У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г.,
розглянувши                           12
березня 2007 року касаційну скаргу відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в  м.
Кривому Розі на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 2
червня 2006 року та  Апеляційного суду
Дніпропетровської  області від 7 грудня
2006 року в справі за позовом ОСОБА_1до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в                          м.
Кривому Розі  про відшкодування моральної
шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що внаслідок впливу небезпечних
умов праці, йому було заподіяно ушкодження здоров'я.

Згідно з висновком
медико-соціальної експертної комісії у 2004 році йому встановлено 25 % втрати
професійної працездатності. При повторному огляді у 2006 році йому встановлено
40 % втрати професійної працездатності та ІІІ групу інвалідності.

Вважаючи свої права
порушеними, просив стягнути з відповідача на його користь на відшкодування
моральної шкоди 70 000 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу від               2 червня
2006 року позов задоволено частково: постановлено стягнути з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в   м. Кривому Розі на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 28 000 грн.

Рішенням  Апеляційного суду Дніпропетровської  області від                        7 грудня 2006 року
зазначене рішення суду першої інстанції змінено, зменшено розмір відшкодування
до 20 000 грн.

У обгрунтування касаційної скарги
зазначене відділення посилається на невідповідність висновків судів обставинам
справи, неправильне застосування судами норм матеріального права  та ставить питання про скасування зазначених
судових рішень і ухвалення нового рішення.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції  виходив з того, що
ушкодженням здоров'я ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоди, обов'язок відшкодування
якої Законом України “Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” покладено на
відділення Фонду.

Зменшуючи розмір
відшкодування, апеляційний суд врахував обсяг моральних страждань позивача, пов'язаних із ушкодженням здоров'я,
і  визначив його з урахуванням обставин справи та принципу розумності.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України    суд касаційної інстанції
не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судом апеляційної
інстанції допущено порушення або неправильне застосування норм  процесуального права, яке призвело до неправильного
вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у
х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кривому Розі  про
відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в  м. Кривому Розі на рішення Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від 2 червня 2006 року та  Апеляційного суду Дніпропетровської  області від 7 грудня 2006 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду
України                                                      А.Г. Ярема