Справа  №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29    січня    2007    року                          Корабельний    районний
суд    м.

Миколаєва  в  складі:

головуючого  -
судді       -
Давченко  Т.Н.

при  секретері                             -
Боровик  О.С.,
Панасюк  Н.С.

за  участю  представника
позивача  -
ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

представника  відповідача     -
ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в М.Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання договору довічного
утримання та зустрічної позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про  спонукання
до  виконання  договору
довічного  утримання,

ВСТАНОВИВ:

В січня 2006р.
до суду звернулася позивач ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_5 про розірвання договору
довічного  утримання.

В обґрунтування
позовних вимог позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона уклала з ОСОБА_5 договір
довічного утримання, за яким відповідач зобов'язалася до смерті доглядати її,
повністю утримувати матеріально, забезпечувати продуктами харчування, одягом,
оплачувати комунальні послуги, тощо. Вартість матеріального забезпечення  склала
50  грн.   щомісячно.

Але за весь час
дії договору ОСОБА_5не виконувала зобов'язання за договором, замість її інколи
допомагала мати відповідача, ОСОБА_6,
а з червня-липня 2005р. зовсім
припинили  виконання  договору.

В зв'язку з тим,
що відповідач тривалий час не виконувала умови договору довічного утримання й
ухиляється від розірвання договору у добровільному порядку,   вона
вимушена  звернутися  до
суду  з  цим
позовом.

В травня 2006р.
відповідач подала зустрічну позовну заяву, в якій просить зобов'язати позивача
виконувати договір довічного утримання й не перешкоджати їй його належно  виконувати.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_4 та її представники підтримали позов на підставах,
викладених в ньому.   Просили  позов
задовольнити.

В задоволенні
зустрічного позову просили суд відмовити, оскільки ОСОБА_5 ніколи сама не
виконувала обов'язки за договором й не приймала ніяких заходів щодо його
виконання й після звернення до неї позову
про  розірвання  названого
договору.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнала,

стверджувала, що вона весь час дії договору з ОСОБА_4             належним    чином
виконувала    свої     обов'язки,     їй допомагала в цьому її мати, ОСОБА_6 Але не заперечувала
троти того, що з літа 2005р. вона самостійно припинила  виконання
договору.

Зустрічний позов
підтримала й просила його задовольнити, оскільки вона має намір продовжувати
виконувати свої обов'язки за договором довічного утримання  ОСОБА_4.

Вислухавши
доводи     сторін     та
їх     представників,
показання     свідків,      вивчивши     матеріали     справи,      судом встановлені        наступні        факти        та        відповідні        ним правовідносини.

Як вбачається з
матеріалів справи, договір довічного утримання між сторонами був укладений
ІНФОРМАЦІЯ_1 та посвідчений нотаріусом П'ятої Миколаївської державної
нотаріальної контори та зареєстрований в МБТІ, згідно якого право власності на
квартиру АДРЕСА_1 була
зареєстрована за ОСОБА_5.

Згідно довідки
ЖКП-22 в квартирі АДРЕСА_1
зареєстрована та фактично
проживає  ОСОБА_4.   з ІНФОРМАЦІЯ_2.

Факт невиконання
ОСОБА_5  умов договору довічного
утримання ОСОБА_4 підтверджується показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
допитаних в судовому  засіданні.

В порядку ст..62,184 ЦПК України в
судовому засіданні була допитана як свідок позивач ОСОБА_4, яка показала, що
ОСОБА_5 після укладення договору приходила до неї два рази. Іноді за її
проханням приходила її мати, ОСОБА_6  З
липня 2005р. ні ОСОБА_5,   ні  ОСОБА_12 догляд  не
здійснювали.

Суд
ставиться   критично   до
показань   свідків  ОСОБА_12,
ОСОБА_13,     ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16,
оскільки   вони   особисто
не   були   свідками дій
ОСОБА_5,   а
про  обставини  виконання
договору  їм відомо  зі  слів  ОСОБА_12
та  ОСОБА_5

Крім того,
відповідач не надала суду належних доказів щодо виконання умов договору
довічного утримання ОСОБА_4 та матеріального забезпечення на суму 50 грн.

Відповідно до ч.І ст.755 ЦК України (ст.428
ЦК УРСР) договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за
рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої
особи,   на  користь
якої   він  був
укладений,   у  разі

невиконання або неналежного виконання набувачем своїх
обов'язків,   незалежно  від
його  вини.

На підставі
викладеного суд дійшов висновку щодо доведеності позовних вимог ОСОБА_4 та
задовольняє його  у  повному
обсязі.

В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_5 суд вважає
за  необхідне  відмовити.

На підставі ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачене держмито 51 грн., а на користь
держави держмито 56 грн.
та інформаційно-технічне
забезпечення  15
грн.

Керуючись  ст.   14,209,212-215    ЦПК
України,   суд,     -

ВИРІШИВ:

Позов  ОСОБА_4  задовольнити.

Розірвати договір довічного
утримання, укладений ІНФОРМАЦІЯ_1 між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений державним нотаріусом П'ятої Миколаївської
державної нотаріальної контори  в  реєстрі
НОМЕР_1.

Зобов'язати    Миколаївське бюро    технічної
інвентаризації виключити з Єдиного реєстру права власності України право
власності на квартиру АДРЕСА_1, яке
зареєстровано за ОСОБА_5 за договором довічного утримання.

ОСОБА_5 в
задоволенні зустрічного позову про спонукання до виконання договору довічного
утримання  відмовити.

Рішення може бути
оскаржене або подана заява про оскарження рішення суду в апеляційний суд
Миколаївської області  через  місцевий
суд  протягом  десяти
днів.