overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007
року
м. Київ

Суддя
Верховного Суду України Шабунін В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 грудня 2006 року в
справі за позовом ОСОБА_1 до дочірньої компанії “Укртрансгаз” Національної
акціонерної компанії “Нафтогаз України”, третя особа - ОСОБА_2 - про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в
и в:

Рішенням Криворізького районного суду від 29
грудня 2005 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 6 грудня 2006 року зазначене рішення суду
скасовано, позов задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 2 000 грн. на відшкодування моральної
шкоди.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм
процесуального права, і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Касаційна скарга не може бути прийнята
до провадження з таких підстав.

Відповідно до частини 3 статті 328 ЦПК
України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження в справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи.

Із оскаржуваного рішення апеляційного
суду, доданих до нього матеріалів вбачається, що скарга є необґрунтованою і
наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та
неправильності зазначеного судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Відмовити у
відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до дочірньої
компанії “Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”,
третя особа - ОСОБА_2 - про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 6 грудня 2006 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України
В.М. Шабунін
Справа №2-34/07
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

12 лютого 2007р.                                                                                                           м. Теплодар

Суддя Теплодарського міського суду Одеської області Мислива Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1- -до ОСОБА_2, третьої особи - виконавчого комітету Теплодарської
міської Ради, про вселення,

встановила:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою доОСОБА_2, в якій зазначає, що після розірвання шлюбу відповідач
перешкоджає їй вселитися у квартиру АДРЕСА_1 м. Теплодарі
Одеської області, в якій вона являється головним наймачем, в зв"язку з
чим просить позов задовольнити.

Позовна заява подана з додержанням
вимог ст.ст. 119-120 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11,122 УПК України,

ухвалила:

відкрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 доОСОБА_2, третьої особи - виконавчого комітету Теплодарської
міської Ради, про вселення.

Призначити попереднє судове засідання на ІНФОРМАЦІЯ_1р. на 10.00 годин в приміщенні
Теплодарського міського суду Одеської області.

Направити відповідачеві копію
позовної заяви з копіями доданих до неї документів, третій особі - копію позовної заяви та запропонувати подати у строк до ІНФОРМАЦІЯ_2р. письмові заперечення проти позову та посилання на
докази, якими вони обґрунтовуються.

Копію ухвали направити сторонам у
справі, третій особі.

Суддя Теплодарського міського суду

Одеської області                                                                                                 Л.М.Мислива
Справа №2-68/ 2007р.
УХВАЛА

судового      засідання

01 лютого
2007 року                        Бориславський міський суд Львівської області

в складі
головуючого судді Гудим Л.Я.

при секретарі Дробчак А.К.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення

боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в попереднє судове засідання не з"явився, подавши заяву від
24.01.2007 року про залишення позовної заяви без розгляду.

Заява підлягає задоволенню, оскільки це не суперечить закону і відповідає
інтересам позивачки.

Керуючись ст.ст. 130, 207 ч. 1 п. 5 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики залишити без розгляду.

Ухвалу судді Бориславського міського суду від 09.06.2005 року про
забезпечення позову - накладення арешту на майно відповідачки ОСОБА_2
-скасувати.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,
ухвала суду набирає законної сили після закінчення цього строку.У разі подання
апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду може бути подана апеляційному
суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області
протягом п"яти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу
суду може бути подана апеляційному суду Львівської області через Бориславський
міський суд Львівської області протягом десяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
січня  2007  року
колегія  суддів судової палати  у
цивільних  справах

апеляційного суду Житомирської області

в складі:

головуючого - судді                           Жизневської А.В.

суддів:                                               Малахової Н.М., Матюшенка І.В.

при секретарі судового

засідання                                             Кульчицькій І.В.

