У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

6 червня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Левченка Є.Ф.,
Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_7, про визнання
недійсними договорів купівлі-продажу квартири, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_7 про визнання
недійсними договорів купівлі-продажу квартири, за касаційними скаргами ОСОБА_5
та ОСОБА_6 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від           22 листопада 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2000 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу
квартири.

Зазначав, що проживав у АДРЕСА_1

Крім нього в зазначеній квартирі
проживають його мати - ОСОБА_2, його неповнолітня сестра - ОСОБА_8, його сестра - ОСОБА_3 з
неповнолітнім сином - ОСОБА_9

Зазначена квартира була приватизована, а право власності
оформлено на ОСОБА_2,
ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9

5 лютого 1998 року між ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_5. був укладений договір купівлі-продажу зазначеної
квартири.

16 лютого 2000 року між ОСОБА_5. та ОСОБА_6 був
укладений договір купівлі-продажу спірної квартири.

Посилаючись на те, що приватизація спірної квартири була
проведена без його участі і в послідуючому свідоцтво про право власності
отримане ОСОБА_2,
ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9 визнано
недійсним, просив визнати укладені договори купівлі-продажу недійсними.

ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу
квартири.

Зазначала, що вона та ОСОБА_3 є власниками АДРЕСА_1.

У січні 1998 року вона та ОСОБА_3 оформили довіреності на ім'я ОСОБА_4 та доручили йому провести міну належної їм квартири.

5 лютого 1998 року ОСОБА_4 від її імені та імені ОСОБА_3 уклав договір купівлі-продажу зазначеної квартири з ОСОБА_5., яка в свою чергу 16 лютого 2000 року уклала договір
купівлі-продажу спірної квартири з ОСОБА_6

Посилаючись на те, що згоди на продаж квартири вона не
давала, просила визнати зазначені договори купівлі-продажу квартири недійсними.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська
від           22 листопада 2005 року,
залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24
січня 2007 року, позовні вимоги  ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задоволені: визнано недійсними договір купівлі-продажу АДРЕСА_1 від 5 лютого 1998 року,
укладений між ОСОБА_4 від імені ОСОБА_2. ОСОБА_3 та ОСОБА_5. і договір купівлі-продажу АДРЕСА_1 від            16 лютого 2000 року укладений між ОСОБА_5. та ОСОБА_6,
стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 16 686
грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_6 просять скасувати ухвалені у справі
судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6
відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від                              22 листопада 2005
року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2007
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Є.Ф. Левченко    Ю.Л. Сенін