РІШЕННЯ                              справа № 2-227/07

Іменем України

20 лютого 2007 року.
Вільногірський міський суд

Дніпропетровської області в складі: головуючого судді                  Шаповала Г.І.

при секретарі                            Кудіній Н.І.

з участю:
позивача                 ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду в місті Вільногірську, Дніпропетровської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,

УСТАНОВИВ:

14.12.06
року позивач звернувся в суд з позовом, в якому зазначив наступне.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданому
Вільногірською державною нотаріальною конторою, спадкова справа № 9/2006, зареєстрованому
в реєстрі за НОМЕР_1 від 15.08.06 року, позивач
являється власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідач у справі -
є чоловіком матері позивача.

Після смерті матері позивача - ОСОБА_3
відповідач чинив перепони позивачу щодо його проживання в квартирі, пиячив,
оманним шляхом відібрав у позивача ключі від квартири (щодо цих вчинків є заява
у Вільногірському відділку міліції). 01.03.06
року відповідач забрав свої речі і з квартири виселився, по цей час в
квартирі не проживає, а фактично в квартирі мешкає позивач.

Оскільки відповідач не проживає в квартирі, не
користується нею, не сплачує за комунальні послуги, зніматися з реєстрації не
бажає, цим порушуються права позивача ,
як власника квартири.

За період з березня 2006
року відповідач жодного разу не з'явився в квартирі, обов'язки з утримання
квартири несе бабушка позивача
- ОСОБА_4 тому, що
позивач власних доходів не має. Відповідач без поважних причин не проживає в
спірній квартирі більше шести місяців.

Позивач, керуючись ст.ст. 3,125,1 18,119 ЦПК України, ст.ст. 71,163,168,169 ЖК України,
прохає визнати відповідача особою, яка втратила право користування житловим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1;
зобов'язати відділ громадянства та міграції Вільногірського MB УМВС
України зняти відповідача з реєстраційного обліку з зазначеної адреси.

В попередньому судовому засіданні позивач письмово змінив
свої вимоги, та виключив з числа відповідачів відділ громадянства та міграції
Вільногірського MB УМВС України, залишив одну вимогу про визнання
відповідача особою, яка втратила право користування житловим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1. В судовому засіданні позивач повністю підтвердив
обгрунтування позовної вимоги, зазначені в позовній заяві. Додатково пояснив,
що відповідач не має ніяких прав на володіння чи користування спірною
квартирою, ніяких усних чи письмових угод щодо користування квартирою з
відповідачем не укладалося. Прохає визнати відповідача особою, що втратила
право користування спірною квартирою, з часу подання позову до суду.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки
не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, проте, сам
був належним чином - через
оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» від 08.02.07 року повідомлений про час та місце судового засідання.
Враховуючи думку позивача, який не мав заперечень проти проведення судового
засідання за відсутності відповідача, суд на місці на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України
виніс ухвалу про розгляд справи заочно за відсутності   відповідача, який не з'явився в суд без
поважних причин.

Свідок ОСОБА_5 показала, що після смерті її сестри
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року, її
чоловік - ОСОБА_6
забрав у сина ОСОБА_3 - ОСОБА_7
ключі від квартири і він не міг попасти в квартиру, змушений був проживати у
своєї бабусі - ОСОБА_4
по АДРЕСА_2. Потім
вони звернулися в міліцію в січні 2006
року з заявою про те, що відповідач забрав ключі і ОСОБА_7, який на той час
був неповнолітнім, не мав можливості попасти в квартиру. Міліція приходила
декілька разів і бачили гору пляшок, сумнівної поведінки людей, і сказали щоб
ОСОБА_6  віддав ключі від квартири сину.
Через декілька днів відповідач віддав ключі. Коли вони

