У Х В А Л А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема
А.Г., розглянувши                      20
квітня 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Староміського районного
суду м. Вінниці від 11 грудня 2006 року й Апеляційного суду Вінницької області
від 14 лютого  2007 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Вінницької міської ради про визнання
незаконними  рішень, недійсними договору
оренди землі, державного акта про право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

Рiшенням Староміського районного
суду м. Вінниці від 20 грудня 2005 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Вінницької області від 21 лютого 2006 року, позов задоволено.

Ухвалою
Староміського районного суду м. Вінниці від 11 грудня 2006 року, залишеною без
змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 14 лютого  2007 року,
в задоволенні заяви ОСОБА_1. про перегляд зазначеного рішення суду
першої інстанції в зв'язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

У
обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1. посилається на невідповідність
висновків судів обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального
права, порушення норм процесуального права та ставить питання про скасування
зазначених судових ухвал і передачу справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про
перегляд судового рішення в зв'язку з нововиявленими обставинами, суд першої
інстанції та апеляційний суд, погоджуючись з ним, застосували вимоги п. 1 ч. 2
ст. 361 ЦПК України і виходили з того, що ОСОБА_1. не надано достатніх доказів
і не зазначено істотних обставин, які не були і не могли бути їй відомі при
ухваленні рішення від 20 грудня 2005 року, і які є підставами для перегляду
судових рішень в зв'язку з нововиявленими обставинами, встановленими ЦПК
України; указані заявницею обставини стосовно неможливості надання нею доказів
у зв'язку з неповідомленням її представником про хід судового розгляду, ненадання
позивачем державного акта про право власності на землю і відповідного рішення,
не проведення замірів земельної ділянки не можна визнати нововиявленими  обставинами, передбаченими ЦПК України, вони
були відомі сторонам (представникам сторін) і досліджувалися судом при розгляді
справи.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК
України    суд касаційної інстанції
не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст
оскаржуваних ухвал не дають підстав для висновку про те, що судами допущено
порушення або неправильне застосування норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5 ч. 3
ст. 328   ЦПК України, у разі якщо
касаційна скарга є необгрунтованою і викладені
в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження
в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Вінницької міської ради про визнання
незаконними  рішень, недійсними договору
оренди землі, державного акта про право власності на земельну ділянку за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Староміського районного суду м. Вінниці
від 11 грудня 2006 року й Апеляційного суду Вінницької області від 14
лютого  2007 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                      А.Г. Ярема