У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 лютого 2007 р.
м. Київ

Судова
колегія в цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Головуючого

Патрюка М.В.,

суддів

Костенка А.В.,Панталієнка П.В.,

Прокопчука Ю.В.,Пшонки М.П.,

розглянула в судовому
засіданні в м.Києві  року справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування квартири недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення апеляційного суду м. Севастополя від 15 липня 2004 р .,

в с
т а н о в и л а :

У червні 2003 р. ОСОБА_1. звернулась у суд з позовом  до ОСОБА_2. про визнання договору дарування квартири недійсним з
підстав передбачених ст.57 ЦК УРСР .

Вказувала , що їй на праві власності
належала кв.№АДРЕСА_1 у м. Севастополі .

26 березня 2002 р., будучи людиною
похилого віку, одинокою, такою ,що потребує сторонньої допомоги , в силу
хворобливого стану , збігу тяжких обставин ,важкого майнового стану, і при
цьому потребі у придбанні дорогих  ліків,
уклала договір дарування  вищевказаної
квартири з відповідачкою , яка згодом, після укладення договору змінила
ставлення до неї і сказала , що квартиру буде продавати , а її виселятиме .

Посилаючись на зазначені обставини ,
позивачка просила про задоволення позову .

Рішенням Гагарінського районного
суду м. Севастополя від 27 квітня 2004 р. позов задоволено .

Рішенням апеляційного суду м.
Севастополя від 15 липня 2004 р. вищевказане рішення скасоване і постановлене
нове, яким у позові відмовлено .

У касаційній скарзі ,. що
розглядається , ставиться питання про скасування рішення апеляційного суду і
залишити в силі рішення суду першої інстанції , з посиланням на те, що
апеляційний суд постановив рішення з порушенням
норм матеріального і процесуального права .

Касаційна скарга підлягає
задоволенню , рішення апеляційного суду скасуванню із залишенням в силі рішення
суду першої інстанції з таких підстав .

Як встановлено судом і видно із
матеріалів справи власником  двокімнатної
квартири №АДРЕСА_1 у м.Севастополі є ОСОБА_1

26 березня 2002 р.ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_2. вищевказану квартиру .

Судом встановлено , що станом на час
укладення вказаної угоди позивачці виповнилось 82 роки , вона має багато
захворювань , за віком та станом здоров”я
потребує  сторонньої допомоги, в
тому числі і матеріальної (потреба у купівлі ліків, продуктів, їх доставка тощо
.). Зазначені обставини  у їх сукупності
позначаються на її фізичному та і психологічному стані .У судовому засіданні
представник позивачки стверджував , що даруючи квартиру , позивачка домовлялась
із ОСОБА_2, що вона за нею здійснюватиме догляд,
не залишить її одну (а с.35,36) У позовній заяві позивачка вказує , що згодом
після укладення договору дарування відповідачка змінила своє ставлення до неї і
заявила , що продасть цю квартиру.

За наявності  зазначених обставин у їх сукупності районний
суд, давши їм належну оцінку, дійшов правильного і обгрунтованого висновку про
задоволення позову з підстав передбачених ст.57 ЦК УРСР .

Оскільки, на думку колегії суддів
, апеляційним судом помилково скасоване судове рішення першої інстанції,
ухвалене згідно із законом , то рішення апеляційного суду підлягає скасуванню
із залишенням в силі рішення суду першої інстанції .

Керуючись ст.339 ЦПК
України ,колегія суддів судової палати в цивільних справах Верховного Суду
України .

У Х В
А Л  И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Рішення апеляційного суду
м.Севастополя від 15 липня 20004рскасувати, залишивши в силі рішення  Гагарінського районного суду м.Севастополя
від 27 квітня 2004 р.

Ухвала оскарженню не підлягає .

Головуючий:
М.В.Патрюк

Судді:
А.В.Костенко

П.В.Панталієнко

М.П.Пшонка

Ю.В.Прокопчук