Апеляційний суд міста Севастополя
Справа № 22ц-93/2007г.                                                                     Головуючий у першій
інстанції Лугвіщик A.M.
Категорія 18                                                                                       Доповідач у апеляційній
інстанції Єфімова В.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

25 січня 2007 року колегія
судової палати з цивільних справах

Апеляційного
суду міста  Севастополя в складі:

головуючого     -  Єфімової В.О.,

суддів                                                 -  Птіціної В.І., Водяхіної Л.М.

при
секретарі    -  Благовідові А.В.

за участю       -  відповідача ОСОБА_1 та її

представника ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення місцевого суду Гагарінського
району м. Севастополя від 07
листопада 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення позики та моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2006
року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення позики у
розмірі 10000 грн. та
моральної шкоди 2000 грн.,
мотивуючи тим, що 01 лютого 2006 року
відповідачка позичила у неї суму 10000
грн. та зобов'язалась повернути її за першою вимогою. 10 квітня 2006 року вона
звернулась до відповідачки з проханням повернути позику, однак до теперішнього
часу вона її не повернула.

Рішенням місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 07 листопада 2006 року позов
задоволено частково, з відповідачки
стягнута сума позики та моральна шкода в розмірі 1000 грн.

Не погодившись з рішення суду відповідачка подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду та направити справу на новий розгляд до суду
першої інстанції. Вважає рішення суду незаконним, як таке, що постановлено з
порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що кошти вона не
отримувала і написала розписку під диктування позивачки, тобто вважає договір
фіктивним. Також вказує, що в рішенні суд не мотивував підстави задоволення
моральної шкоди.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи відповідача та її представника,
дослідивши матеріали справи, та перевіривши наведені доводи, вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення місцевого суду Гагарінського району м.
Севастополя від 07 листопада
2006 року
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми боргу,
суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконані зобов'язання
про повернення грошів, отриманих нею за розпискою.

З такими висновками погоджується колегія суддів, оскільки
вони зроблені на підставі повного та всебічного розгляду всіх обставин  справи,
з дотриманням вимог
матеріального      та
процесуального права.

Судом встановлено, що 01 лютого 2006
року відповідач отримала у борг у позивача 10000 грн. і зобов'язалася повернути позику за першою вимогою (арк.с.18), але своїх зобов'язань
не виконала.

Доводи відповідача, про те, що грошові кошті нею фактично
отримані не були, судовою колегією не можуть бути прийняти до уваги, оскільки
не підтверджуються доказами та спростовуються матеріалами справи, зокрема
оригіналом розписки (арк.с.18), що відповідає вимогам ст. 1051 ч.2 ЦК України.

Частково задовольняючи вимоги ОСОБА_3 про стягнення з відповідача на її
користь 1000 грн. у
відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачкою, яка не виконала своїх зобов'язань за договором позики, порушені
права позивача, у зв'язку з чим остання випробувала моральні страждання. При цьому суд керувався нормами ст. 611 ЦК
України.

Проте, у відповідності зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені договором
або законом, зокрема відшкодування моральної шкоди.

Наслідки порушення договору позичальником встановлені статтями 625 і 1050 ЦК України, які не
передбачають відшкодування моральної шкоди. Не передбачає таких наслідків
порушення договору позичальником і укладений між сторонами договір позики, у
зв'язку з чим відсутні підстави для
задоволення позову в цій частині.

Таким чином, судом першої інстанції в цій частині
неправильно застосовані норми матеріального права.

Враховуючи, що фактичні обставини справи судом встановлені повно і правильно, але неправильно застосовані
норми матеріального права в частині стягнення моральної шкоди, прийняте
по справі рішення, відповідно до п.4 ч.І ст.30 9 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового
рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення моральної шкоди.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст.303,307,309,314,316
ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 07 листопада 2006 року в частині
стягнення моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди
відмовити.

В решті частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців із дня набрання законної сили.

Головуючий                         (підпис)
В.О.Єфімова

Судді                                       (підписи)
Л.М.Водяхіна

В.І.Птіціна Копія вірна.

Суддя Апеляційного суду

міста Севастополя                 В.О.Єфімова