УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року місяця
січня дня 31 колегія
суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим в складі:

Головуючого, судді: Суддів:

При секретарі:

Іващенко В.В.
Сінані О.М. Летягіної О.В. Іванові O.K.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим
від 23.10.2006р. в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання її разом з
неповнолітніми дітьми: ОСОБА_3 і ОСОБА_4, такими, що втратили право
користування жилим приміщенням та зняття їх з реєстраційного обліку, за
позовами третіх осіб із самостійними вимогами: ОСОБА_5, ОСОБА_6, - до ОСОБА_2 про
визнання її разом з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_3 і ОСОБА_4, такими, що
втратили право користування жилим приміщенням та зняття їх з реєстраційного
обліку, треті особи без самостійних вимог: орган опіки і піклування в особі
Управління освіти Сімферопольської міської ради, ВДРІФО Залізничного РВ ГУ МВС України в АР
Криму

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Залізничного районного суду м. Сімферополя АР
Крим від 23.10.2006р.у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання її
разом з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_3 і ОСОБА_4, такими, що втратили право
користування жилим приміщенням та зняття їх з реєстраційного обліку,
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про
скасування рішення суду, посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Зокрема вона вважає, що суд безпідставно не врахував, що відповідачка з 2001 р. жодного разу
не з'являлась у спірній квартирі, крім випадку коли вона разом з співмешканцем
у стані алкогольного сп'яніння вчинили бешкет на сходовому майданчику будинку.
Тоді вона дійсно не пустила їх в квартиру. У відповідачки  є  ключ
від  вхідної двері квартири,  ключа від двері тамбуру

Справа № 22-ц-778/2007

Головуючий в
суді першої інстанції: Уржумова Н.В. Доповідач: В.В. Іващенко

2

відповідачка
у неї не просила, тому його немає. Рішенням Залізничного районного суду від
18.12.2002р. відповідачка була вселена в спірну квартиру, проте будь-яких дій,
направлених на примусове виконання цього рішення суду, вона не вчиняла, що свідчить
про відсутність у неї бажання проживати в спірній квартирі.

Апелянт також вважає, що суд безпідставно прийняв до уваги висновок органу
опіки і піклування про порушення прав двох неповнолітніх дітей відповідачки
позовом про визнання їх такими, що втратили право користування жилим
приміщенням, заявленим бабкою та двома тітками, оскільки участь цього органу,
на її погляд, в даній справі не передбачена законом.

Крім того, суд не врахував, що відповідачка добровільно вибула на постійне
проживання в інше жиле приміщення, де мешкає разом із співмешканцем понад три
роки. її діти ніколи не проживали у спірній квартирі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
причин.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволені позову, суд виходив із того, що
відповідачка ОСОБА_2 з двома неповнолітніми дітьми: ОСОБА_3 і ОСОБА_4, була
відсутня в квартирі АДРЕСА_1 з
поважних причин: позивачка та треті особи чинили їй перешкоди у користуванні
жилим приміщенням; у 2004р. і 2006
р. у неї народились діти, і вона, турбуючись за здоров"я своїх майбутніх
дітей, а також знаходячись у стані вагітності, а потім -у післяродовому стані, вона була не в змозі йти на конфлікт зі своїми
родичами і примусово вселятися в спірне приміщення.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки вони
ґрунтуються на фактах і обставинах, встановлених судом, доказах, наданих
сторонами, правильному визначенню судом змісту і характеру виниклих між сторонами
правовідносин, правильному застосуванню норм матеріального і процесуального
права.

Зі змісту положень статей 71, 72 ЖК України вбачається, що особа може бути визнана такою,
що втратила право користування жилим приміщенням, якщо вона була відсутня у ньому
понад шість місяців без поважних причин.

Суд встановив, що відповідачка ОСОБА_2 була відсутня у
спірній квартирі понад строки, встановлені ч.І ст. 71 ЖК України, з
поважних причин.

Довід апелянта про те, що рішенням Залізничного районного суду від
18.12.2002р. відповідачка була вселена в спірну квартиру, проте будь-яких дій,
направлених на примусове виконання цього рішення суду, вона не вчиняла, колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки суд встановив, що на протязі кількох років
відповідачка знаходилась у такому стані, який перешкоджав їй вселитися в спірне
приміщення.

Довід апелянта
про те, що суд не врахував, що відповідачка добровільно вибула на постійне
проживання в інше жиле приміщення, де мешкає разом із співмешканцем понад три
роки і що її діти ніколи не проживали у спірній квартирі, колегія суддів вважає
таким, що не має правового значення для вирішення цього спору, оскільки
позивачка звернулась до суду з позовом про визнання відповідачки разом з дітьми
такою, що втратила право користування

3

жилим приміщенням з
підстав, передбачених ст. ст. 71,
72 ЖК України, а даний довід зводиться до підстав, передбачених ст. 107 ЖК України.

Позовних вимог про визнання відповідачки такою, що
втратила право користування жилим приміщенням в зв'язку з вибуттям на постійне
місце проживання в інше жиле приміщення з підстав, передбачених ст.. 107 ЖК України,
позивачка не заявляла, і суд відповідно до вимог ч.І ст. 11 ЦПК України не
міг вийти за межі заявлених нею позовних вимог.

Враховуючи, що суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду
та не свідчать про неправильність ухваленого судом рішення, колегія суддів,
керуючись ч.І ст. 308 ЦПК
України, відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без
змін.

Керуючись 303,
307, ч.І ст. 308, 314,
315 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати у
цивільних справах

У X В А
ЛИ Л А :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 23.10.2006р.
в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання її разом з неповнолітніми
дітьми: ОСОБА_3 і ОСОБА_4, такими, що втратили право користування жилим
приміщенням та зняття їх з реєстраційного обліку, за позовами третіх осіб із
самостійними вимогами: ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про визнання її разом з
неповнолітніми дітьми: ОСОБА_3 і ОСОБА_4, такими, що втратили право
користування жилим приміщенням та зняття їх з реєстраційного обліку, - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду У країни протягом двох місяців.