У Х В А Л А

Іменем  України

11 квітня 2007 року                                                                   м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Григор'євої Л.І.,

суддів:

Балюка М.І.,

Берднік І.С.,

Барсукової В.М.,

Косенка В.Й., -

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
- ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної шкоди,  за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення     апеляційного   суду
Луганської    області   від 29 листопада 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суду із позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди.

Зазначав, що 3 липня 2005 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі -
ДТП) з участю автомобілів під керуванням сторін.

У результаті  винних   дій
відповідача,   який   керував
за дорученням автомобілем  ЗАЗ-968
М,     було    пошкоджено    належний
йому - ОСОБА_1 - автомобіль “Міцубісі - Ланцер”,  вартість відновлювального  ремонту якого складає 119 тис. грн.

Посилаючись на зазначені обставини, просив стягнути з відповідача суму
заподіяної шкоди.

Рішенням  Перевальського  районного
суду  Луганської   області
від 14 вересня 2006 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 112 902 грн. заподіяної шкоди та
зобов'язано останнього передати пошкоджений автомобіль “Міцубісі-Ланцер”
ОСОБА_2 після відшкодування ним шкоди.

Апеляційний суд Луганської області від 29 листопада 2006 року рішення суду
першої інстанції в частині передачі автомобіля ОСОБА_2 скасував і постановив
нове рішення, яким залишив автомобіль у власності позивача.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального й
матеріального права, просить про скасування постановленого цим судом рішення та
залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що в результаті ДТП, яка сталася 3 липня 2005 року
з  вини
відповідача,  який  керував
за  дорученням автомобілем ЗАЗ-968
М, було пошкоджено автомобіль “Міцубісі-Ланцер”, що належить позивачеві.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про стягнення на його  користь 112 902 грн. - дійсної залишкової
вартості автомобіля на момент його пошкодження діями відповідача, суд першої
інстанції виходив із висновку технічно-товарознавчої експертизи від 25 травня
2006 року та Методики оцінки транспортних засобів від 24 листопада 2003 року №
14215/2092, затвердженої Міністерством юстиції України та Фондом держмайна України,
відповідно до яких вартість відновлювального ремонту автомобіля - 119 441 грн.
69 коп. - значно перевищує його дійсну вартість - 112 902 грн.

Оскільки згідно зі ст. 1192 ЦК України відшкодування шкоди полягає у
покладенні залежно від обставин справи на відповідальну за шкоду особу
обов'язку відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості,
полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному
обсязі, у разі, якщо вартість виправлення пошкодженої речі перевищує вартість
речі такого ж роду, суд за змістом цієї норми може з урахуванням обставин
справи зобов'язати зазначену особу надати потерпілому річ такого самого роду
або повністю відшкодувати збитки, завдані фактичною втратою пошкодженої речі.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду  України від 27 березня 1992 року № 6 “Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди”
(з наступними змінами), постановляючи рішення про стягнення на користь
потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за
призначенням, але має певну цінність, суд одночасно вирішує питання про
передачу цього майна особі, відповідальній за шкоду після відшкодування збитків
потерпілому.

Виходячи з обставин справи та зазначених положень матеріального закону, суд
першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про покладення  на
відповідача   обов'язку  про
відшкодування  потерпілому 112 902
грн. - повної дійсної вартості пошкодженого автомобіля та передачі цього
автомобіля відповідачеві після відшкодування ним збитків потерпілому.

Безпідставно скасувавши в цій частині законне та обґрунтоване рішення суду
першої інстанції, апеляційний суд порушив норми процесуального закону - ст. ст.
308, 309 ЦПК України та неправильно застосував норму міжнародного договору
України - ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод - і ст. 48 Закону України “Про власність”, у зв'язку з
чим рішення апеляційного суду відповідно до ст. 339 ЦПК України підлягає
скасуванню із залишенням у силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Луганської області від 29 листопада 2006 року в
частині скасування рішення суду першої інстанції щодо зобов'язання передати
автомобіль “Міцубісі-Ланцер” НОМЕР_1 ОСОБА_2 після відшкодування ним збитків
ОСОБА_1 скасувати, залишити в силі рішення Перевальського районного суду
Луганської області від 14 вересня 2006 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     Л.І.
Григор'єва

Судді:                                                                 М.І.
Балюк

В.М.
Барсукова

І.С. Берднік

В.Й.
Косенко