з участю:                                              ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому    судовому засіданні в залі суду в м.
Житомирі

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Корольовського районного суду

м.Житомира від 24 жовтня 2006 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, -

встановила:

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 24 жовтня 2006 року задоволено позов ОСОБА_1, стягнуто на її
користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі
1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця, починаючи з 12.09.2006 року до повноліття дитини, але
не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

В апеляційній
скарзі апелянт просить змінити вказане рішення, зменшивши розмір стягуваних аліментів. Зазначає, що, на його думку,
рішення суду є незаконним, оскільки
судом не враховано стан його здоров'я та матеріальний стан позивачки.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п.2 ч.І ст. 182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що на утриманні ОСОБА_1 знаходиться син ОСОБА_3, батьком якого є ОСОБА_2 - відповідач по справі. Останній не заперечує проти
сплати аліментів,

Справа №22ц/111                                               Головуючий у суді 1-ї інстанції Кочетов Л.Г.

Категорія 36                                                       Суддя-доповідач Жизневська А. В.

однак не бажає їх сплачувати у
розмірі Ул частини, посилаючись на свій стан здоров'я.

На підтвердження свого стану здоров'я відповідач представив медичні
довідки, з яких вбачається, що він хворіє. Але суду не представлено жодного доказу на підтвердження складного матеріального становища,
на який посилається відповідач. Підстав для
стягнення аліментів у меншому розмірі у суду не було і не має на даний час.

Тому суд,
дослідивши і врахувавши всі обставини, дійшов обгрунтованого
висновку про можливість сплати аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ОСОБА_2, що не є максимальним
розміром.

Рішення
постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія судців

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 24 жовтня 2006 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
з цього часу може бути оскаржена протягом двох
місяців безпосередньо до Верховного Суду України.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25 січня 2007 року                                                                                    м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                                                       Прокопчука
Ю.В.,

суддів:                                                                Панталієнка
П.В.,

Пшонки
М.П.,

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах і
неповнолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3,ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 8
лютого 2005 року

в с т а н о в и л а:

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 22 квітня 2004 року зазначений позов задоволено частково. Стягнуто з
відповідача моральну шкоду на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_3 по 150 грн., а ОСОБА_4
- 264 грн.

В решті позову відмовлено.

Оскаржуваним рішенням апеляційного суду скасовано зазначене рішення суду
першої інстанції і постановлено нове рішення про стягнення з відповідача на
користь позивачів по 700 грн. моральної шкоди кожному.

В решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати вказане   рішення апеляційного
суду, посилаючись на його необґрунтованість та порушення норм матеріального і
процесуального права, і закрити провадження по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що судове рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням судом норм
матеріального і процесуального права і відсутні передбачені ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового його скасування.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Касаційна скарга підлягає відхиленню, а
оскаржуване рішення залишенню без зміни.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити,
рішення апеляційного суду Одеської області від 8 лютого 2005 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:                                        Ю.В.
Прокопчук

П.В. Панталієнко

М.П. Пшонка
Справа №
2-2523/06 УХВАЛА Іменем України
05 лютого 2007 року Ленінський районний суд м.
Кіровограда в складі:
головуючого:                                          Циганаш
при секретарі:                                           Чернега
відкритому  судовому  засіданні
в   м.   Кіровограді
зауваження   ОСОБА_1 на протокол
судового засідання, -
27 грудня 2006 року проголошено
рішення у цивільній справі за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту
сумісного проживання однією сім"єю разом з спадкодавцем, визнання заповіту
частково недійсним та визнання права
власності на 1/6 частину домоволодіння в порядку
спадкування. Позовні вимоги ОСОБА_2. задоволено.

22 січня 2007 року відповідач
ОСОБА_1 подала до суду зауваження на протокол судового засідання по вище
зазначеній справі.

Розглянувши подані зауваження на протокол судового
засідання, вислухавши позивача, суд приходить до висновку про залишення їх без
розгляду.

Відповідно до п.2-1, п.п. 13
Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України протокол повинен бути
оформлений та підписаний головуючим і секретарем судового засідання не пізніше
трьох днів з дня закінчення судового засідання. У разі необхідності строк для
оформлення та підписання протоколу може бути продовжено головуючим, але не
більше ніж на десять днів після закінчення судового засідання.

Особи, які беруть участь у справі, мають право
знайомитися з протоколом судового засідання і протягом трьох днів після їх
повідомлення про підписання протоколу або після закінчення строку на підписання
протоколу подавати свої письмові зауваження щодо неповноти або неправильності
протоколу.

