщо вона подається в строк, встановлений для подання заяви.