УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31   січня  2007  року  колегія  суддів
судової палати  в  цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:
Головуючого, судді   Берзіньш B.C.,

суддів   М'ясоєдової Т.М., Кузнєцової О.О., при секретарі
Дермоян Т.Ю. з участю: відповідача ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду Автономної
Республіки Крим від 27 жовтня 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2  до
ОСОБА_1 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом та державного
акту про право власності на землю недійсними,

ВСТАНОВИЛА:

5 червня 2006 року
ОСОБА_2  звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_1 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом та
державного акту про право власності на землю недійсними. Позовні вимоги
мотивовані тим, що він є сином ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року та
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Батьки залишили йому майно, яке
засвідчено у заповіті матері. Після їх смерті спадковим майном фактично
володіла його сестра - відповідачка
по справі. Рішенням Красногвардійського районного суду АР Крим від 22.02.2006 року йому було
надано додатковий строк для прийняття спадщини, але для цього йому необхідно
визнати отримане сестрою свідоцтво про право власності на спадщину, а також
державний акт про право власності на землю, видані на ім'я ОСОБА_1 недійсними.

Рішенням Красногвардійського районного суду АР Крим від 27 жовтня 2006 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в
якій ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням по справі
нового рішення. Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалене з
порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають дійсним
обставинам справи, вважає, що судом невірно застосована ст. 550 Цивільного
кодексу України (1963 року).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1,
дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги позивача,
судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно зі статтею 303
Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції.

Статтею 550
Цивільного кодексу України (1963
року), передбачено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу,
може бути продовжений   судом,   якщо
він   визнає   причини
пропуску   строку   поважними.

Справа №2 2ц-85 7/07                     Головуючий
суду першої інстанції     Сологуб Л.В.

Доповідач                                                                                                      М'ясоєдова
Т.М.

2

Спадщина
може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду
при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. У цих
випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до
держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з
належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від
реалізації решти належного йому майна.

У пункті 4 розділу Прикінцеві і перехідні положення нового Цивільного
кодексу України (2003 року) зазначено, що його положення застосовуються до
цивільних відносин та до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності цим Цивільним кодексом України, то його положення
застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати
після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України
застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із
спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Із матеріалів справи вбачається,„що згідно заповіту від ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3
заповідала своє майно ОСОБА_2 (а.с.5). ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла (а.с.
6). ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.12.2000
року та витягу зі спадкового реєстру прийняла 13.12.2000 року спадщину у
вигляді земельного паю розміром 4,03 га після смерті матері ОСОБА_3 (а.с. 18,
19). На ім'я ОСОБА_1 виданий державний акт на право приватної власності на
землю у якому вказані доля (пай) як ОСОБА_1, так і доля (пай) її померлої
матері (а.с. 32).

Рішенням Красногвардійського районного суду АР Крим від 22 лютого 2006 року ОСОБА_2
надано додатковий строк для прийняття спадщини (а.с. 7).

При
зверненні до суду ОСОБА_2 посилався на ст. 1301 ЦК України (2003
року). Проте під час розгляду справи суд першої інстанції правильно
застосував норми ЦК України (1963 року), оскільки спадкодавці - батьки сторін
-померли до 1 січня 2004 року і відповідачка прийняла спадщину як спадкоємець
за законом у порядку встановленому ЦК України (1963 року).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2,
місцевий суд виходив з того, що спадщина відкрилася і була прийнята
відповідачкою під час дії ЦК України (1963 року), тому до спірних правовідносин
підлягають застосуванню норми цього кодексу. Крім того, спадщина у вигляді
сертифікату на земельний пай була прийнята ОСОБА_1 на законних підставах,
оскільки позивач після смерті своєї матері протягом семи років це звертався за
прийняттям спадщини.

З такими висновками місцевого суду погоджується колегія суддів, оскільки
вони засновані на законі і відповідають матеріалам і обставинам справи.

У зв'язку з тим, що позивач згідно з ч. З ст. 10 Цивільного
процесуального кодексу України не довів ті обставини, на які він посилається як
на підставу своїх вимог, місцевий суд обґрунтовано визнав його позовні вимоги
такими, що задоволенню не підлягають.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, по суті
не спростовують висновків суду першої інстанції, тому що зроблені судом
висновки відповідають фактичним обставинам, матеріалам справи та вимогам
закону, в зв'язку з чим оскаржуване рішення не може бути скасовано чи змінено
по суті.

При розгляді справи суд повно, об'єктивно та всебічно з дотриманням вимог
процесуального права дослідив обставини справи, дав належну оцінку наданим
сторонами доказам.

Додаткових доказів, що мають відношення до справи, позивач апеляційному
суду не надав.

Судове рішення постановлено, з дотриманням норм матеріального та
процесуального права і правових підстав для його скасування з ухваленням по
справі нового рішення не встановлено.

3

Твердження          апелянта        про порушення      місцевим      судом
норм

матеріального
права безпідставне і спростовується наведеними вище нормами закону.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 303, 308, 313, 315, 317 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду Автономної Республіки Крим від 27 жовтня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути

оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду
України у двохмісячний

строк з дня набрання нею законної сили.