Із матеріалів справи вбачається, що судове засідання у
справі за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання
однією сім"єю разом з спадкодавцем, визнання заповіту частково недійсним та визнання права власності на 1/6 частину домоволодіння в порядку спадкування було
закінчено 27 грудня 2006 року. Згідно
заяви ОСОБА_1 09.01.2007
року вона отримала копію вказаного рішення та 17.01.2007 року надала суду
заяву про можливість ознайомлення з протоколом судового засідання, зауваження
на протокол судового засідання подані ОСОБА_1 лише 22.01.2007 року.

Приймаючи до уваги, що в зв"язку з складанням
судом річних звітів справа була здана до канцелярії суду 09.01.2007 року, цього ж
дня ОСОБА_1 отримала копію рішення суду від 27 грудня 2006
року, але тільки 17 січня 2007 року надала до
суду заяву про можливість ознайомлення з протоколом судового засідання і
зауваження на протокол були подані лише 22 січня 2007 року, тобто зауваження подані по закінченню строків встановлених п.2-1 п.п.
13 Прикінцевих
та перехідних положень ЦПК України, тому підстав для поновлення пропущеного
строку не вбачається.

Керуючись п.2-1,
п.п.13 Прикінцевих
та перехідних положень ЦПК України суд, -

Ухвалив:

Залишити
без розгляду подані ОСОБА_1 зауваження на протокол судового засідання у справі
за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання однією
сім"єю разом з спадкодавцем, визнання заповіту частково недійсним та
визнання права власності на 1/6
частину домоволодіння в порядку спадкування.
Справа №2-37/2007 рік РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2007 року                Межівський районний суд
Дніпропетровської області в
головуючої судді Літвінової Л.Ф., при секретарі Москвіті Н.О. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Межова цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
13 листопада 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою доОСОБА_2 про стягнення аліментів.
В обґрунтування позову остання зазначила, що з
відповідачем перебуває у зареєстрованому
шлюбі з 05.08.1995 року. Від шлюбу
мають двох дітей: доньку ОСОБА_3,
доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
які знаходяться на її утриманні.
З серпня 2006 року проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги на дітей не надає.
просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей.
В судовому
засіданні позивачка свій позов підтримала повністю.
В зв'язку з тим, що відповідач проживає за межами
Межівського району, судом було направлено
окреме доручення Добропільському міському районному суду Донецької області
про допит останнього в якості відповідача.
Судове
доручення повернене без виконання, але мається підтвердження належного повідомленняОСОБА_2 про явку до суду.
Дані обставини підтверджуються повідомленням про вручення поштового
відправлення, розпискою, актом судового розпорядника від 25.12.2006 року та доповідною. Дані документи
залучені до матеріалів справи.
Суд, вислухавши позивачку, прийнявши
до уваги документи, отримані з Добропільського міського суду Донецької області,
перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.
У відповідність ст. 180 СК України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.З ст.181 СК України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька
і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно з ч.2 ст.182 цього ж Кодексу мінімальний розмір
аліментів не може бути меншим ніж 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.
України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2, 23.01.1973
уродженця уродженця м. Добропілля Донецької області, аліменти на утримання
дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку
(доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного
віку щомісячно до досягнення ними повноліття в особі матері ОСОБА_1 починаючи з 13 листопада 2006 року.
Стягнути з ОСОБА_2 51 гривню мита на користь держави та 17 гривень витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду
цивільної справи на
Рішення
підлягає негайному виконанню, але може бути переглянуте за заявою відповідача.
Справа
№ 2-509 2007 p.
УХВАЛА

18 січня 2007
року                                                                                      смт.
Іванівка

Іванівський
районний суд Одеської області в складі головуючого Димова В.Б. при секретарі
Туруті Ж.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванівка
Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, актовий
запис НОМЕР_1. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей -ОСОБА_3 та
ОСОБА_4.

Після укладення
шлюбу позивачка у встановленому законом порядку вселилася в квартиру АДРЕСА_1,
наймачем якої являвся відповідач.

Під час
спільного проживання відповідач зловживав спиртними напоями та чинив сварки, в
наслідок чого позивачка Припинила з позивачем шлюбні стосунки. ОСОБА_2 почав
перешкоджати ОСОБА_1 користуватися житлом.

