Справа № 2-3846 2006 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

/заочне/

25.01.2007 року        Солом"янський районний суд м.
Києва

в складі: головуючого - судді     Усатової І.А.

при секретарі:                           Жлукто І.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:
Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за
розпискою, мотивуючи тим, що    04.07.2003 року ОСОБА_2
отримав у позику від неї 10660
грн., про що надав розписку, в якій зобов'язується повернути борг до 31.08.2003 року. Однак
відповідач до теперішнього часу борг не повернув.

На підставі викладеного просить стягнути з відповідача на її користь борг в
сумі 10660 грн. та
судові витрати.

Відповідач у судове засідання не зв"явився, про
розгляд справи повідомлявся належним чином за

останнім відомим місцем проживання та через оголошення в
пресі, про причини неявки не повідомив. Суд

відповідно до ст. 169
ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у
справі

матеріалів у його
відсутність, оскільки неявка відповідача      не
перешкоджає постановлению
заочного

рішення.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи приходить
до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Згідно ст..526
ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а
при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог,   що звичайно
ставляться.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти
або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві такуж суму грошових коштів(суму позики або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як вбачається з ч.2 ст. 1047
ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може
бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості
речей.

Відповідно до ст. 1049
ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у
строк та в порядку, що встановлені договором.

У судовому засіданні встановлено, що 04.07.2003
року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до умов якого
ОСОБА_2 отримав у борг від ОСОБА_1 10660
грн. та зобов"язався повернути кошти до 31.08.2003 року.

На підтвердження укладення договору
позики відповідачем була надана розписка (а.с. 12). Як вбачається з пояснень позивачки, відповідач   до теперішнього часу борг не повернув та
уникає зустрічі з нею.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про стягнення з
відповідача на користь позивача 10660
грн. суми боргу, 106,60
грн. - держмита
та 30 грн.
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього
10796,60 грн.

'Керуючись
ст.ст. 526,1046,1047,
1049 ЦК України, ст.ст. 57-58,30,60,208-209,212-215
ЦПК України, -

ВИРІШИВ: Позов задовольнити. Стягнути з      ОСОБА_2       на користь    ОСОБА_1
10660    грн. суми заборгованості,   106,60   грн. - держмита та 30
грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а
всього 10796,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження ,
яка подається в 10 денний
термін з дня проголошення рішення.

Рішення
може бути переглянуто судом, який його постановив,за письмовою заявою
відповідача,яка ма бути подана протягом 10
днів з дня отримання його копії.