У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

14 червня 2007 року                                                                                    м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Левченка Є.Ф.,
Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства “Квазар”, третя особа - управління
Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва, про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, за касаційною скаргою відкритого акціонерного товариства
“Квазар” на рішення Подільського районного суду м. Києва від    30 січня 2007 року та ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 23 березня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1
звернулася в суд із позовом до відкритого акціонерного товариства “Квазар”
(далі - ВАТ “Квазар”) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Зазначала, що з 9 жовтня 1975 року
по 23 квітня 1992 року працювала у відповідача на посаді оператора дифузійних
процесів.

Відповідно до Списку № 2 Постанови
КМ України від 11 березня 1994 року № 162 та Списку № 3 Постанови КМ України
від 16 січня 2003 року             № 36
її професія дає право громадянам на отримання пільгової пенсії.

Посилаючись на те, що відповідач
заперечував її право на пільгову пенсію і лише 16 листопада 2004 року видав їй
необхідну довідку для звернення до управління пенсійного фонду про призначення
їй пільгової пенсії та, що з вини відповідача вона неотримувала пенсію за віком
на пільгових умовах за період з 24 квітня 2003 року по 21 березня 2005 року,
просила стягнути з ВАТ “Квазар” на її користь 8 441 грн. 08 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн. на відшкодування моральної
шкоди.

Рішенням Подільського районного
суду м. Києва від 30 січня 2007 року, залишеним без
зміни ухвалою апеляційного суду м. Києва від                      23 березня 2007 року,
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: стягнуто з ВАТ “Квазар” на її
користь 6 892 грн. 92 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 500 грн. на
відшкодування моральної шкоди,
98 грн. 92 коп. судових витрат.

У касаційній скарзі ВАТ “Квазар”
просить скасувати ухвалені у справі судові рішення в частині стягнення на
користь ОСОБА_1 моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу відкритого
акціонерного товариства “Квазар” відхилити.

Рішення Подільського районного суду
м. Києва від 30 січня 2007 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23
березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Є.Ф. Левченко   Ю.Л. Сенін