ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2007 року                                                                 м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого             Матківського Р.Й.

суддів                        Соколовського В.М., Шишка А.І.

секретаря                  Білик Л.З., Логажевської М.Б.

з участю:       представника             ДВС Заника М.Ф. апелянта ОСОБА_1

представника           ОДА Роза А.В., представника ГУБАЖКГ Жируна P.M.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу начальника Державної
виконавчої служби Івано-Франківської області та ОСОБА_1 на постанову
Івано-Франківського міського суду від 21
листопада 2006 року,-

встановила:

У березні 2006
року в суд з позовом до Управління капітального будівництва
облдержадміністрації, (далі УКБ) обласної державної адміністрації, відділу
примусового виконання рішень державної виконавчої служби Івано-Франківської
області звернувся ОСОБА_1 щоб визнати незаконними дії посадових осіб цих
органів, щодо виконання судового рішення згідно виконавчого листа
Івано-Франківського міського суду від НОМЕР_1
про стягнення в його користь заробітної плати за час вимушеного прогулу та
спричиненої моральної шкоди.

Під час розгляду справи ОСОБА_1. уточняв заявлені вимоги
і просив суд визнати незаконними дії та бездіяльність посадових осіб УКБ,
Івано-Франківської ОДА, головного управління будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства облдержадміністрації (далі ГУБАЖКГ) щодо
невиконання рішення Івано-Франківського міського суду від 1.08.05 р. та постанови
апеляційного суду в частині невиплати заробітної плати за час вимушеного
прогулу та спричиненої моральної шкоди. Визнати незаконними дії та
бездіяльність посадових осіб ДВС Івано-Франківської області щодо невиконання
зазначеного судового рішення по виконавчому листу від НОМЕР_1. Визнати незаконним та скасувати наказ
начальника УКБ від НОМЕР_2 про ліквідацію в
частині призначення ліквідаційної комісії як такий, що порушує норми
законодавства та виданий з перевищенням повноважень. Визнати незаконною та
скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового
виконання рішень ДВС Івано-Франківської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 про закінчення
виконавчого провадження по в/л НОМЕР_1.
У відповідності до ст. 257,
267 КАС України ст. 530
ЦК України зобов"язати ГУБАЖКГ в термін до 7 днів виконати рішення суду. Стягнути з ГУБАЖКГ ОДА в його
користь компенсацію за втрату частини грошових доходів у зв"язку з
порушення термінів виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди та стягнути від цих виплат 15,5
відсотка річних за порушення грошового

Справа № 22-а-40/2007 р.                                   Головуючий у
І інстанції Перегінець Л.В.

Категорія 37                                                         Доповідач
Матківський Р.Й.

2
зобов'язання.

У відповідності
до ч.1 ст. 251 КАС та
інших норм права, покласти на Івано-Франківську обласну державну адміністрацію
обов'язок щодо забезпечення виконання судового рішення у частині грошових
виплат.

Постанововю
Івано-Франківського міського суду від. 21.11.2006
року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано
неправомірною бездіяльність ДВС щодо виконання рішень міського та апеляційного
судів по виконавчому листу НОМЕР_1,
а у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На дану
постанову начальник ДВС в Івано-Франківській області та ОСОБА_1. подали
апеляційні скарги в яких просять постанову скасувати.

Начальник ДВС в скарзі
зазначає, що постанова в частині визнання неправомірною бездіяльності ДВС є
незаконною і ухвалена з порушенням норм матеріального права. Суд помилково
вважав, що трьохденний строк встановлений для відкриття виконавчого провадження ст. 24 ЗУ "Про
виконавче провадження" необхідно рахувати з ІНФОРМАЦІЯ_4 тобто часу подачі ОСОБА_1. виконавчого листа. Насправді цей строк для
відкриття провадження встановлений з дня надходження виконавчого документа до
державного виконавця. А поскільки
виконавчий лист до виконавця поступив 16 лютого з урахуванням наступних вихідних 20
лютого 2006 року
своєчасно винесена постанова про відкриття провадження. На час подачі
виконавчого документа діяв наказ про ліквідацію боржника, тому у держвиконавця
були підстави для передачі листа ліквідаційній комісії. ОСОБА_1. в скарзі
зазначає, що суд не задоволив жодну із заявлених ним вимог, не поновив та не
захистив права. Суд порушив норми маеріального та процесуального права, не
досліджено докази, що є у матеріалах справи. Суд вибірково зіслався на окремі
обставини справи, не застосував норми права, що регулюють спірні
правовідносини. Вирішено не всі позовні
вимоги які заявляв. Просив скасувати постанову та ухвалити нову про
повне задоволення позовних вимог.

