АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2007 року                                                                                                  м. Феодосія

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим
у м. Феодосії у складі:

головуючого
судді:   Моісеєнко Т.І., суддів   Іщенка В.І.,

Полянської В.О., при секретарі:
Піцик Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Феодосії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах
малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Керченського міського суду Автономної Республіки
Крим від 23 жовтня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 в
інтересах малолітньогоОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення моральної шкоди, мотивуючи його тим, що син останньої 01 серпня 2006 р. о 19-30 годин у дворі
АДРЕСА_1 несподівано вдарив сина позивачки рукою в область ока, заподіявши йому
тілесні ушкодження, в результаті чого ОСОБА_2 проходив амбулаторне лікування. З
цього часу син позивачки погано спить, переживає, він був дуже переляканий, в
нього болить голова, що змушує ОСОБА_1 звертатися за медичною допомогою. На
думку ОСОБА_1, вказані обставини дають їй всі підстави для стягнення з ОСОБА_3
моральної шкоди у розмірі 3000
грн.

Рішенням
Керченського міського суду АР Крим від 23
жовтня 2006 р. позов
ОСОБА_1 був задоволений частково: стягнуто на користь позивачки з ОСОБА_3
моральну шкоду у розмірі 1500
грн. та 40 грн. 50 коп. судових
витрат, а всього - 1540 грн. 50 коп.

Не погодившись з
таким рішенням суду, ОСОБА_3 подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить
зазначене рішення скасувати і зменшити розмір моральної шкоди, яка підлягає
стягненню з неї, до 300 грн. В
обгрунтування своїх вимог апелянт посилається на неправильне застосування судом
матеріального і процесуального права, неповне з'ясування суттєвих обставин по
справі і надання неналежної правової оцінки доказам, які надавалися апелянтом.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні
справи судом першої інстанції було встановлено, що тілесні ушкодження,
заподіянні ОСОБА_2, носили характер легких і були заподіяні, коли діти
бавилися.

Справа
№ 22-ц-80-Ф/07р.                          Головуючий у першій інстанції

Кисельов Є.М.

Суддя-доповідач Іщенко В.І.

На думку колегії суддів, суд першої
інстанції правильно встановив особу, з якої

моральна шкода на користь позивачка
має бути стягнута, однак, визначаючи розмір

стягнення не врахував вимоги
матеріального права, зокрема, п.9 Постанови Пленуму

Верховного суду України „Про судову
практику у справах про відшкодування моральної

(немайнової) шкоди" № 4 від 31 березня 1995 року, яким встановлено, що розмір

відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від характеру та

обсягу                                                 страждань                                                          (фізичних,

душевних, психічних тощо), яких
зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Відповідно до ст. 1178 ЦК України шкода, завдана
малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років),
відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання
малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що
шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Судом першої інстанції при вирішенні питання щодо розміру моральної шкоди
не була врахована протиправна поведінка
потерпілогоОСОБА_2, який спричинив біль ОСОБА_4,
вдаривши його сливою в обличчя, а також стан здоров'я потерпілого, характер та обсяг
моральних страждань.

На думку колегії суддів, з урахування стану потерпілого та інших суттєвих
обставин, які впливають на звичайний стан його життя, розмір моральної шкоди
позивачкою ОСОБА_1 безпідставно завищений, оскільки
нею не надано до суду доказів погіршення стану здоров'я сина після травми, тому
стягнення в рахунок відшкодування матеріальної шкоди необхідно
зменшити до 500 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване ОСОБА_3 рішення суду підлягає
зміні в частині розміру стягнення моральної шкоди.

На підставі наведеного і, керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.З, 309 ч.1 п.4, 313, 314, 316 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів
судової палати по цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим у м. Феодосії,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 23 жовтня 2006
року - змінити.

Зменшити розмір стягнення в відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 до 500 (п'ятиста) грн.

В решті рішення суду першої
інстанції залишити без змін.Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двох
місяців з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.