РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

Справа № 2-3347-2006

24 січня 2007 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у
складі: головуючого судді -
Р.В. Кузнецова, при секретарі -
О.В. Оганянц,

за участю адвокатів -
ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Слов'янська, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення
заборгованості та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, про
стягнення заборгованості та моральної
шкоди, посилаючись на те, що 30.03.2006 року вона передала відповідачці
у борг 5700 грн., у
зв'язку з чим, відповідачка видала їй розписку, у якій зобов'язалася повернути
вказану суму 1.07.2006 року.
Але до даного часу відповідачка не передала вказану суму грошових коштів, у
зв'язку з чим вона звернулась до суду. Вважає, що діями відповідачки їй завдана
моральна шкода, яка виразилась у наступному : вона постійно іспитує моральні переживання у зв'язку з
порушенням відповідачем своїх договірних зобов'язань, вона не може розпоряджатись
та користуватись своїми грошовими коштами,
так як вони знаходяться у відповідача; в результаті дій відповідача у неї
був порушений звичайний уклад життя, так як вона була змушена неодноразово
зустрічатись з відповідачкою, ходити до юридичної консультації, у разі чого
вона не могла реалізувати свої щоденні звички; також вона не може в повному
обсязі займатись підприємницькою діяльністю, так як у неї на протязі тривалого
періоду відсутні грошові кошти, які знаходяться у відповідачки. Тривалість страждань
та підвищена чутливість розвивають у неї емоційне перенавантаження. В
результаті чого вона знаходиться у депресивному стані, порушений сон,
проявляється значне порушення душевного стану. Тому, просить суд, стягнути з
відповідачки суму боргу за розпискою у розмірі 5700 грн., моральну шкоду у розмірі 1600 грн. та судові
витрати пов'язані з оплатою державного мита та витрат на інформаційно-технічний
розгляд справи в сумі 98
гривень.

В судовому
засіданні позивачка підтримала свої раніше заявлені позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на обставини вказані в позові. Також суду пояснила, що
відповідачку знає давно. Вона являється ІНФОРМАЦІЯ_1 магазину ІНФОРМАЦІЯ_2,
який розташований по АДРЕСА_3. Відповідачка працювала в даному магазині продавцем. Відповідачка попросила у неї
у борг суму грошей в розмірі 5700 грн. 30.03.2006 року в магазині ІНФОРМАЦІЯ_2 вона передала відповідачці 5700 грн. у
присутності другого продавця ОСОБА_3, та відповідачкою була написана розписка.
Умови розписки були обговорені на місті.
Після чого відповідачка добровільно написала розписку. У квітні місяці
відповідачка звільнилась. При звільненні була розмова з приводу повернення
грошей, на що відповідачка сказала: «Звертайтесь до суду». Погроз в адресу
ОСОБА_2 при складанні розписки не було. Відносини між ними були нормальними. У
розписці ОСОБА_3 розписувалась добровільно, поруч нікого не було.

Відповідачка
позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що у борг грошей не отримувала,
дійсно 30.03.2006 року о 22 годині у
підсобному приміщенні магазина ІНФОРМАЦІЯ_2 складала розписку під погрозою
позивачки. Позивачка погрожувала та вимагала написати розписку. Казала, якщо
вона не віддасть гроші, то їх будуть вибивати інші люди. По даному факту вона
зверталась до міліції, але їй було відмовлено. Також

2

суду пояснила, відносини між
нею та позивачкою були нормальні. Позивачка приїхала до неї зі своїм
чоловіком у кінці червня, вона вимагала повернути гроші, але вона відповіла, що
гроші не брала. Розписку вона писала власноручно під погрозами. ОСОБА_3 після
того, як розписалась у розписці, сказала, що розписалась у розписці, так як
боялась, що її звільнять з роботи.

Свідок, ОСОБА_3, суду пояснила, що
ОСОБА_1 знає з того часу, як прийшла працювати у магазин. З ОСОБА_2
відпрацювала одну зміну. ОСОБА_2 просила у ОСОБА_1гроші. Вона була присутня при
передачі грошей, а також вона підписувала розписку. Також суду пояснила, що
коли вона читала розписку, в розписці був підпис ОСОБА_2. Вона не пам'ятає
перераховувала ОСОБА_2 гроші, чи ні. У них в магазині недостач не було. Після
того, як вони відробляли зміну, вони отримували зарплату. ОСОБА_2 отримувала
таку ж зарплату.

