РІШЕННЯ (заочне)

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа №2-23/2007 р.   ,

14 лютого 2007 року
Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судці
- Антоненко   В.А.

при
секретарі              - Дудка О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка в позовній заяві вказала, що в ІНФОРМАЦІЯ_1 року уклала шлюб
із ОСОБА_2, який зареєстрували в відділі РАГС Талалаївського району Чернігівської
області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року , внаслідок
приватизації позивачка ,
її донька ОСОБА_3, ,
її мати -ОСОБА_4  та ОСОБА_2  набули права приватної власності на житловий
будинок по АДРЕСА_1. Відповідно кожен з членів родини отримав право власності
на 1/4 частину вказаного будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року
позивачка розірвала шлюб із відповідачем і припинили спільне проживання.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року
ОСОБА_2 подарував належну йому частину будинку дочці ОСОБА_3, про що було
укладено нотаріально завірений договір дарування частини житлового будинку від ІНФОРМАЦІЯ_4 року і втратив
право власності на зазначену частину будинку та став проживати окремо по
АДРЕСА_2.

На даний час відповідач прописаний за старою адресою в АДРЕСА_1  і в добровільному порядку знятись з
реєстрації відмовляється, чим створює перешкоди в користуванні житловим
будинком позивачці та її доньці. ОСОБА_1 не має можливості оформити субсидію на
виплату комунальних послуг. Вона працює на посаді спеціаліста ІНФОРМАЦІЯ_5  Талалаївської РДА, отримує заробітну плату близько
500 гривень і не отримує від відповідача допомогу на утримання дитини. Відмова
відповідача виписатись з будинку створює тяжке матеріальне становище позивачці
та її доньці.

Таким чином, з моменту укладення договору дарування 1/4 частини житлового
будинку , а саме з
ІНФОРМАЦІЯ_4 року
відповідач втратив право на житло і в будинку не проживає, тому позивачка
просить суд визнати його таким ,що втратив право користування житловим будинком
АДРЕСА_1  та зобов'язати ГГІРФО Талалаївського РВ УМВС
зняти його з реєстраційного обліку.

В судовому
засіданні позивачка суть позову підтримала.

Відповідач в
судове засідання не з»явився.

Суд,
заслухавши сторону, свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позов
підлягає задоволенню по слідуючих
причинах.

Відповідно до ч.
2 ст. 405 ЦК України член
сім»ї власника житла втрачає право на користування цим   житлом у разі відсутності члена сім»ї без
поважних причин

2

понад
один рік, якщо інше не встановлено домовласністю між ним і власником житла або
законом.

Так,
сторони з серпня 1987 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року проживали в
зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року сторони приватизували жилий
будинок в АДРЕСА_1
разом із матір»ю позивачки та неповнолітньою донькою,

тобто набули право власності на 1А частину
даного домоволодіння.

Відповідно договору дарування від ІНФОРМАЦІЯ_4
року ОСОБА_2  свою 1А
частину домоволодіння подарував своїй доньці - ОСОБА_3.  В п.7
даного договору вказано ,
що право власності у обдарованої на дарунок виникає з моменту прийняття
його. Прийняттям дарунку вважається одержання оригінального примірника цього
договору обдаровуваного після його нотаріального посвідчення.

В п.9
договору вказано , що цей
договір складено та посвідчено в 2-х
примірниках, один з яких видається обдаровуваній, тобто вона отримала право
на дарунок з ІНФОРМАЦІЯ_4
року. Як пояснила позивачка ,
що у зв'язку з втратою оригіналу договору ІНФОРМАЦІЯ_6 року вона отримала дублікат його та
зареєструвала право власності на 1/4 частину жилого будинку за ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

13   показів позивачки слідує, що відповідач після
розірвання шлюбу в будинку

проживав рідко, комунальні послуги не сплачував , а
починаючи з жовтня місяця 2005

року перейшов на постійне місце проживання в інший жилий
будинок по вул.АДРЕСА_2.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що сторони
розлучились в липні місяці 2004
року. Через рік ОСОБА_2 подарував свою частку в будинку доньці ОСОБА_3 і з
цього часу рідко появлявся в будинку поАДРЕСА_1 , а з осені 2005
року повністю поміняв місце проживання і в даний будинок не приходить.
Комунальні послуги за весь будинок сплачує ОСОБА_1.

Таким чином ,
суд вважає , що
поскільки ОСОБА_2  з моменту укладання
договору дарування 1А частини житлового будинку , тобто з ІНФОРМАЦІЯ_4 року втратив
право на житло і в будинку не проживає більше року , то він може бути
визнаний таким , що
втратив право користування житлом.

На
підставі викладеного , керуючись
ст.ст. 5,10,15 ЦПК
України та згідно т. 405
ЦК України , суд

ВИРІШИВ:

1.
Визнати ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_8  року народження
таким , що
втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1.

2.
Зобов'язати ГГІРФО Талалаївського РВ УМВС зняти ОСОБА_2 з
реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Заочне
рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яку він
повинен подати до суду протягом 10
днів з дня отримання копії заочного рішення.

На
рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня
проголошення його та апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду
протягом 20 днів
після подачі заяви через Талалаївський районний суд.

Головуюча : підпис

Голова   суду
В.А.Антоненко