АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-130/2007 р                                                Головуючий по першій інстанції
Категорія : житлові спори                                                            Пироженко В.Д.
апеляційній інстанції Сіренко Ю.В.
УХВАЛА

іменем України

24 січня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого: Храпко В.Д.,

суддів:                  Сіренко Ю.В., Магда Л.Ф.,

при секретарі: Федьорко М.Ю.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду
м.Черкаси від 29 червня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Соснівського
райвиконкому м.Черкаси, КП ВЖ РЕУ-7, третя особа орган опіки та піклування при
Соснівському райвиконкомі м.Черкаси про визнання свідоцтва про право власності
на квартиру недійсним, виселення, скасування та поновлення реєстрації;
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання членом сім'ї наймача,
заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги,-

встановила:

Позивач
звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 7 листопада 2005 року останні
отримали свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, яке необхідно
визнати недійсним, оскільки приватизація квартири була проведена на підставі рішення апеляційного суду Черкаської
області від 6 липня 2005 року, яким він визнаний особою, що втратила право на
користування зазначеним жилим приміщенням. Це рішення скасоване ухвалою
Верховного Суду України від 12 січня 2006 року, а рішення Соснівського
районного суду м.Черкаси, яким ОСОБА_3 відмовлено в позові до нього про
визнання особою, що втратила право на
користування жилим приміщенням в спірній квартирі залишене в силі. В проміжок
часу між рішенням апеляційного суду та ухвалою Верховного Суду України у
спірній квартирі було припинено його реєстрацію і в ній зареєструвались та вселились відповідачі. Рішенням Соснівського
райвиконкому м.Черкаси від 21 вересня 2005 року прийнято рішення НОМЕР_1,
яким замість нього визнано наймачем квартири ОСОБА_4. 7 листопада 2005 року
відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2, та ОСОБА_4 провели приватизацію квартири.

Посилаючись на
вказані обставини, позивач просив визнати свідоцтво про право власності на
квартиру недійсним, визнати недійсним рішення Соснівського райвиконкому від 21
вересня 2005 року НОМЕР_1, виселити з квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_4, скасувати їх
реєстрацію та зобов'язати РЕУ-7 поновити його реєстрацію в квартирі АДРЕСА_1.

В зустрічній
позовній заяві ОСОБА_3 вказує, що він з 2001 року постійно був зареєстрований
та проживав у спірній квартиріі як член сім'ї ОСОБА_6,
яка була інвалідом 1 групи, доводилась йому бабою і померла 2 серпня 2004 року. Крім нього за бабою
доглядали батько ОСОБА_5 та його мати ОСОБА_2. Дядько ОСОБА_1 у цій
квартирі не проживав з 2002 року і за своєю матір'ю ОСОБА_6 не доглядав.
Дізнавшись про пред'явлення до нього позову про визнання особою, що втратила
право на користування житловим приміщенням, ОСОБА_1 перевіз 12 березня 2005 року частину
своїх речей до спірної квартири. Проживаючи з бабою, як член сім'ї договір
піднайму не укладав.

Посилаючись на
вказані обставини просив визнати його членом сім'ї ОСОБА_6.

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 29 червня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено
частково.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане
7 листопада 2005 року органом приватизації на підставі рішення Соснівського
райвиконкому м.Черкаси НОМЕР_2.

Визнано
недійсним рішення Соснівського райвиконкому м.Черкаси НОМЕР_1.

Виселено з
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2
з переселенням її за попереднім місцем реєстрації АДРЕСА_2 із скасуванням реєстрації з виселеної квартири.

Зобов'язано ВЖ РЕУ-7 м.Черкаси поновити реєстрацію ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено і визнано його членом
сім'ї ОСОБА_6 АДРЕСА_1.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального права в
частині відмови у скасуванні реєстрації
та    виселенні    неповнолітнього    ОСОБА_4, невідповідності висновків суду
обставинам справи в частині задоволення зустрічного позову, порушує питання про
зміну рішення в зазначених частинах та
задоволення його позовних вимог в повному обсязі з відмовою в задоволенні зустрічного
позову.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам
справи, порушує питання про скасування рішення суду в частині скасування
реєстрації і виселення її з квартири АДРЕСА_1 та
переселення за місцем попередньої
реєстрації у кв.АДРЕСА_2 і постановити нове рішення, яким залишити право бути
зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1 та проживати в ній.

Крім цього,
ОСОБА_2 в апеляційній скарзі порушує питання про скасування рішення в частині
поновлення реєстрації ОСОБА_1 в квартирі
АДРЕСА_1.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в порядку статті 303 ЦПК України,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до
відхилення з таких підстав.

Суд установив,
що рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 21 квітня 2005 року відмовлено в позові ОСОБА_3 про визнання
ОСОБА_1 особою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 6 липня 2005 року це
рішення скасоване і постановлено нове, яким ОСОБА_1 визнано особою, що втратила право користування цим житловим
приміщенням.

Ухвалою
Верховного Суду України від 12
січня 2006 року
рішення апеляційного суду скасовано та залишено в силі рішення Соснівського
районного суду м.Черкаси від 21
квітня 2005 року.

В проміжок часу
між вказаними рішенням апеляційного суду та ухвалою Верховного Суду України в
квартирі АДРЕСА_1 зареєструвались та вселились ОСОБА_2 та малолітній син
ОСОБА_3 - ОСОБА_4.

Рішенням Соснівського
райвиконкому НОМЕР_1
наймачем вказаної квартири визнаноОСОБА_3

7 листопада 2005 року ОСОБА_3, ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 приватизували квартиру та отримали свідоцтво про право власності на
неї, а позивача знято з реєстрації в цій квартирі.

З огляду на це, висновок
суду про задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним свідоцтва про
право власності на квартиру від 7
листопада 2005 року та
рішення Соснівського райвиконкому НОМЕР_1,
поновлення реєстрації позивача в квартирі є правильним, оскільки ці дії були
вчинені на підставі рішення апеляційного суду, яке впослідуючому було
скасоване.

Ухвалюючи
рішення про виселення ОСОБА_2 з спірної квартири у квартиру АДРЕСА_2, де вона до
цього була зареєстрована і проживала,
суд обґрунтовано виходив з того, що вселення відповідачки відбулось з
порушенням ст.65 ЖК України без згоди всіх членів сім'ї, зокрема ОСОБА_1.

. Правильним є
висновок суду і про відмову у виселенні малолітнього ОСОБА_4 з спірної
квартири, оскільки останній є неповнолітнім сином ОСОБА_3, а згідно ст.65
ЖК України на вселення до батьків їх неповнолітніх дітей письмової згоди всіх
членів сім'ї, які проживають в цій квартирі не потрібно.

Визнаючи ОСОБА_3
членом сім'ї наймача спірної квартири ОСОБА_6, суд правильно виходив з того, що
позивач з 2001 року був
зареєстрований та постійно проживав у цій квартирі, здійснював догляд за
ОСОБА_6, яка доводилась йому бабою та вів з нею спільне господарство. Такий
висновок суду ґрунтується на вірно встановлених обставинах справи та на
зібраних з цього приводу доказах, яким дана належна оцінка.

Наведене
свідчить, що доводи апеляційних скарг як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 досліджувались судом першої інстанції, є не
суттєвими і на правильність висновків суду не впливають.

Постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, на які сторони посилалися як на
підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні, а тому підстав для його скасування за наведеними
в апеляційних скаргах доводами колегія суддів судової палати не вбачає.

Керуючись
ст.ст.307; 308; 314 ЦПК
України, колегія суддів судової палати -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 29 червня 2006 року по даній
справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі двох
місяців.

Головуючий: Судді: