Справа № 1125                                                              Головуючий
у 1 інстанції ЛарінаН.О.
Категорія 21                                                                    Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

8 лютого 2007
року       Апеляційний суд Донецької
області у складі:

головуючого судді Круглікової К.С. суддів Лук'янової СВ., Прокопчук Л.М.

при секретарі
Личкатій В.В.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду міста
Донецька від 13 липня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників позивача і
відповідача, третьої особи, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної
скарги, апеляційний    суд

встановив:

В апеляційній
скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення Кіровського районного
суду міста Донецька від 13 липня 2006 року в частині стягнення на користь
позивача 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди через порушення судом вимог
ст.ст. 212-215 ЦПК України. Задовольняючи позов в частині моральної шкоди, суд
не вказав в рішенні чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних і
фізичних страждань або втрат немайнового характеру; з чого позивач виходив при
визначенні розміру моральної шкоди, а також інші обставини, що мають значення
для вирішення спору. Суд не врахував, що
він приймав активну участь в лікуванні позивача і придбав для нього
ліки. Враховуючи розмір суми, стягнутої у відшкодування позивачу матеріальної
шкоди (597,77 грн.), його участь у лікуванні позивача, розмір суми, стягнутої у
відшкодування моральної шкоди, є явно завищеним і несправедливим. Суд також не
врахував, що тілесні ушкодження позивачу спричинені у стані крайньої
необхідності: ухилення водія від наїзду на пішоходів (мати і її дитину), які у
невстановленому місці перебігали проїжджу частину шосе (а.с.154-155).

В судовому
засіданні апеляційного суду представник відповідача повністю підтримав доводи
апеляційної скарги; представник позивача і третя особа не визнали апеляційну
скаргу і просили залишити без зміни рішення суду першої інстанції.

Рішенням
Кіровського районного суду міста Донецька від 13 липня 2006 року частково
задоволено вказаний позов і з відповідача на користь позивача стягнуто у
відшкодування матеріальної шкоди 597 грн. 77 коп., моральної - 5000 грн.; на
користь держави з відповідача стягнуто державне мито в сумі 59 грн.50 коп. і
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30
грн.  Цим рішенням встановлено, що 16 січня
2004 року о 16 год. 30 хв.
третя особа ОСОБА_3 керував
автомобілем ГАЗ 32213 СПГ держномер НОМЕР_1; запобігаючи наїзду на пішоходів, ОСОБА_3 наїхав на
дерево, у зв'язку з чим позивач, який знаходився у салоні автомобіля, отримав
тілесні ушкодження середньої тяжкості. 16 січня 2004 року позивачу зроблена
операція з приводу перелому лівої ключиці. Вказаний автомобіль на праві
приватної власності належить відповідачу, з яким третя особа перебувала у
трудових відносинах. Розмір матеріальної шкоди: 597 грн. 77 коп. відповідачем
не оспорюється. Ушкодженням здоров"я позивачу спричинена і моральна шкода,
у відшкодування якої належить стягнути 5000 грн., враховуючи термін страждань
позивача (а.с.145).

Апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню через наступне.

Відповідно
вимогам ст..З08 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи справу,
суд першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно перевірив доводи і
заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильно правову оцінку
і дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача у
відшкодування моральної шкоди п'яти тисяч гривен.

Згідно ст..23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я. Розмір
грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення
здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а
також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна
шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню,
та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно п.2 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна
шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її
завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або
смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода
позивачу спричинена внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, власником якого
є відповідач ОСОБА_2 (шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності,
інше речове право, тощо) володіє транспортним засобом (ст.. 1187 ЦК).

При визначенні
суми у відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував строк,
протягом якого позивач відчував страждання у зв'язку з пошкодженням
здоров"я внаслідок ДТП,
яка мала місце 16 січня 2004 року. Цей висновок суду підтверджується
висновком судово-медичної експертизи (а.с.41-42, 104-105 кримінальної справи
№85-15/2005), висновками травматолога (а.с.26-28). Внаслідок ДТП позивач отримав
тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого перелому лівої
ключиці зі зміщенням уламків; 16 січня 2004 року була проведена операція; 30
січня 2004 року - зняті шви; 5 лютого 2004 року позивач виписаний на
амбулаторне лікування з наступним контролем; іммобілізація перелому ключиці на
косиночній пов'язці протягом до двох місяців; позивачу рекомендоване дозоване
навантаження на ліву руку, оперативне лікування по видаленню металоконструкції
в області лівої ключиці у строк 12-18 місяців після травми. Всі ці обставини, а
також принципи розумності, виваженості і справедливості дозволили   суду визначити у відшкодування позивачу
моральної шкоди п'ять тисяч гривень. Тому апеляційний суд не знаходить підстав
для зміни суми, стягнутої судом з відповідача на користь позивача у
відшкодування моральної шкоди.

Згідно ст..303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального законодавства, що
призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене у сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції -
залишенню без зміни.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.І п.1, 308, 313, 315, 317 ЦПК
України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Кіровського районного суду міста Донецька від 13 липня 2006 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подання скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня проголошення.