Вислухавши
доповідача, представників ДВС та ОСОБА_1 які вимоги скарги підтримали,
представників ОДА та ГУБАЖКГ які вимоги скарги не визнали, дослідивши матеріали
справи колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задоволити
частково, а скаргу начальника ДВС в Івано-Франківській області відхилити.

Постановляючи
рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції
правильно встановив, що відповідно до розпорядження голови обласної державної
адміністрації від НОМЕР_3
про нову редакцію розпорядження від ІНФОРМАЦІЯ_2
управління капітального будівництва яке за рішенням суду повинно було сплатити
позивачу заробітну плату за час вимушеного прогулу та моральну шкоду
ліквідовано. Керівникам управлінь облдержадміністрації які ліквідуються
поручено здійснити ліквідаційні заходи відповідно до чинного законодавства. У
зв"язку з цим начальник УКБ 15
червня 2005 року
вправі був видавати наказ про утворення ліквідаційної комісії.

Відповідно до
п.7 ст. 37 ЗУ №606 виконавче
провадження підлягає закінченню у випадку передачі виконавчого документа
ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника, тому дізнавшись про
ліквідацію УКБ державний виконавець 2 березня 2006 року правомірно направив
виконавчий лист ліквідаційній комісії і підстави для визнання неправомірною такої
постанови відсутні.

Суд першої
інстанції правильно відмовив у визнанні неправомірними дій та бездіяльності посадових осіб УКБ, ГУБАЖКГ та ОДА
щодо невиконання судових рішень, зобов"язати ГУБАЖКГ в термін до 7
днів виконати зазначені рішення, покласти на ОДА обов"язок щодо
забезпечення виконання судового рішення в частині виконання грошових
зобов'язань, поскільки УКБ ліквідовано, а ГУБАЖКГ та ОДА згідно виконавчого
листа НОМЕР_1 про стягнення коштів не є учасниками виконавчого провадження.

Суд першої інстанції
також правомірно відмовив у стягненні з ГУБАЖКГ компенсацію за втрату частини
грошових доходів у зв"язку з порушенням терміну

з

виплати
заробітної плати на час вимушеного прогулу та спричиненої моральної шкоди,
поскільки згідно Закону від 19.10.2000
р. "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв"язку з
порушенням строків їх виплати" оплата вимушеного прогулу та моральної
шкоди наведеними нормами цього закону не регулюється.

Поскільки державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого
провадження по виконанню виконавчого листа якого подав ОСОБА_1. з порушеними
З-денного строку з дня надходження як встановлено Законом №606 суд правильно
визнав неправомірними бездіяльність виконавчої служби.

Начальник виконавчої служби безпідставно зазначає в скарзі, що виконавець отримав виконавчий лист ІНФОРМАЦІЯ_3 з врахуванням вихідних виніс постанову у строк,
поскільки в тексті самої постанови зазначено, що документ про примусове
виконання поданий 13.02.2006
року. Заява ОСОБА_1 про прийняття до виконання виконавчого листа НОМЕР_1 зареєстрована
виконавчою службою ІНФОРМАЦІЯ_4, тому пропущено 3 денний строк.

Постановляючи рішення суд першої інстанції не вирішив позовну вимогу
ОСОБА_1 про стягнення з ГУБАЖКГ 15,5 відсотків річних за порушення грошового
зобов"язання в зв"яку з невиплатою заробітної плати за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди, тому є підстави для зміни судового рішення.

Колегія суддів вважає, що ст. 625 ЦК України регулюються правовідносини які
передбачають відповідальність за порушення зобов'язань. Тому вимога цього
закону не може застосовуватись до стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди за порушення трудового законодавства. В задоволенні
цієї вимоги ОСОБА_1 слід відмовити за безпідставністю.

На підставі
ст.ст. 198; 201, 207 КАС
України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу начальника
державної виконавчої служби в Івано-Франківській області
відхилити. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову
Івано-Франківського міського суду від 21.11.2006
року змінити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУБАЖКГ про
стягнення 15,5 відсотків
річних за порушення грошового зобов"язання у зв"язку з невиплатою
заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди за порушення трудового
законодавства відмовити за безпідставністю.

В решті постанову Івано-Франківського міського суду від 21.11.2006 року залишити
без змін.

Постанова
набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду
України протягом одного місяця з дня набрання законної сили.

ВІРНО: