Справа
№1343
Головуючий у 1 інстанції Мірошниченко В.В.
Доповідач Лукьянова СВ.
РІШЕННЯ

Іменем України

8 лютого 2007
року       Апеляційний суд Донецької
області у складі:

головуючого судді Круглікової К.С. суддів  Лук'янової СВ., Прокопчук Л.М.

при секретарі
Личкатій В.В.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою відповідача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в
Петровському районі міста Донецька на рішення Петровського районного суду міста
Донецька від 29 листопада 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань в Петровському районі міста Донецька про
відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивача і представника
відповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд

встановив:

У жовтні 2006
року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, в обґрунтування якого
вказав, що з 1982 року перебував у трудових відносинах з ВП „Шахтоуправління
Трудівське" ДП „ДВЕК" і працював ІНФОРМАЦІЯ_1 більше 23 років. Праця
в шахті під землею за професією прохідника пов'язана з тяжким фізичним трудом у
несприятливих метеоумовах стала причиною виникнення у нього професійного захворювання:
вібраційна хвороба. 8 грудня 2005 року підприємством був складений акт
розслідування вказаного професійного захворювання. 11 січня 2006 року МСЕК
вперше встановила йому стійку втрату професійної працездатності у розмірі 50%
через професійне захворювання вібраційну хворобу безстроково і 3 групу
інвалідності. Вказане професійне захворювання призвело до обмеження його
нормальної життєдіяльності, втраті звичайних життєвих зв'язків, що потребує від
нього додаткових зусиль для організації свого життя, чим спричинило йому
моральну шкоду. Враховуючи викладене і на підставі ст..ст.21, 28, 34 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності",
просив стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування моральної шкоди
75 тисяч гривень (а.с.2-4).

Рішенням
Петровського районного суду міста Донецька від 29 листопада 2006 року з  відповідача на користь позивача у
відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання
(вібраційна хвороба), стягнуто 20 тисяч гривень (а.с.29-30).

В апеляційній
скарзі відповідач ставити питання про скасування рішення Петровського районного
суду міста Донецька від 29 листопада 2006 року і ухвалення у справі нового
рішення про відмову у задоволенні позову через порушення судом норм
матеріального і процесуального права. Відповідач відшкодовує спричинення
моральної шкоди, якщо факт спричинення
такої шкоди підтверджений висновком МСЕК. Але надані позивачем медичні
документи не підтверджують факту спричинення йому моральної шкоди. Відділення
Фонду призначило і виплатило позивачу одноразову допомогу і щомісячні платежі;
зобов"язане оплачувати медикаментозне і санаторно-курортне лікування позивача.
Тому відповідач вважає, що повністю відшкодував позивачу шкоду, спричинену
професійним захворюванням. Для відшкодування моральної шкоди відсутні підстави,
передбачені ст..237-1
КЗпП України. Позивач не надав суду доказів, передбачених ст..57 ЦПК України.
Суд не обґрунтував розмір суми, яку стягнув на користь позивача у відшкодування
моральної шкоди і не навів розрахунку цієї суми. 1 січня 2006 року набрав
чинності Закон України „Про Державний бюджет України на 2006 рік", п.27
ст.77 якого зупинив норму Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" про відшкодування
моральної шкоди, але суд не врахував це при ухваленні рішення. Судом порушено
вимоги ст.. 15 ЦПК
України. Суд безпідставно стягнув на користь позивача 20 тисяч гривень, в
судове засідання не були надані належні докази, передбачені ст..57 ЦПК України
(а.с.33-36).

В судовому
засіданні апеляційного суду представник відповідача повністю підтримав доводи
апеляційної скарги; позивач не визнав апеляційну скаргу і просить залишити без
зміни рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої
інстанції -. скасуванню з ухвалення у справі нового рішення про відмову у
задоволенні позову через наступне.

Відповідно
вимогам п.4 ч.І ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального права. Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не
поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав
застосуванню.

Надані позивачем
докази підтверджують, що 11 січня 2006 року МСЕК вперше встановила позивачу
стійку втрату професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням
( вібраційна хвороба) у розмірі 50% (а.с.9, 13).

1 січня 2006
року набрав чинності Закон України „Про Державний бюджет України на 2006
рік", п.27 ст.77 якого зупинив на 2006 рік дію абзацу 4 статті 1,
підпункту „є" пункту 1 частини 1 стаття 21, частини 3 статті 28, частини 3
статті 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" в частині відшкодування моральної
шкоди працівникам, яким спричинено ушкодження здоров'я при виконанні трудових
обов'язків. Призупинення дії зазначеного Закону не дає підстав для його
застосування, але суд першої інстанції не звернув на це уваги і частково
задовольнив вказаний позов.

Враховуючи
викладене, апеляційний суд вважає, що при вирішенні справи суд першої інстанції
неправильно застосував норми матеріального права, тому рішення суду від  29 листопада 2006 року підлягає скасуванню з
ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позову на підставі п.27ст.Закону України „Про
Державний бюджет України
на 2006 рік".

Керуючись ст.ст.
303, 307 ч.І п.2, 309 ч.І п.4, 313, 316, 317 ЦПК України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Петровському
районі міста Донецька задовольнити.

Рішення
Петровського районного суду міста Донецька від 29 листопада 2006 року
скасувати.

Відмовити
ОСОБА_1 у задоволенні позову до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань в Петровському районі міста Донецька про відшкодування моральної
шкоди.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку шляхом подання скарги
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
проголошення.