У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши 8
травня  2007 року касаційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2006
року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 28 лютого 2007  року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Міністерства промислової політики України, дирекції Криворізького
гірничо-збагачувального комбінату окислених руд, третя особа - ОСОБА_2, про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на
те, що згідно з наказом Міністерства промислової
політики України від 20
червня  2006 року його було звільнено з
роботи за п. 8 ст. 36 КЗпП України в зв'язку з невиконанням умов контракту.

Вважаючи таке звільнення незаконним, просив поновити його
на роботі на посаді директора Криворізького
гірничо-збагачувального комбінату окислених руд, стягнути середній
заробіток  за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду.

Рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 20 грудня 2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 лютого 2007  року, в задоволенні позову відмовлено.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1  посилається на невідповідність
висновків судів обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального
права, порушення норм процесуального права
і ставить питання про скасування судових рішень й ухвалення нового
рішення.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позову, суд першої інстанції та апеляційний
суд, погоджуючись з
ним, виходили з того, що позивач не надав достатніх доказів
на підтвердження своїх вимог, не довів, що при
його звільненні з роботи було порушено вимоги трудового законодавства.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України    суд касаційної інстанції
не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1 до Міністерства промислової політики України, дирекції
Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд, третя особа - ОСОБА_2,
про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 28 лютого 2007  року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду
України                                                      А.Г. Ярема