У Х В А Л А

І М
Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши 5
червня      2007 року касаційну скаргу
ОСОБА_1на заочне рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської
області від 21 жовтня 2005 року та рішення Апеляційного суду Миколаївської
області від 8 лютого 2007 року в справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про
виселення, вселення, усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням,

в
с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що
вона є власницею 2/3 частин АДРЕСА_1 Сім'я відповідача займає суміжну
квартиру НОМЕР_1 Коридор, вбиральня, ванна, кухня знаходяться в спільному
користуванні сторін.

Відповідач самовільно зайняв
належні їй кімнати, змінив замки у вхідних дверях.

Вважаючи, що відповідач
перешкоджає  їй у користуванні її
власністю, просила позов задовольнити.

Заочним рішенням Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2005 року позов
задоволено, вселено позивачку в спірну квартиру, виселено з неї відповідача без
надання іншого жилого приміщення, зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкод
ОСОБА_2 в користуванні її власністю.

Ухвалою того ж суду від 6 грудня
2005 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Рішенням Апеляційного суду
Миколаївської області від 8 лютого 2007 року зазначене рішення суду першої
інстанції в частині виселення ОСОБА_1 скасовано й в цій частині ухвалено нове,
яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2. про виселення ОСОБА_1 відмовлено, в іншій
частині рішення залишено без змін.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1. посилається на невідповідність висновків судів обставинам справи,
неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального
права та ставить питання про скасування судових рішень у частині вселення
ОСОБА_2. і передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з
доведеності матеріалами справи, зокрема відповідними свідоцтвом про право
власності, договором дарування та довідкою БТІ, того, що ОСОБА_2 є власницею
2/3 частин спірної квартири і прописана в ній, дії відповідача порушують
житлові права й право власності позивачки, які підлягають поновленню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про виселення
відповідача, апеляційний суд виходив з того, що 10 березня 2006 року ОСОБА_1.
отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/12 частину спірної квартири.

За
змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України    суд
касаційної інстанції не  може  встановлювати або (та) вважати
доведеними  обставини,  що
не  були  встановлені
в  рішенні  судів першої та апеляційної інстанції чи
відкинуті   ними,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу
та  про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги  і зміст оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку про те, що судами допущено порушення норм  процесуального або неправильне застосування норм
матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_1про виселення, вселення, усунення перешкод у користуванні
жилим приміщенням за касаційною скаргою ОСОБА_1на заочне рішення Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2005 року та рішення
Апеляційного суду Миколаївської області від 8 лютого 2007 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги
матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Верховного Суду України                                             А.Г. Ярема