Справа №22- 959                                     Головуючий
Категорія 39                                                                         Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
січня 2007 року                                                          м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької  області

в складі

Головуючого   ВИСОЦЬКОЇ B.C.

Судців          ОСИПЧУК О.В., БІЛЯЄВОЇ О.М.

При секретарі СЕВАСТЬЯНОВІЙ Л.В.,
МАРТІРОСОВІЙ А.Б. З участю позивача ОСОБА_1, представника позивача  ОСОБА_2,
представника відповідача СУХОВЕРХОВА С.В.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Українського державного
підприємства поштового зв'язку „Укрпошта"(далі - підприємство
„Укрпошта"), 3-я особа
Управління Пенсійного Фонду України в Калінінському районі м. Донецька про
видачу оригіналу трудової книжки відповідно до трудового стажу та трудовій
діяльності

ВСТАНОВИВ

6.08.2004
року позивач ОСОБА_1 звернулася   до
суду з позовом до підприємства „
Укрпошта" про видачу оригіналу трудової книжки , посилаючись на
те, що вона з ІНФОРМАЦІЯ_2
року працювала ІНФОРМАЦІЯ_3 у ліній­ному
цеху Донецького відділення перевезення пошти Донецького обласного виробничо -технічного
управління зв'язку, правонаступником якого є підприємство „Укрпошта". їй
було заведено трудову книжку на дошлюбне прізвище ІНФОРМАЦІЯ_1.

31.08.1967 року підприємство направило її на
навчання до професійного міського училища НОМЕР_1 м. Дніпропетровська. Направлення на
навчання провадилося виключно за направленням підприємств зв'язку. Вона
навчалася в училищі з 31.08.1967
року по 31.07.1968 року. 1.08.1968 року вона
повернулася на підприємство. Їй було надано 15-денну відпустку та зараховано до штату підприємства
ІНФОРМАЦІЯ_3 у лінійному цеху. Вона весь час безпосередньо знаходилася в
трудових відносинах з відповідачем, переводилася на інші посади та 5 серпня 1992 року була звільнена за скороченням штату з підстав,
передбачених ст.40 п.1 КЗпП України. Після її звільнення керівництво
підприємства повідомило , що її трудову книжку знищено, оскільки її було зіпсовано, а запропонований їй дублікат
трудової книжки не відповідав фактичному стажу її роботи на
підприємстві., а саме часу прийняття її на роботу, та деякі відомості щодо
переводів.

Просила
зобов'язати підприємство „Укрпошта" видати їй трудову книжку про її трудовий
стаж 25 років 3 місяці 20 днів з
зазначенням відомостей про прийняття на роботу, переводів та звільнення.

В подальшому позивачка ОСОБА_1 уточнювала свої позовні
вимоги, зазначала, що з вини відповідача їй
не було видано в день звільнення трудову книжку, через що вона позбавлена можливості призначили пенсію відповідно до
відпрацьованого стажу роботу, працевлаштуватися. Дублікат трудової
книжки за рішення суду вона не отримувала
та за його отримання не розписувалася, відмовилась від дублікату, оскільки

записи в ньому не відповідали фактичній
роботі на підприємстві. Просила зобов'язати відповідача
видати їх оригінал трудової книжки. Справа судами розглядалася неодноразово.

Рішенням Київського районного  суду м. Донецька   від 16.11.2006
року позовні вимоги ОСОБА_1 про видачу оригіналу трудової книжки задоволені
в повному обсязі. Відповідач зобов'язаний видати позивачці трудову книжку, що
містить наступні записи:

До вступу на роботу до Донецького
відділення перевезення пошти трудового стажу не мала;

ІНФОРМАЦІЯ_2 року прийнята на роботу
ІНФОРМАЦІЯ_3 лінійного цеху Донецького відділення перевезення пошти;

31.08.1967 року звільнена у зв'язку з направленням на навчання до
ПТУ НОМЕР_1 м.
Дніпро -

Петровська;

1.09.1967 року прийнята на навчання до ПТУ НОМЕР_1м. Дніпропетровська;

16.08.1968 року прийнята для проходження
виробничої практики ІНФОРМАЦІЯ_3 лінійного цеху Донецького
відділення переведення пошти;

1.10.1968 року відряджена з посади ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв'язку з

закінчення виробничої практики;

5.11.1968 року прийнята ІНФОРМАЦІЯ_3 в
лінійний цех Донецького

відділення поштового вагону;

13.01. 1969 року переведена ІНФОРМАЦІЯ_4 ВПНП 22

лінійного цеху;

18.07.1978 року переведена ІНФОРМАЦІЯ_5 з
контролю правильності оброблення пошти

страхового цеху;

18.02.1986
року переведена ІНФОРМАЦІЯ_6 по супроводженню пошти на міських авто

маршрутах страхового цеху;

5.08.1992 року звільнена з посади
ІНФОРМАЦІЯ_6 по супроводженню цеху обміну та обробки

страхової пошти на підставі п. 1 ст.40 КЗпП України.

У розділі
„Відомості про нагороди" зазначити 1.03.1990 року нагороджена медаллю
„Ветеран праці" на підставі рішення
Донецької обласної ради народних депутатів від 28 лютого 1990 року.

