УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

06 лютого 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Тернопільської області в складі:

головуючого - ПарандюкТ.С. суддів - Гірського Б.О., Храпак Н.М. при секретарі - Заєць К.В. з
участю     апелянта     ОСОБА_1, представника    апелянта    -
ОСОБА_2, представника КП
"Комунальник" - Баран Н.М., представника   служби
автомобільних  доріг  у Тернопільській
області - Юшук А.С. розглянувши  у
відкритому  судовому засіданні  в
місті  Тернополі цивільну
справу     за     апеляційною     скаргою
ОСОБА_1на рішення
Гусятинського районного суду від 22 листопада 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1до комунального підприємства "Комунальник" Гусятинської селищної
ради смт. Гусятин    Тернопільської    області,
Служби    автомобільних    доріг
у Тернопільській області про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Гусятинського районного суду від 22.11.2006 року позов задоволено частково.

"Стягнуто з КП "Комунальник"
на користь ОСОБА_1кошти за відшкодування матеріальної
шкоди в сумі 1728 (тисяча сімсот двадцять вісім)
гривень та моральної шкоди в сумі 400 (чотириста) гривень.

Стягнуто з КП "Комунальник" на користь
ОСОБА_1витрати по сплаті судового збору в
розмірі 48 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., а
також витрати пов'язані з проведенням автотоварознавчого дослідження: в розмірі 188 грн. 30 коп. (вартість висновку
спеціаліста), 176 грн. 98
коп. (витрати на пальне), 7
грн. 92 коп.
(витрати за повідомлення

справа №22а-100/2007р.                                                 головуючий у 1 інстанції - Лисюк І.О.

категорія - відшкодування шкоди (23)                              доповідач - Гірський Б.О.

2

телеграфом).
Всього стягнуто судових витрат в розмірі 451
(чотириста п'ятдесят одна) гривня 20
коп".

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині
відмови у стягненні 3515
грн. збитків у вигляді упущеної вигоди і моральної шкоди в повному розмірі - 2500 грн. та ухвалити
в цій частині нове, яким повністю задовольнити і такі його вимоги, посилаючись
на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зокрема, ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції вказав, що 23.08.2006 року о 23 год. 35 хв., він,
керуючи належним йому на праві власності автомобілем ВАЗ-21063, 1990 року випуску,
д/н НОМЕР_1, в смт.
Гусятин на перехресті вулиць: Незалежності, Шевченка, Легшого, Тернопільської,
здійснив наїзд заднім лівим колесом автомобіля на відкритий колодязь
каналізаційного люку, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження
ходової частини та деформацію заднього лівого крила.

Суд першої інстанції вірно стягнув в його користь з КП
"Комунальник", який обслуговує вказану ділянку дороги, як витрати для
відновлення пошкодженого автомобіля - 1728 грн., однак на його думку безпідставно
відмовив у стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 3515 грн., що
виразились в неодержанні ним доходів за час проведення ремонту автомобіля та
невірно визначив розмір відшкодування моральної шкоди.

Представник відповідача КП "Комунальник" Густинської селищної
ради - Баран Е.М. доводи апеляційної скарги заперечила і вказала, що наявність
вини підприємства, яке обслуговує ділянку дороги, на якій мала місце дана
дорожньо-транспортна пригода, вона не заперечує, згідна на визначений судом першої
інстанції розмір відшкодування матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_1, однак
вважає, що вимоги останнього, викладені в апеляційній скарзі ним не доведені і
до задоволення не підлягають.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу,
перевіривши за матеріалами справи приведені в скарзі доводи, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона
доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до
ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених законом.

3

Судом першої інстанції встановлено, що 23.08.2006 року о 23 год. 35 хв. ОСОБА_1,
керуючи належним йому на праві власності автомобілем ВАЗ-21063, 1990 року випуску,
д/н НОМЕР_1, в смт.
Гусятин на перехресті вулиць: Незалежності, Шевченка, Лепкого, Тернопільської,
здійснив наїзд заднім лівим колесом автомобіля на відкритий колодязь
комунікаційного вузла, в результаті чого автомобіль отримав механічні
пошкодження ходової частини та деформацію заднього лівого крила.

Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини комунального
підприємства "Комунальник" Густинської селищної ради, яке
обслуговуючи вказану територіальну автомобільну дорогу загального користування
місцевого значення, своєчасно не виявило перешкоди дорожньому руху та не
забезпечило їх усунення.

Тому, судом першої інстанції вірно зроблено висновок про те, що
бездіяльністю КП "Комунальник" Густинської селищної ради ОСОБА_1
поніс витрати для відновлення пошкодженого автомобіля на суму 1728 грн.

Вказані
обставини сторонами не заперечуються.

Відповідно до ст. 303
ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апелянт, посилаючись на реально не одержані ним за звичайних обставин
доходи - заробіток
від здійснення транспортного обслуговування населення легковим автомобілем
(таксі), в період проведення ремонту пошкодженого автомобіля: з 24.08.2006 року по 12.09.2006 року, що складає
3515 грн.
(виходячи з обсягу його виручки, як платника єдиного податку за перший та
другий квартал 2006 року),
просив стягнути зазначені збитки у вигляді упущеної вигоди з КП
"Комунальник".

Судом першої інстанції вірно відмовлено у стягненні таких
збитків, оскільки позивач, який надає автомобілем послуги таксі, не довів,
відповідно до вимог ст. 60
ЦПК України, що він, як перевізник, в період проведення ремонту
пошкодженого автомобіля ВАЗ-21063, 1990
року випуску, д/н НОМЕР_1, не
здійснював експлуатацію іншого транспортного засобу і пошкоджений автомобіль
був єдиним джерелом його доходів.

Крім того, ОСОБА_1, як підприємець, не мав постійного
заробітку і не довів, що саме такі доходи він міг би реально одержати за
звичайних умов в період проведення ремонту автомобіля.

Також позивач не довів необхідності проведення ремонту
автомобіля приватною особою у зазначені строки і відповідність таких строків
дійсному терміну проведення такого ремонту спеціалізованим підприємством.

Що стосується
розміру моральних страждань, визначеного судом першої інстанції, то її
компенсація визначена в межах пред'явлених вимог і з врахуванням ступеня
моральних страждань.

4

Таким
чином, колегія суддів вважає, що рішення
суду постановлено з додержанням вимог матеріального та
процесуального права і не вбачає підстав для його скасування з
мотивів викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313,
314 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області,
-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Гусятинського районного суду від 22.11.2006 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з того дня може бути оскаржена
протягом двох місяців в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України.