28 березня 2007  року
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
Головуючого - Яреми А.Г.,
Суддів:
в судовому засіданні справу за позовами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
Київської міської державної адміністрації, Печерської районної у м. Києві
державної адміністрації, про визнання частково недійсним розпорядження
Старокиївської районної державної адміністрації у м. Києві, визнання недійсним
інвестиційного договору, знесення надбудови, відшкодування матеріальної та
в с т а н о в и л а :
У січні 2004 року ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовами до ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що вони є співвласниками
квартири АДРЕСА_1, відповідачці належить квартира НОМЕР_1 у тому ж будинку,
вона  неправомірно спорудила на горищі
над зазначеними квартирами мансарду; в результаті такої надбудови пошкоджено
їх, позивачів, квартиру, чим заподіяна матеріальну та моральну шкоду.
Позивачі просили стягнути 3284
Позови судом об'єднано в одне
Під час розгляду справи позивачі
доповнили позови вимогами до Київської міської державної адміністрації,
Печерської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання недійсним
пункту 1.8 розпорядження Старокиївської районної державної адміністрації м.
Києва № 171 від 14 березня 2001 року “Про залучення інвесторів до
переобладнання горищ будинків та заміни дахів на мансардні поверхи у будинках,
що є комунальною власністю Старокиївського району м. Києва” та визнання
недійсним укладеного на підставі зазначеного розпорядження інвестиційного
контракту НОМЕР_2, посилаючись на те, що вони, як співвласники квартири, своєї
згоди на зайняття ОСОБА_4 горища будинку та побудову нею мансарди не давали,
таким розпорядженням районної державної адміністрації порушено ч. 2 ст. 10
Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду” та їх права.
Рішенням Печерського районного
суду м. Києва від 3 грудня 2004 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного
суду м. Києва від 19 квітня 2005 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою колегії суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України від 4 жовтня 2005 року
касаційну скаргу позивачів відхилено, ухвалені в справі судові рішення залишені
без змін.

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулися до Верховного Суду України зі скаргою про перегляд у зв'язку з
винятковими обставинами ухвалених у справі судових рішень, посилаючись на
неоднакове застосування судом касаційної інстанції одного і того самого
положення закону;  просять скасувати
зазначені рішення та задовольнити їх позови.

Скарга  задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовів,
суд першої інстанції виходив із того, що відсутній причинний зв'язок між
ремонтними роботами, які проводила ОСОБА_4 у квартирі, та пошкодженням квартири
позивачів, крім того, будівництву мансарди передувало відповідне розпорядження
Старокиївської районної державної адміністрації м. Києва № 171 від 14 березня
2001 року “Про залучення інвесторів до переобладнання горищ будинків та заміни
дахів на мансардні поверхи у будинках, що є комунальною власністю
Старокиївського району м. Києва”, яке прийняте відповідно до закону.

Апеляційний суд, залишаючи рішення
без змін, погодився з такими висновками суду, а також послався на те, що
позивачі з моменту приватизації квартири не використовували частину горища,
крім того, ОСОБА_2 6 березня 2001 року дав згоду ОСОБА_4 на оренду за наступним
викупом горища, а ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знали про надану ним згоду.

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України, переглядаючи справу в касаційному
порядку, погодилась із такими висновками і постановила залишити рішення та
ухвалу без змін.

При встановленні зазначених
обставин судами не було порушено норми процесуального права і правильно
застосовані норми матеріального права.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України
судові рішення у цивільних справах можуть бути переглянуті у зв'язку з
винятковими обставинами після їх перегляду у касаційному порядку, якщо вони
оскаржені з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної
інстанції одного і того самого положення закону; визнання судового рішення
міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, таким, що
порушує міжнародні зобов'язання України.

Посилання у скарзі на ухвали Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 березня 2004 року та
від 23 грудня 2004 року, якими визнано незаконними переобладнання горищ будинку
без згоди власників приватизованих квартир, не можуть бути визнані підставою
для висновку щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції одного і
того самого положення закону, оскільки при розгляді даної справи встановлено,
що позивачі давали згоду  та не заперечували
проти переобладнання горища будинку.

Таким чином за відсутності
підстав, зазначених статтею 354 ЦПК України, скарга згідно ст. 359 ЦПК України
підлягає відхиленню із залишенням в силі ухвалених у справі судових рішень.

Керуючись ст. 358 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а
л и л а :

Скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Печерського районного суду
м. Києва від 3 грудня 2004 року, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 19
квітня 2005 року та ухвалу колегії суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 4 жовтня 2005 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
А.Г.Ярема

Судді:
М.І. Балюк

В.М.
Барсукова

І.С. Бердник

А.В.
Гнатенко

Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.Й.Косенко

А.В. Костенко

Є.Ф. Левченко

Л.І. Охрімчук

М.В.Патрюк

М.П.Пшонка

Я.М.Романюк

Ю.Л.Сенін

В.М.Шабунін