На даний момент
позивачка звернулася до суду з заявою, в якій просить провадження по справі
закрити, оскільки вона відмовляється від своїх позовних вимог.

У відповідності
до вимог ч.2 ст.174. ч.3 ст.206 ЦПК України позивачка попереджена про наслідки
відмови від позову, оскільки провадження у справі закривається і вона не зможе повторно звернутися до суду з приводу між
тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно п.5 ч.1
ст.205 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Підстави для не прийняття відмови від позову судом не
встановлено. Керуючись та на підставі ч.2, 3 ст.174,п.3 ч.1 ст.205, ст..206 ЦПК України,
суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення  закрити.

Ухвала може бути
оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі в 5 денний термін з дня винесення ухвали заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної
скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.

Суддя
№ 2-908/2007
УХВАЛА

17 травня 2007 року
Іллічівський районний суд м.  Маріуполя
під головуванням судді Мальцевої ЄЄ.,
при секретарі Шевченко О. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У
березні 2007 року
ОСОБА_1.3вернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

У
судовому засіданні позивачка подала заяву про залишення позову без розгляду у
зв'язку з примиренням сторін.

Відповідно
до п.5 ч.1  ст. 207 ЦПК України суд
постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду,  якщо позивач подав заяву про залишення позову
без розгляду.

За таких
умов,  суд вважає необхідним залишити
заяву без розгляду.

Керуючись  ст. 207 ч.1 п.5 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без розгляду.

Особа,  заяву якої залишено без розгляду,  після усунення умов,  що були підставою для залишення заяви без
розгляду,  має право звернутися до суду
повторно.

На
ухвалу може бути надана апеляція до Апеляційного суду Донецької області через
Іллічівський райсуд міста
Маріуполя.

Заяву
про апеляційне оскарження може бути подано протягом 5 днів з дня
проголошення ухвали. Апеляційна скарга подається протягом 10 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа №2-н-11/2007р.
СУДОВИЙ
14 лютого  2007 року                                   м. Тростянець
Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Янова Л.М.,
розглянувши заяву прокурора Тростянецького району в
інтересах ОСОБА_1, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1, про видачу судового наказу за вимогою про стягнення нарахованої, але не виплаченої
станом на 5 лютого 2007 року заробітної плати, до ТОВ «Слобожанська
агрокомпанія», що знаходиться за адресою: с. Боромля,
Тростянецького району Сумської області, вул. Кірова, 18, заборгованість по якій станом на 05.02.07 року
становить 142 грн. 00 коп.
У відповідності до ст. 115
КЗпП України заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на
місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних
Керуючись ст.ст.  96,  102,
103,  367 ЦПК України,  ст.115 КЗпП України,
банку 380805 на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену
заробітну плату в сумі 142,00 грн. (сто сорок дві гривні нуль копійок).
банку 380805 судовий збір в доход
держави в розмірі 25 гривень 50 коп.
Судовий наказ в частині виплати заробітної плати
за один місяць підлягає негайному виконанню.
Суддя
Судовий наказ набрав чинності "_____________ "
______________  2007 року.
Суддя    ______________       Л.М. Янова
УХВАЛА                    справа №
2-1101/2007 р.

07 лютого 2007 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді                                 Яценко Н.О.

при секретарі                                                               Адаменко В.М.

розглянувши в
відкритому попередньому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ЗАТ «Український мобільний зв*язок» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості та штрафних санкцій,

встановив:

Представник позивача звернувся до
суду з вказаним позовом.

До початку проведення попереднього судового засідання представник позивача подав заяву, про відмову від позову, оскільки спір
вирішено в добровільному порядку.

Згідно зі ст. 174 ЦПК України у разі відмови позивача
від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Наслідки закриття провадження у справі відповідно до ст. 206 ЦПК України представнику позивача роз'яснено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174 ч.З , ст. 205 ч.І п.З ЦПК України, суд-

ухвалив:

Прийняти відмову від позову представника ЗАТ «Український мобільний
зв*язок» до  ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості та штрафних санкцій .

Провадження по справі  закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом 10 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, ухвала суду
набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження ухвали може бути подано протягом 5 днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна
скарга на ухвалу подається до апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.