Справа № 22-Ц-125 2007 р.                                           Головуючий
у 1-й інстанції - Опімах Л.М.
Категорія -   34                                                                Суддя-доповідач
УХВАЛА

іменем    України

6 лютого 2007
року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Сумської
області в складі:

головуючого
-   Рибалки В.Г.

суддів              -    Хвостика С.Г., Криворотенка В.І.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

та осіб, які беруть участь у справі - позивача ОСОБА_1, відповідачки
ОСОБА_2,

представника третьої особи - Феркалюк В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні
апеляційного суду цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13
листопада 2006 року

у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба в справах неповнолітніх
Сумської міської ради, про визначення місця проживання дитини,

встановила:

ОСОБА_1
звернувся з зазначеним позовом у серпні 2006 року. Свої вимоги він мотивував
тим, що ОСОБА_2, з якою проживає їхня дитина, зловживає спиртними напоями, не забезпечує дитину одягом, належним
харчуванням, не доглядає за нею, а він сплачує аліменти, має можливість
повноцінно утримувати дитину і всі умови для цього, тому просив визначити місце
проживання дитини з ним.

Рішенням
Ковпаківського районного суду м.Суми від 13 листопада 2006 року позов задоволено - визначено місце проживання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком - ОСОБА_1.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 і визначити місце проживання дитини разом з нею.

Перевіривши
рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої
інстанції, заслухавши суддю-доповідача, доводи та заперечення сторін, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно
встановлено судом першої інстанції, сторони від шлюбу мають сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу в 2003 році дитина залишилась проживати з
матір'ю, а з батька - стягнуто аліменти.

Приймаючи рішення про проживання малолітньої дитини разом з батьком, тобто,
надавши перевагу батьку, суд першої інстанції послався на
виняткові обставини, пов'язані з відсутністю належного нагляду за дитиною з
боку матері, можливого привиття сину поганих звичок з боку матері, враховуючи,
що бувають випадки, коли відповідачка перебуває вдома у стані алкогольного
сп'яніння. Саме на цю обставину вказав неповнолітній ОСОБА_3, пояснивши своє
бажання проживати з батьком.

Колегія суддів з
цим висновком місцевого суду погоджується як з таким, що ґрунтується на
матеріалах справи.

2

Зокрема,
Сумською міською станцією швидкої допомоги 12 липня 2006 року зафіксований факт, коли ОСОБА_2 в нічний час
перебувала вдома у стані алкогольного сп'яніння і у неї була виявлена
гостра алкогольна інтоксикація (а.с.13).

Такі випадки негативно впливають на виховання дітей і, як приклад, у
шкільній характеристиці учня ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_3 зазначено, що він часто пропускає заняття без поважних
причин, не виконує домашні завдання (а.с.23).

Вивчивши ситуацію та проаналізувавши всі обставини щодо ставлення батьків
до виконання своїх батьківських обов'язків по
вихованню і утриманню сина ОСОБА_3, особисту прихильність до кожного з них, служба у справах неповнолітніх Сумської
міської ради у своєму висновку висловила пропозицію визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_3 саме з батьком ОСОБА_1 (а.с.50-51).

Батько взмозі створити належні умови до виховання дитини, а також
забезпечити дитині нормальні умови життя, що також
підтверджується матеріалами справи.

Переваги житлово-побутових умов життя відповідачки не можуть бути
достатньою підставою для передання їй дитини (а.с. 46, 47).

Доводи апеляційної скарги висновку суду першої інстанції не спростовують і
не містять посилань на такі порушення норм
матеріального та процесуального права, які б могли бути підставою для
зміни чи скасування рішення.

Зокрема, висновок суду ґрунтується як на письмових доказах, так і на
показах свідків, яким суд дав належну оцінку.

Матеріальне забезпечення дитини залежить від участі обох батьків, а як
вбачається з матеріалів справи, відповідачка
довгий час ніде не працювала, а позивач приймав участь в утриманні сина,
сплачуючи аліменти (а.с.30-33).

Інші доводи апеляційної скарги є також безпідставними.

Отже, як постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального
права рішення суду є законним і обґрунтованим, тому
апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 307 ч.І п 1, 308, 314 ч.І п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 листопада 2006 року в даній
справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з моменту її проголошення .