2

прийшли в квартиру, то побачили, що не було посуди, кришталю.
А на початку березня чи в кінці лютого 2006
року, їм повідомила сусідка ОСОБА_8,
що позивач вивозить з квартири свої речі. Вона з ОСОБА_7 та своїм чоловіком
прийшли на квартиру, ОСОБА_6 уже виїхав, ніяких речей відповідача в квартирі не
було. Побачили, що відповідач забрав посуду, норкову шапку дружини, ножі , вилки. Через
деякий час в квартирі поміняли замки, тому що ОСОБА_6 міг винести все останнє.
Перед тим, як виїхати, відповідач говорив, що виписуватися не збирається, але
квартиру залишить. Бабуся платить за квартиру, тому що у позивача не має своїх
доходів. Квартира повністю перебуває у власності ОСОБА_7. ОСОБА_2 ніяких прав
на володіння чи користування квартирою не має, в квартиру не повертався.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини,
які виникають із факту порушення права приватної власності на квартиру та факту
користування житлом, яке являється приватною власністю.

Відповідно до цих правовідносин, пояснень позивача, та
внаслідок дослідження в судовому засіданні всіх представлених доказів і оцінки
їх в сукупності суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає
задоволенню в повному обсязі з врахуванням внесених до позову змін, за
наступних підстав.

Позивачу на підставі свідоцтва про право власності на
житло, виданого Вільногірським міськвиконкомом 12.01.1998 року, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2006 року,
посвідченого нотаріально, копії яких прилучено до справи, на праві приватної
власності належить квартира АДРЕСА_1.

Згідно довідки № 21 від 16.11.06 року КП ВО ЖКГ м.
Вільногірська, в спірній квартирі зареєстровані за місцем проживання позивач
ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2І.

Відповідач не проживає в спірному житлі з 05 березня 2006
року, що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_5, актом від 16.08.06 року,
складеного депутатом Вільногірської міської ради Залюбовським О.М., актом КП ВО
ЖКГ м. Вільногірська від 09.01.07 року про неможливість вручення виклику в суд
відповідачу в зв'язку з тим, що він не проживає за місцем реєстрації за адресою,
де розташована спірна квартира.

Суд приходить до висновків, що позивач являється
добросовісним набувачем права приватної власності на спірну квартиру, а
відповідач, будучи зареєстрованим за місцем проживання в спірній квартирі, своє
право на користування квартирою втратив, тому що без поважних причин не
проживає в квартирі більше 6
місяців, будь-яких правових документів, які надавали б право відповідачу
володіти чи користуватися спірною квартирою, не має. Факт же його реєстрації в
спірній квартирі перешкоджає позивачу в реалізації його права приватної
власності на квартиру і тягне за собою безпідставні матеріальні витрати в виді
надлишкової оплати комунальних послуг.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати
усунення перешкод в здійсненні права користування та розпорядження майном.

Згідно ст. 158
ЖК України користування житловими приміщеннями в квартирах, які належать
громадянам на праві приватної власності, можливе згідно з договором найму
житлового приміщення, який укладається в письмовій формі.

Згідно ч.І ст.7 Закону України « Про свободу
пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з
реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви
особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного
рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 88
ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, в виді судового збору
(державне мито) в сумі 08.50
грн., та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
сумі 07.50 грн. - всього на
загальну суму 16.00 грн.
слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст.3-16, 319, 321, 328, 382, 386-388, 391, 810-813 ЦК
України, ст.ст. 71,72,
150, 158 ЖК України, ст.7 Закону України « Про свободу
пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст. 60,61,79, 88, 212-215, 222, 223,
224-228, 232,233, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити в повному обсязі з врахуванням внесених до
позову змін.

Визнати ОСОБА_2, 05.03.1974
р. народження, особою, яка втратила з 14
грудня 2006 року
право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, що являється
підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку місця проживання з
зазначеної адреси.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. народження,
і/к НОМЕР_2, який
мешкає та зареєстрований за місцем проживання по АДРЕСА_1, - 16.00 грн. для
відшкодування судових витрат в виді судового збору (державне мито) в сумі 08.50
грн., та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі
07.50 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про
причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному
порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України,
рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подана в Вільногірський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в строк,
установлений для подачі заяви про апеляційне оскарження, через Вільногірський
міський суд.

Копію рішення протягом п'яти днів з часу його
проголошення надіслати рекомендованим листом із повідомленням про вручення
відповідачу за останнім відомим суду місцем його проживання.

Головуючий суддя