Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 січня 2007 року                     Луцький міськрайонний суд      Волинської області

у складі: головуючого - судді                        Веремчук Л.М.,

при секретарі                                                     Ілюшик Н.О.,

з участю представників позивача                        Шийко Н.М., Шевчук Г.О.,

представників відповідача                                  ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника третьої особи                                Хомицької А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом
Акціонерного комерційного банку "Мрія" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5про визнання договору купівлі-продажу квартири
недійсним,

встановив:

Позивач АКБ "Мрія" звернувся з позовом
до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі-продажу квартири недійсним. Позов мотивує тим, що 14.06.02 року банк уклав кредитний договір з ТзОВ
"Мірра" яким встановлено граничний термін сплати боргу та відсотків
за користування позикою-01.10.03 року. Формою забезпечення кредиту є договори поруки від 14.06.02 року між банком і відповідачкою ОСОБА_1 та третьою особою
ОСОБА_6 які як поручителі на добровільних засадах
взяли на себе відповідальність перед банком за вказаним кредитним договором. Строк зобов'язання настав 01.10.2003 року. Поручителі взятих на
себе зобов'язань не виконали, в зв'язку з чим банк 03.10.2003 року звернувся в суд з позовом
до них та в забезпечення позову просив накласти арешт на їх майно. Судом 03.10.2004 року було винесено ухвалу про накладення
арешту, в тому числі і на квартиру відповідача ОСОБА_1 В ході виконання даної
ухвали стало відомо, що 01.10.2003 року приватним
нотаріусом ОСОБА_5 посвідчено договір купівлі-продажу спірної квартири між відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як між продавцем і
покупцем. Зазначений договір купівлі-продажу
вважає недійсним. Просить визнати недійсним договір купівлі-продажу АДРЕСА_1 в м.Луцьку, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 01.10.2003
року та вилучити у ОСОБА_2 вказаний
договір, реєстраційні документи БТІ, інші документи на квартиру,
саму квартиру та ключі для передачі їх банку.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 16 вересня 2004 року ОСОБА_6 виключений з участі в даній справі, як відповідач та притягнутий до участі
в справі, як третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору.

Представники
позивача АКБ "Мрія"
Шийко Н.М., Шевчук Г.О. в судовому засіданні
підтримали вимоги позову, просили визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 01 жовтня 2003 року, укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 як такий, що укладений шляхом обману
зі сторони продавця. Просили суд застосувати

2

відповідальність,
передбачену за вчинення таких дій, а саме повернути сторони договору в попереднє
становище з підстав, зазначених в заяві.

Відповідачі
ОСОБА_1, ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6
в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про
час і місце розгляду справи, від них не надійшло повідомлення про причини
неявки. Суд вважає за можливе розглядати справу без їх участі.

Представники
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 і ОСОБА_3 позов не визнали, суду пояснили, що
ОСОБА_2 є добросовісним набувачем, оскільки нічого не знав про те, що ОСОБА_1
має борги перед банком. Просили у задоволенні позову відмовити.

Представник
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача КС "Західінком"
Хомицька А.А. просила у позові відмовити, оскільки право АКБ "Мрія"
на спірну квартиру не виникало, а тому позовні вимоги є безпідставними.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що
позов безпідставний тому у задоволенні позову слід відмовити.

В судовому
засіданні встановлено, що 14
червня 2002 року між
позивачем і ТзОВ "Мірра" було укладено кредитний договір НОМЕР_1 і суму кредиту
позичальник ТзОВ "Мірра" зобов'язувався сплатити у граничний термін
до 01.10.2003 року
(а.с.13-14).

14 червня 2002 року між
позивачем, як кредитором, ТзОВ "Мірра", як позичальником і
відповідачкою ОСОБА_1, як поручителем, було укладено договір поруки № НОМЕР_2 згідно якого
поручитель зобов'язалась відповідати за виконання зобов'язань позичальника в
повному обсязі згідно кредитного договору №
НОМЕР_1 від 14.06.02
(а.с. 12).

В зв'язку з
неповерненням кредиту АКБ
"Мрія" 03.10.2003
року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу. Ухвалою
Луцького міського суду від

03.10.2003 року було накладено
арешт на майно відповідачки ОСОБА_1 в тому числі на

належну їй
АДРЕСА_1. ОСОБА_1 раніше, а саме 01.10.2003 року

здійснила
відчуження цієї квартири ОСОБА_2, що стверджується договором купівлі-

продажу (а.с.
37).

Кредит погашений не був, що стверджується рішенням
Луцького міського суду від

13.02.2004 року про
примусове стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_6
взятих в кредит

ТзОВ
"Мірра" коштів. Вказане рішення набрало законної сили.

Право АКБ
"Мрія", як кредитора, покласти на підставі ч.І ст. 192 ЦК УРСР 1963
року відповідальність за невиконання зобов'язання боржником ТзОВ
"Мірра" на ОСОБА_1, як на поручителя, було захищено рішенням Луцького
міського суду від 13.03.2004 року про стягнення на його користь солідарно з
ОСОБА_1 і ОСОБА_6 боргу за кредитним договором в сумі 218915,34 грн. (а.с. 138-140).

Твердження
позивача про наявність у АКБ
"Мрія" права на належну ОСОБА_1 спірну квартиру не грунтується на
матеріалах справи і суперечить умовам договору поруки.

Відповідно до
ст.229 ЦК УРСР 1963 року при
укладенні договору продавець зобов'язаний попередити покупця про всі права
третіх осіб на продавану річ (
право наймача, право застави, довічного користування тощо). Невиконання
цього правила дає покупцеві право вимагати зменшення ціни або розірвання
договору і відшкодування збитків.

Як вбачається із
матеріалів справи, спірна квартира на час продажу 01.10.2003 під заставою не
перебувала, що стверджується довідкою Другої Луцької державної нотаріальної
контори (а.с.43) і була відчужена ОСОБА_1 01.10.2003 року, тобто до накладення
на неї арешту ухвалою суду від 03.10.2003 року. Відповідальність сторін за
невиконання зобов'язань за кредитним договором була визначена розділом 3 укладеного
сторонами договору поруки 14.06.2002
року.

З

Згідно умов
цього договору ОСОБА_1 взяла на себе відповідальність сплатити всю '.„ заборгованість за кредитним договором, а також пеню за
кожен день прострочення. Таким чином, обмеження на відчуження
належного ОСОБА_1 майна договором поруки не обумовлювалось.

Суд не приймає твердження позивача, що при укладенні спірного договору відповідачка ОСОБА_1, як поручитель по кредитному
договору, не зверталась до АКБ "Мрія" за дозволом на
продаж квартири, чим порушила взяті на себе зобов'язання та не попередила покупця - відповідача ОСОБА_2 про існуючі
права третіх осіб на предмет договору, оскільки на день
продажу спірна квартира під заставою не перебувала, тому немає правових підстав для визнання договору купівлі-продажу спірної
квартири недійсним.

У позові АКБ "Мрія" до ОСОБА_1,
ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири
недійсним, слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 10,11,58,60,88,
209,212,213,214,215,218 ЦПК    ст.ст. 48,57, 128, 224,229 ЦК України (в
редакції 1963 року),
суд,

вирішив:

В позові Акціонерного комерційного банку "Мрія" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 01.10.2003 року АДРЕСА_1 в місті Луцьку укладеного між ОСОБА_1та
ОСОБА_2- відмовити за безпідставністю

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з наступного дня після
отримання повного змісту рішення та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про ,
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду            Л.М.Веремчук