УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 лютого 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Костенка А.В.,

Прокопчука Ю.В.,

Пінчука М.Г.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до пансіонату “Шахтобудівник”, відкритого акціонерного
товариства (далі - ВАТ) “Трест Луганськшахтопроходка”, закритого акціонерного
товариства (далі - ЗАТ) “Брянське управління шахтобудмеханізації”, третя особа - закрите акціонерне товариство (далі - ЗАТ) “Союз-В” про
стягнення вартості безпідставно набутого майна, за касаційною скаргою ЗАТ
“Брянське управління шахтобудмеханізації” на рішення
апеляційного суду Запорізької області від 14 лютого 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2003 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що 22 квітня 1996 року між пансіонатом “Шахтобудівник” та
Луганським шахтопрохідним управлінням № 4 ВАТ “Луганськшахтопроходка”, з одного
боку і учасником, - ВАТ “Союз-В”, з другого боку, укладено договір про сумісну
діяльність, на виконання якого останній розпочав будівництво котеджів на
території пансіонату “Шахтобудівник” у смт Кирилівка Якимівського району. У
зв'язку з порушенням умов договору ініціаторами - пансіонатом “Шахтобудівник”
та Луганським шахтопрохідним управлінням № 4 ВАТ “Луганськшахтопроходка” -
будівництво котеджів не було закінчено, а загальна сума капіталовкладень склала
67 780 грн. Відповідно до умов мирової угоди, затвердженої ухвалою
Господарського суду Луганської області від 7 липня 2004 року право власності на
пансіонат “Шахтобудівник” перейшло до ЗАТ “Брянське управління
шахтобудмеханізації”, яке і експлуатує котеджі. 1 вересня 2003 року між ОСОБА_1
та ЗАТ “Союз-В” укладено договір уступки права вимоги. Позивач просив поновити
йому строк для звернення до суду та стягнути на його користь з пансіонату
“Шахтобудівник”, ВАТ “Трест Луганськшахтопроходка”, ЗАТ “Брянське управління
шахтобудмеханізації” вартість безпідставно набутого майна в сумі 67 780 грн.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 4 грудня 2003
року позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 14 лютого 2006 року
рішення суду першої інстанції змінено: стягнуто з ЗАТ “Брянське управління
шахтобудмеханізації” на користь ОСОБА_1 вартість безпідставно набутого майна в
сумі 52 800 грн. У решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ЗАТ “Брянське управління шахтобудмеханізації” ставиться
питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції у зв'язку з
порушенням норм матеріального й процесуального права та постановлення нового
рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з
підстав неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Відповідно до статей 202, 2021
ЦПК України (1963 року), який діяв на час розгляду справи районним судом,
статей 213, 214 ЦПК України рішення суду має бути законним і обґрунтованим щодо
питань: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення та якими доказами вони підтверджуються; правовідносин, зумовлених
встановленими фактами; правової норми, яка регулює ці правовідносини.

Оскаржувані судові рішення постановлено
всупереч цим нормам.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
стягнення 52800 грн. - вартість безпідставно набутого майна у вигляді
недобудованого котеджу першої черги, розташованого на території пансіонату
“Шахтобудівник” у смт Кирилівка Якимівського району Запорізької області, суди
виходили з того, що цей котедж, перебудований у 2002 - 2003 роках відповідачем
у кафе, належне йому на праві власності, неможливо витребувати, а тому підлягає
стягненню з нього коштів, вкладених у будівництво цієї споруди в 1997 році.

З такими висновками погодитися не можна
з таких підстав.

Залишаючи спірну споруду у власності
відповідача зі стягненням її вартості, суди не з'ясували наявність письмових
доказів такої власності та не зважили на обставини, які свідчать про те, що
будівництво спірного котеджу розпочато без виділення земельної ділянки,
зупинено його будівництво за відсутності рішення про виділення земельної
ділянки.

Не дано судами оцінки листу відділу
містобудування та архітектури Якимівської районної державної адміністрації від
11 квітня 2005 року про те, що дозвіл на будівництво спірної споруди не
надавався (а. с. 495).

Без вирішення питання законності
будівництва цієї споруди, залучення до участі у справі власника земельної
ділянки в суду не було достатніх підстав вважати неможливим отримання позивачем
споруди.

Відповідно до ст. 469 ЦК УРСР, на
підставі якої заявлено вимоги та проведено розгляд справи, в разі неможливості
повернути безпідставно придбане майно в натурі повинна бути відшкодована його
вартість, що визначається на момент придбання, а відповідно до ст. 1213 ЦК
України - на момент розгляду справи.

Не з'ясувавши, коли відповідач
заволодів спірним майном як об'єктом права власності та яка була вартість цього
майна на такі моменти, суди передчасно стягнули з відповідача вартість витрат
на це майно станом на 1997 рік.

З урахуванням наведеного судові рішення
підлягають скасуванню з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, з
направленням справи на розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтею 338 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу закритого акціонерного товариства “Брянське управління шахтобудмеханізації” задовольнити.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 4
грудня 2003 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 14 лютого
2006 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     М.В. Патрюк

Судді:                                                                 А.В.
Костенко

М.Г. Пінчук

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка