Справа № 450                                       Суддя 1-ї ін.- Курова О.І.
Категорія - 21                                       Доповідач - Шабанова В.О.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2007 р. Апеляційний
суд Донецької області у складі

Головуючої -
Шабанової В.О..

Суддів -
Рєзникової Л.В., Стратіло В.І.

При секретарі- Кошмак Т.С.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соцстрахування від нещасних випадків на виробництві
та профзахворювань України в Совєтському районі м. Макіївки Донецької області

На рішення
Совєтського районного суду м. Макіївки від 20 листопада 2006
року

За позовом
ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в Совєтському
районі м. Макіївки Донецької області в про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Вказане вище
відділення виконавчої дирекції Фонду звернулось в суд з апеляційною скаргою про
скасування Совєтського районного суду м. Макіївки від 20 листопада 2006 року яким
вирішений спір між ОСОБА_1 та відділенням виконавчої дирекції Фонду (надалі
Фонд) про відшкодування моральної шкоди.

З відповідача на
користь позивача стягнуто на відшкодування моральної шкоди 10 000 гр.

В апеляційній
скарзі Фонд ставить питання про скасування судового рішення та ухвалення
нового- про відмову в задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що на думку
апелянта, факт заподіяння позивачу моральної шкоди у зв"язку з ушкодженням здороВ"я на виробництві не
знайшов свого підтвердження. Дія ст. 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та профзахворювання, які
потягли втрату працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди
призупинена Законом „Про Державний бюджет України на 2006 рік".
Позивач пропустив трьохмісячний строк, передбачений ст. 233 КЗпП України для
звернення в суд за захистом своїх прав. Відповідальність по відшкодуванню шкоди
має покладатися на підприємство.

Заслухавши   доповідача,   представника   Фонду
,   позивача,   перевіривши

матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, рішення суду підлягає залишенню без змін, з
наступних підстав.

Розглядаючи
справу по суті суд встановив, що ОСОБА_1 з 1997 року працював на підприємствах вугільної промисловості в . небезпечних та
шкідливих умовах праці з повним робочим днем на підземних роботах.. Останнім
часом працював ІНФОРМАЦІЯ_1.

26.02.2004 р. з ним стався
нещасний випадок на виробництві, про що складено акт по ф. Н-1. В результаті
нещасного випадку отримав каліцтво хребта..

Згідно з
висновком МСЕК від 23..08..2004 року йому вперше встановлена стійка
втрата працездатності у зв"язку з каліцтвом на виробництві в розмірі 25%. Відповідно до
медичних рекомендацій необхідно проходити медикаментозне лікування, встановлені
обмеження у виконанні фізичної роботи.

Звертаючись в
суд позивач посилався на те, що у зв"язку із каліцтвом хребта він відчуває
біль в області шиї. В період гострої болі наступає обмеженість руху у
зв"язку з чим він не може виконувати роботу, в тому числі, і по домашньому
господарству.

Через ушкодження здоров"я не може виконувати свою роботу і вимушений був
змінити посаду ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаду ІНФОРМАЦІЯ_3, що заподіяло.

Вказані вище
наслідки від ушкодження здоров"я негативно вплинули на образ його життя.
Він вимушений прикладати додакові зусилля для організації життя та побуту   в

Ушкодженням здоров"я йому заподіяна моральна шкода.

Відповідач
відмовився відшкодувати моральну шкоду у зв"язку з ушкодженням
здоров"я на виробництві в добровільному порядку.

Просив стягнути з відповідача на його користь 20000 грн.

Розглядаючи
справу по суті, суд правильно встановив правовідносини по ній і обгрунтовано
виходив з того, що у позивача виникло право на відшкодування моральної шкоди у
зв"язку із профзахворюванням ,
на підставі ст.ст. 21,
28, 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та профзахворювання,
які потягли втрату працездатності'"

Відповідно до
роз"яснень Пленуму Верховного Суду України в п. З, постанови „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди",- під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, які, зокрема, полягають у моральних переживаннях у
зв"язу з ушкодженням здоров"я, порушенні нормальних життєвих
зв"язків.

Розглядаючи
справу суд обгрунтовано дійшов висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода у
зв"язку з тим, що він відчуває фізичні та моральні страждання. Ушкодження
здоров"я на виробництві потягло негативні зміни в образі життя, потребує
додаткових зусиль для організації життя та побуту.

Даний висновок
суду підтверджується, обставинами справи та письмовими доказами. Зокрема, з
висновку МСЕК від 23..08..2004 року, медичних документів, акту по ф.
Н-1, трудової книжки вбачається, що у зв"язку з профзахворюванням у
потерпілого настала стійка втрата працездатності . Він відчуває фізичні та моральні страждання., через біль
в області шиї, вимушений систематично проходити лікування. Позивача після
ушкодження здоров"я,. Переведено на нижчу посаду з меншим заробітком.

