Справа 22-Ц-226/2007 р. Категорія:
Головуючий 1-їінстанції: Буцький В.В.
Доповідач: Трішкова І.Ю.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
січня 2007 року
Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Хар­ківської
області в складі:

головуючого -
Коваленко І.П.,

суддів:              - Трішкової І.Ю. ,Бездітко В.М.,

при секретарі - Голіковій О.П., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рі­шення Ленінського районного суду м.
Харкова від 7 листопада
2006 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу по договору позики,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1. про стягнення боргу по догово­ру
позики, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1. відповідач взяв у нього позику у
розмірі 15000 доларів
США для ведення бізнесу на строк до ІНФОРМАЦІЯ_2.
про що був складений договір пози­ки і
розписка. Однак ОСОБА_1. борг не повернув, тому позивач просив стягнути борг у
сумі 75750 грн., що еквівалентно 15000 доларів США при перерахунку по курсу НБУ. Також позивач
просив стягнути 378,75 грн. в рахунок сплаченого держмита,
30
грн. сплачені витрати на інфор­маційне-технічне
забезпечення розгляду справи.

Позивач уточнив свої вимоги і просив крім вищезазначеного стягнути 0,01 % за час про­строчення грошового зобов'язання з ІНФОРМАЦІЯ_2 по ІНФОРМАЦІЯ_3. 2278,57 грн., 3% річних в роз­мірі 1874,03 грн., індекс інфляції, що складає 3864.30 грн., а також доплачене державне мито у розмірі 80,16 грн.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що
ОСОБА_1. брав гроші на спільний з позивачем бізнес.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 07.11.2006 р. позовні вимоги задово­лені. З ОСОБА_1.
стягнуто на користь ОСОБА_3  75750 грн. за
договором позики від ІНФОРМАЦІЯ_1., 2278,57 грн. за час прострочення, 1874,03 грн. - 3% річних, 3864,30 грн. - індекс інфляції, державне мито у розмірі 837,66 грн. витрати на інформаційне-технічне забезпечення у розмірі 30 грн., а всього 84634.56 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 просить рішення суду
ска­сувати і направити справу на новий розгляд,
посилаючись на те, що ОСОБА_1. брав гроші для ведення
сумісного бізнесу.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає   частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1. отримав від
ОСОБА_3 за договором позики гроші у сумі. 15000 доларів США. про що були складені
розписка ті договір позики. За договором позики ОСОБА_1. свої обов'язки не
виконав, проти чого сторони не за­перечували.

2

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доводи апеляційної скарги про те, що гроші за договором позики не повинні
були стягу­ватись судом, т.я. були отримані відповідачем для ведення спільного
бізнесу, не знайшли свого підтвердження ні в суді першої інстанції, ні в
апеляційній інстанції. Відповідач не надав доказів спільного
використання запозичених грошей.

При таких
обставинах суд правильно прийшов до висновку, що між сторонами був укла­дений договір позики і задовольнив вимоги
позивача щодо стягнення запозичених грошів в сумі 75750 грн. і в рахунок прострочення повернення грошів 2278.57 грн., тобто передбачену догово­ром пеню в
розмірі 0,01 % від суми
боргу, 1874,03 грн. - 3% річних.

В цій частині рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його
скасування чи зміни не має.

Але судова
колегія вважає, що в частині стягнення 3864,30
грн. - індексу
інфляції рішен­ня суду підлягає скасуванню, т.я. судом порушені норми
матеріального права, а в задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до
ст.625 ЦК України, на яку посилається суд, боржник, який прострочив ви­конання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
ура­хуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Як вбачається з
договору позики від ІНФОРМАЦІЯ_1.( а.с.8)
ОСОБА_3 передав ОСОБА_1. гроші в
розмірі 15000 доларів США. Звертаючись до суду,
позивач просив стягнути борг у сумі, еквівалентній позиченій сумі в гривнях, виходячи з
курсу долару США, встановленому НБУ на час розгляду справи.

Стягнення іноземної валюти з урахуванням індексу інфляції чинним
законодавством не передбачено, .тому стягнення індексу інфляції в розмірі 3864,30 грн. є необгрунтованим.

При таких обставинах загальна сума
стягнення складає 80770,26 грн.

Керуючись ст.ст.303,307,309,314,319 ЦПК України, судова колегія судової
палати з циві­льних справ ,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення
Ленінського районного суду м. Харкова від 07
листопада 2006 р .в
частині стяг­нення індексу інфляції в сумі 3864,30 грн. змінити, скасувавши в цій частині рішення суду і від­мовивши
в задоволенні позовних вимог про стягнення індексу інфляції. Всього вважати
стягну­тою з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму в розмірі 80770 грн. 26 коп.

В інший частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення судової колегії набирає чинності негайно, але може бути оскаржено
безпосеред­ньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з
дня проголошення рішення.