Свідок, ОСОБА_4,
суду пояснив, що його дружина ОСОБА_1, казала йому, що один з продавців просив
зайняти гроші. Він їй сказав, що треба взяти розписку. Гроші його дружина
займала ОСОБА_2 в розмірі 5700
грн. Також суду пояснив, що йому дружина сказала, що віддала гроші, а взяла
розписку.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що вимоги ОСОБА_1. підлягають задоволенню в повному
обсязі, з наступних підстав :

Так в судовому
засіданні було з достовірністю встановлено, що 30.03.2006 року позивачка ОСОБА_1 передала ОСОБА_2  в борг 5700
грн. - даний
факт підтверджується розпискою наданою ОСОБА_2 ОСОБА_1 (а.с. 5) та поясненнями
свідка ОСОБА_3 . З розписки видно, що дану суму грошей ОСОБА_2 зобов'язалась
повернути ОСОБА_1 до 1 липня 2006 року, але
ОСОБА_2  не виконала своє зобов'язання.

Згідно ст. 1047 ч. 2 ЦК України на
підтвердження позики та її умов може бути представлена розписка позичальника,
яка посвідчує передання йому позивкодавцем визначеної грошової суми.

ОСОБА_2  написала розписку, в якій вказала, що 30.30.2006 року взяла у
борг у ОСОБА_1 5700 гривень,
та зобов'язалась віддати їх 1.07.2006
року.

Згідно ст. 1049 ч. 1 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій
самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Так як
ОСОБА_2  борг не повернула, з неї
необхідно стягнути на користь позивачки грошові кошти, в сумі 5700 грн.

Доводи ОСОБА_2
І.І. стосовно складення розписки під погрозами розправи суд не бере до уваги,
так як вони не знайшли підтвердження в судовому засіданні, та сама ОСОБА_2  на надала суду доказів, які б свідчили про
це, крім того у справі є постанова про відмову у порушенні кримінальної справи
стосовно ОСОБА_1 за заявою ОСОБА_2  по
ст.ст. 129, 189 КК України. Тому суд не бере до уваги доводи ОСОБА_2 І.І. та
розцінює їх як можливість уникнути відповідальності.

Згідно ст. 1167 ч.
1 моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала.

Таким чином, з відповідачки на користь позивачки слід стягнути моральну
шкоду в сумі 1600
грн., так як позивачка ОСОБА_1 іспитувала моральні переживання у зв'язку з
порушенням ОСОБА_2 умов зобов'язань розписки, вона не могла розпоряджатись та
користуватись своїми грошовими коштами, так як вони знаходяться у відповідача;
в результаті дій відповідача у неї був порушений звичайний уклад життя, так як
вона була змушена неодноразово зустрічатись з відповідачем, ходити до юридичної
консультації, у разі чого вона не могла реалізувати свої щоденні звички.

з

Крім того, з
відповідачки на користь позивачки слід стягнути судові витрати пов'язані з оплатою
державного мита та витрат на інформаційно-технічний розгляд справи в сумі 98 грн., так як
дані витрати позивачка понесла з вини відповідачки.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 1047,
1049, 1167 ЦК України, ст.ст. 10,
131, 169, 213, 215, 221 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_2, проживаючої АДРЕСА_1,
на користь ОСОБА_1, проживаючої АДРЕСА_2, борг у сумі 5700
(п'ять тисяч сімсот) гривень.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 98 (дев'яносто вісім) гривень.

На підставі ст. 221 ЦПК України,
якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, а також державному виконавцю, який виконує
рішення, вони мають право звернутися до суду с заявою про
роз'яснення рішення суду протягом десяти днів, якщо воно не виконане або не
закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового
виконання.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський
міськрайонний суд Донецької області. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
до Апеляційного суду Донецької області, через Слов'янський міськрайонний суд.

З оригіналом
згідно.

Рішення не набрало законної чинності.

Суддя Слов'янського міськрайонного суду

Р.В. Кузнецов