Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

07      серпня
2007 р.

Суворовський
районний суд міста Одеси в складі:

головуючого    судді                   -           Кисельова В.К.

при секретарі                       -                  Голованець Н.Б.

за участю
представника позивача - ОСОБА_5

відповідачів - ОСОБА_3,  ОСОБА_4.,  третьої
особи - ОСОБА_5

адвоката -
ОСОБА_6

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_2до ОСОБА_3
ОСОБА_4

про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась в інтересах ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 ОСОБА_4 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги,  обґрунтовані тим,  що вироком Суворовського районного суду м.  Одеси від 19 травня 2006 року син
відповідачів ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження був засуджений по  ст. 122 ч. 1 КК України до одного року
позбавлення волі. В силу  ст. 104 КК
України він звільнений від відбуття покарання терміном на один рік.

ОСОБА_8
був визнаний винним у тім,  що він,  будучи неповнолітнім,  09 червня 2005 року в дворі будинку АДРЕСА_1
навмисно завдав удару в обличчя синові позивачки ОСОБА_2,  заподіявши йому середньої тяжкості тілесні
ушкодження у виді закритого перелому нижньої щелепи. Через отримані тілесні
ушкодження ОСОБА_2 був госпіталізований в Одеський інститут стоматології,  де знаходився на лікуванні з 10.06.05р. по
06.07.2005 року. ОСОБА_2 по теперішній час продовжує амбулаторне лікування.
Витрати на придбання медикаментів,  оплату
лікувальних процедур склали - 1 837 грн. 86 коп.

Крім
того,  у цей період син мав потребу в
додатковому харчуванні,  і позивачка
змушена була придбати для цього додаткові продукти харчування. Сума витрат на
придбання продуктів харчування склала - 1 733 грн. 98 коп.3агальна сума
заподіяної шкоди складає - 3 571 грн. 84 коп.

Позивачка
також вважає,  що її сину була заподіяна
істотна моральна шкода,  що виражається в
тім,  що він переніс нервовий стрес,  був підданий психічним і фізичним
стражданням,  був порушений його
звичайний спосіб життя,  зірваний
навчальний процес у школі і здача іспитів Моральну шкоду позивачка оцінює у
розмірі 20 000 грн.

8        зв'язку з тим,  що неповнолітній ОСОБА_9 самостійного
заробітку і

особистого майна для відшкодування шкоди не має,  позивачка вважає,  що його батьки,

відповідно до  ст.  1179 ЦК України повинні відшкодувати
заподіяну шкоду.

На
підставі викладеного,  позивачка просить
стягнути з батьків ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 3571 гривню 84
копійки,  а також моральну шкоду у
розмірі 20000 гривень.

Під час
розгляду справи представник позивачки збільшив позовні вимоги та просив
стягнути також витрати на юридичну допомогу,
яки склали суму у розмірі 4700 гривень. (а.с.  47-48).

В судовому засіданні
представник позивачки підтримав позовні вимоги та пояснив,  що діями неповнолітнього ОСОБА_5 спричинені
позивачці матеріальна та моральна шкода. Лікування сина від позивачки вимагало
багато зусиль,  а також значних
матеріальних витрат. Позивачка була вимушена купувати ліки,  а також додаткове харчування для свого сина.
Вищевказані обставини привели до моральних страждань,  зміни звичайного способу життя,  зриву особистих планів. Неповнолітній
ОСОБА_9. не має самостійного заробітку,
а також майна,  тому за його
думкою саме батьки повинні відповідати за спричинену шкоду.

Відповідачі
позовні вимоги не визнали та пояснили,
що вони добре виховували сина,
приділяли достатньо уваги його навчанню,
а також вимагали від нього доброзичливого поводження з людьми. Крім
того,  вони строго засудили вчинок сина.
Винними у діях сина себе не вважають,
оскільки вчинок сина для них став несподіваним.

Третя
особа,  яке на заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору на стороні відповідачів - ОСОБА_9. пояснив,  що він заподіяв бійку з ОСОБА_2 за особистих
мотивів. Він також пояснив,  що його
батьки до вищевказаної події не мають жодного відношення,  вони його добре виховували та він сам бажає
відповідати за свої дії.

Вивчивши
матеріали справи,  заслухавши пояснення
сторін,  суд вважає,  що позов не підлягає задоволенню на підставі
фактів,  встановлених в судовому засіданні.

Так,  судом встановлено,  щоОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження вироком Суворовського районного суду м.  Одеси від 19.05.2006р. був засуджений по  ст. 122 ч. 1 КК України до одного року
позбавлення волі. В силу  ст. 104 КК
України він звільнений від відбуття покарання терміном на один рік.

ОСОБА_8
був визнаний винним у тім,  що він,  будучи неповнолітнім,  09 червня 2005 року в дворі будинку АДРЕСА_1
навмисне завдав удару в обличчя синові позивачки ОСОБА_2,  заподіявши йому середньої тяжкості тілесні
ушкодження у виді закритого перелому нижньої щелепи.

ОСОБА_2
проходив лікування в Одеському інституті стоматології 10.06.05р. по 06.07.2005
року. В судовому засіданні встановлений факт,
що дійсно позивачкою були витрачені кошти на лікування та додаткове
харчування сина.

Відповідно
до  ст.
22,  23 ЦК України,  умови відшкодування матеріальної та моральної
шкоди є наявність вини відповідачів.

Статтею
1166 ЦК України
встановлено,  що майнова шкода,  завдана неправомірними рішеннями,  діями чи бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи,  а
також шкода,  завдана майну фізичної або
юридичної особи,  відшкодовується в
повному обсязі особою,  яка її завдала.
Особа,  яка завдала шкоди,  звільняється від її відшкодування,  якщо вона доведе,  що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно  ст.
1167 ЦК України,  моральна шкода,  завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями,  діями чи
бездіяльністю,  відшкодовується
особою,  яка її завдала,  за наявності її вини,  крім випадків,  встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею
1179 ЦК України
встановлено,  що неповнолітня особа (у
віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду
самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна,  достатнього для відшкодування завданої нею
шкоди,  ця шкода відшкодовується в
частці,  якої не вистачає,  або в повному обсязі її батьками
(усиновлювачами) або піклувальником,
якщо вони не доведуть,  що шкоди
було завдано не з  їхньої  вини.

Суд вважає,  що шкоду позивачці було заподіяно не з вини
відповідачів,  оскільки осуджений
ОСОБА_9. вчинив злочин з особистих мотивів,
пов'язаних з його відношеннями з ОСОБА_2. При цьому батьки ОСОБА_5 не мають до цього злочину ні якого
відношення,  оскільки ні матеріалами
справи,  а також іншими доказами їх
вина,  або інша причетність до злочину не
встановлена.

Крім того,  на день ухвалення рішення
ОСОБА_9. досягнув повноліття і повинен нести самостійно відповідальність за
заподіяну шкоду.

Таким
чином,  позовна заява не підлягає
задоволенню,  а відповідно не підлягають
задоволенню позовні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу.

На
підставі викладеного,   ст.  22,
23,  1166,  1167,
1179 ЦК України,   ст.
ст.  10,  11,
76,  209,  212-215,
ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

У
задоволенні позову ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_2до ОСОБА_3ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення
суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд
м.  Одеси шляхом подачі в 10-ти денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження рішення суду і
поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги,  або в порядку п. 4  ст.
295 ЦПК України.