УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

16 січня 2007 року

м. Ужгород

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області   у складі:

головуючого -
судді Леска В.В. судців - Мацунича М.В., Готри Т.Ю. при
секретарі - Карбованець
М.В.

за участю
адвоката ОСОБА_1, який по дорученню представляє інтереси позивачки ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Ужгороді цивільну справу за
апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_1, який по дорученню представляє інтереси
позивачки ОСОБА_2 на рішення Іршавського районного суду від 25 жовтня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2005 року адвокат
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про поділ
спільно нажитого майна. Позовні вимоги мотивував тим, позивачка та відповідач
із 1985 року
перебувати в зареєстрованому шлюбі, який розірвано у 1998 році. Під час
шлюбу сторони побудували житловий будинок АДРЕСА_1.
Повернувшись із-за кордону 20
грудня 2004 року
позивачка дізналася, що відповідач отримав кредит у банку, а вказаний будинок
передав під заставу. Тому вважає, що виникла необхідність у поділі будинку та
земельної ділянки.

У листопаді 2005 року ОСОБА_2
подала в суд заяву про збільшення позовних вимог у порядку ст. 31 ЦПК України.
Просила визнати незаконним свідоцтво про право власності, на нерухоме майно від
6 травня 2004 року, видане
ОСОБА_3, та визнати незаконним рішення Зарічанської сільської ради НОМЕР_1 на підставі
якого видано свідоцтво про право власності.

Рішенням суду в
задоволенні позову про поділ майна відмовлено за пропуском строку позовної
давності.

Решту позовних вимог залишено без розгляду і роз'яснено
право звернення в порядку адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі представник позивачки порушив
питання про скасування рішення суду як незаконного й ухвалення нового рішення
по суті позовних вимог про поділ будинку та скасування свідоцтва про право
власності.

Межі оскарження - судом невірно
застосовано законодавство щодо строків позовної давності, оскільки на вимоги,
що випливають із шлюбних та сімейних.відносин, позовна давність не поширюється,
за винятком випадків, коли строк для захисту порушеного права встановлено
Законодавством України. Суд неправильно визначив початок перебігу строку
позовної давності, не встановивши до січня 2005 року фактів порушення права ОСОБА_2 на будинок. Позивачка
проживала в спірному будинку до кінця 2003
року, що ствердив її син ОСОБА_4.

Справа №22А-64/07р.

Головуючий у першій інстанції: Даруда І.А.

Суддя - доповідач : Леско В.В.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивачки, обговоривши доводи
апеляційної скарги й дослідивши матеріали справи,
колегія судців приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню

Матеріалами справи встановлено, що під час шлюбу позивачка та відповідач побудували будинок АДРЕСА_1.

Шлюб між сторонами розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів
зроблено відповідний актовий запис за
НОМЕР_2, що вбачається зі свідоцтва про розірвання
шлюбу. З вимогою про поділ майна позивачка звернулася лише в січні 2005 року.

Суд правильно зазначив, що виниклі між сторонами правовідносини регулюються
Кодексом про шлюб та сім'ю 1969 року згідно ч. З
ст. 29 якого для вимоги про поділ майна, яке є спільною
сумісною власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності і прийшов до вірного висновку, що в
позові про поділ майна слід відмовити за пропуском строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про те, що на вимоги, що випливають із шлюбних та
сімейних відносин, позовна давність не поширюється
не грунтуються на вимогах закону і тому колегія суддів не приймає такі
до уваги.

Підстав для скасування рішення суду
в апеляційній скарзі не наведено.

Керуючись ст. ст. 307, 308,
313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу скаргою адвоката ОСОБА_1, який по дорученню представляє інтереси
позивачки ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Іршавського районного суду
від 25
жовтня 2006 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців
з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий суддя