В апеляційній скарзі відповідач - підприємство
„Укрпошта" просить скасувати постановлене рішення та постановити нове,
яким відмовити позивачці в задоволенні її вимог в повному обсязі, посилаючись
на те, що суд  порушив норми
матеріального закону. Апелянт зазначив, що
суд не врахував, що позивачка отримувала за рішенням суду дублікат
трудової книжки, суд безпідставно прийняв до уваги пояснення свідків про роботу позивачки, тоді як підприємством надані
суду копії наказів про прийняття, переводи
та звільнення 'її з роботи, та факти трудового стажу не можуть підтверджуватися
у суді. В судовому засіданні представник відповідача Суховерхов С.В. підтримав
скаргу.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 просили
апеляційну скаргу залишити без розгляду у
зв'язку з тим, що вона підписана ОСОБА_3, який не мав належних
повноважень, а в разі розгляду апеляційної скарги по суті - відхилити її, рішення суду першої інстанції залишити без
змін. Вважають, що рішення відповідає вимогам матеріального та
процесуального закону.

Представник 3-ї
особи - управління
Пенсійного Фонду України в Калінінському районі м. Донецька до суду не
з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглядати справу в їх відсутності. Його неявка
не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду
скасуванню з постановления
нового  з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що після звільнення та до теперішнього часу позивачці
ОСОБА_1 не було видано трудову книжку з відомостями про її роботу. Суд вважав
доведеними періоди роботи, зазначені позивачкою
на підставі пояснень позивачки та пояснень свідків, які працювали разом з позивачкою,
довідкою училища та атестатом.

Проте з таким
висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він суперечить
вимогам закону.

Відповідно до п. 3,4
ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення в апеляційному порядку
і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування судом норм матеріального права.

Відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову
діяльність працівника.

Порядок ведення трудових книжок
визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до
діючої Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України,
Міністерством Юстиції України та Міністерством соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої Міністерстві юстиції У країни 17 серпня 1993 року за № 110 (далі Інструкція) усі записи в трудовій книжці при прийняття на
роботу, переведення на іншу постійну роботу
або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або
уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого
строку, а в разі звільнення -
у день звільнення в повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження)
(п.2.4).

Відповідно до
п.2.9 Інструкції виправлені відомості про роботу, переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення мають
повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу виправлення
відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують
виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці. Показання свідків не можуть
бути підставою для виправлення занесених раніше записів.

Таким чином,
зазначеною Інструкцію визначено, що ніякі показання свідків не можуть братися до уваги, оскільки вони не можуть бути
підставою для будь- яких виправлень у трудовій книжці.

З позовної заяви вбачається, що
позивачкою заявлені вимоги про видачу оригіналу трудової книжки. Проте, з
обставин справи вбачається, що оригінал трудової книжки було знищено 8.08.1990 року у зв'язку з
тим, що трудова книжка була зіпсована (т.іа.с.25.28,18-23).

З рішення
Київського районного суду м. Донецька від 18 червня 2002 року, яке набрало чинності та має преюдиціальне значення,
вбачається, що у зв'язку з втратою трудової книжки відповідач
зобов'язаний видати позивачці дублікат трудової книжки з записами фактично
виконаній роботі. Відповідно до закону дублікат трудової книжки є документом, який підтверджує трудовий стаж
працівника, як і оригінал трудової книжки, тому висновок суду, що
невидача трудової книжки порушувала право позивачки на працевлаштування та
пенсійне забезпечення не ґрунтуються на законі.

Оскільки сукупністю доказів
підтверджено знищення трудової книжки, суд першої
інстанції не мав законних підстав для задоволення позовних вимог позивачки в частині
видачі їй оригіналу трудової книжки.

В разі виявлення неправильного або неточного запису
відомостей про роботу, переведення або про нагородження, позивачка не
позбавлена права звертатися до

підприємства про виправлення Запису
власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено
запис відповідно до  Інструкції.

Ухвалюючи
рішення, суд першої інстанції зобов'язав підприємство „Укрпошта" внести
конкретні записи про роботу позивачки на підприємстві, в тому числі роботу з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по 31.08.1967 року, яка не
підтверджена наказами підприємства. Суд прийняв до уваги пояснення самої
позивачки, свідків та той факт, що навчання в училище провадилося лише за
направленням підприємств.

Цей висновок суперечить нормам
матеріального права. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за
відсутності трудової книжки або відповідних
записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з
Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних
записів у ній (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637), установлення фактів наявності трудового стажу здійснюється
органами Пенсійного фонду України.

В порушення зазначеної норми, ухвалюючи
рішення про обов'язок відповідача видати: працівнику оригінал трудової книжки з зазначенням
конкретних записів в трудовій книжці про
прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, заохочення суд
першої інстанції не врахував, що законодавством установлення відповідних фактів
здійснюється в іншому порядку.

Доводи позивачки відносно того, що директор Донецької
дирекції підприємства „Укрпошта"
ОСОБА_3 не мав права подавати апеляційну скаргу неспроможні, оскільки його повноваження підтверджуються довіреністю від 24.12.2004 року, яка діяла на день подачі апеляційної скарги14
грудня 2006 року (т. 2 а.с.331). Дані про
припинення його представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю
відсутні.

Оскільки висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи, судом порушені норм
матеріального законодавства, що призвело до неправильного вирішення справи, суд скасовує рішення суду першої інстанції
та постановляє нове, яким відмовляє в задоволенні позовних вимог
позивачки.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.307ч.1 п.2,309 п.3, 4,
314, 316 ЦПК України, апеляційний суд

ВИРІШИВ

Апеляційну скаргу Українського державного підприємства
поштового зв'язку „Укрпошта" задовольнити.

Рішення Київського районного суду  м. Донецька від 16 листопада 2006 року скасувати.

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до Українського державного підприємства поштового
зв'язку „Укрпошта", 3-я
особа Управління Пенсійного Фонду України в Калінінському районі м.
Донецька відмовити.

Рішення набирає законної сили з дня
його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його
проголошення.