(а.с. 5-38).

Правовий
висновок суду про заподіяння потерпілому моральної шкоди перебуває у
відповідності із вказаними вище роз'ясненнями Пленуму, якими дане поняття
моральної шкоди.

У зв"язку з
цим не можна прийняти до уваги доводи апеляційної скарги, щодо відсутності
доказів заподіяння моральної шкоди ОСОБА_1.

Доводи апеляційної
скарги про неможливість відшкодування моральної шкоди у зв"язку із припиненням дії ст. 34 Закону в даній частині Законом „Про державний бюджет
України на 2006 рік",
не можна прийняти до уваги, з наступних підстав.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 8.11.2005 по справі „Кечко проти України" - держава може
вводити призупинення або закінчити виплату , за умови внесення відповідних змін в законодавство і
органи державної влади не можуть відмовити у виплаті належних сум.

Зміни в ст. 34 вказаного вище
Закону України „Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та профзахворювання, які потягли втрату
працездатності", відносно відшкодування моральної шкоди на момент
вирішення спору не вносились.

Право на
відшкодування моральної шкоди виникло у потерпілого, згідно з висновком МСЕК, з
2004 р.

Закон України
„Про державний бюджет України на 2006
рік", як матеріальна норма закону, не має зворотної дії і не
поширюється на правовідносини, що виникли до її прийняття.

Крім того, згідно зі ст. 46 даного Закону, а також звідно із
Законом України „Про страхові тарифи на загальнообов"язкове
соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричини втрату працездатності" , Фонд має
автономну, незалежну від будь-якої іншої, систему фінансування. Фінансування
Фонду здійснюється за рахунок внесків підприємств. Кошти на здійснення
страхування не включаються до складу Державного бюджету України,
використовуються за їх прямим призначенням і зараховуються на єдиний
централізований рахунок Фонду.

Доводи
апеляційної скарги про пропуск позивачем трьохмісячного строку звернення за
захистом своїх прав в суд, відповідно до ст. 233 КЗпП України, є необгрунтованими.

Правовідносини,
що виникли по справі між позивачем та відповідачем відділенням виконавчої
дирекції Фонду регулюються законодавством про страхові та соціальні виплати і
на них поширюються загальні норми цивільного законодавства про позовну
давність.

Норми трудового законодавства, в тому числі ст.233 КЗпП України, не поширюються
на правовідносини, що виникли по справі.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 268 ЦК України на
вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров"ю або смертю позовна давність не поширюється.

Не можна прийняти до у ваги і доводи щодо покладання відповідальності по відшкодуванню
моральної шкоди на підприємство, оскільки саме Законом України „Про
загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та профзахворювання, які потягли втрату працездатності"
встановлений прядок відшкодування шкоди потерпілим на виробництві, види і
розміри відшкодування шкоди.

Згідно з даним законом всі види відшкодування шкоди, в тому числі і моральної,
відшкодовуються спеціально утвореним для цього органом, яким є Фонд
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань України і який фінансується за рахунок внесків підприємств.

Розмір моральної
шкоди, відповідно до п. 9
вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, визначається
залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, тривалості
втрат, можливості їх поновлення, тяжкості вимушених змін у життєвих та
виробничих стосунках.

Оцінивши
обставини та наслідки ушкодження здоров"я, характер, обсяг моральних
страждань: а саме настання, у зв"язку з ушкодженням здоров"я, стійкої
втрати працездатності , обмеженість
дій через хворобу , , суд
визначив розмір моральної шкоди в сумі 10
000 гр.

Разом з тим
судом не приведено переконливих доводів на обгрунтування саме такої суми.

В той же час з
обставин справи вбачається, що позивач є працездатною особою. На теперішній час
працює на тому ж підприємстві ІНФОРМАЦІЯ_3 з повним робочим днем в шахті;
отримує страхові суми на відшкодування шкоди у зв'язку з пошкодженням здоров2я.

Враховуючи
обсяг, ступень, характер пошкодження, апеляційний суд вважає за можливе
відшкодувати моральну шкоду на користь ОСОБА_1 в грошовій сумі в розмірі 8000 грн.

Керуючись ст.ст.
308, 309,313-315 ЦПК
України, апеляційний суд,-

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соцстрахування від нещасних випадків
на виробництві та профзахворювань України в Совєтському районі м. Макіївки
Донецької області задовольнити частково.

Рішення
Совєтського районного суду м. Макіївки від 20 листопада 2006
року змінити, зменшивши розмір відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань України в Совєтському районі м. Макіївки Донецької
області на користь ОСОБА_1 8( вісім тисяч )
на відшкодування моральної шкоди.

Рішення може
бути оскаржена до Верховного Суду України безпосередньо протягом двох місяців з
дня її проголошення.