Справа № 22ц-64/2007
Головуючий у першій інстанції -
Доповідач - Заболотний
РІШЕННЯ

Іменем       України

30 січня 2007 року                                                                                                  місто
Чернігів

Апеляційний   суд
Чернігівської області у складі: головуючого - судді
Коренькової З.Д., суддів -
Заболотного В.М., Литвиненко І.В., при секретарі - Куксі М.В.

з участю - ОСОБА_1, ОСОБА_2
та прокурора ЄрепВ.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 на
рішення Деснянського районного суду М.Чернігова від 13 листопада 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2005
року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом і, уточнивши в ході
судового розгляду позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь
пеню за період з 01.11.2004
року по 13.11.2006 року: по
виконавчому листуНОМЕР_1
у розмірі 3332грн.28коп., по виконавчому листуНОМЕР_2 у розмірі 12758грн.76коп., по
виконавчому листу НОМЕР_3
у розмірі 10054грн.54коп., а також 710грн.40коп. за проведення експертизи
та 200грн. за юридичну допомогу. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що
ОСОБА_3 по жодному з виконавчих листів аліменти не сплачує, і тому вона,
відповідно до п.1 ст. 196 СК України, має право на стягнення неустойки.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 листопада 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволені повністю. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивачки
26145грн.58коп. неустойки за прострочення сплати аліментів, 845грн.40коп.
витрат за проведення експертизи, 200грн. за юридичну допомогу, а всього
27055грн.98коп.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 просить скасувати
зазначене рішення суду, а справу направити на новий розгляд. Апелянт вказує, що
суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, які 1

2

мають
значення для справи, розрахунки розміру пені по виконавчих листах зроблені
невірно. Суд мав право стягнути з ОСОБА_3 тільки 6625грн.96коп. неустойки,
оскільки рішенням Деснянського районного суду від 26 серпня 2005 року з
останнього вже була стягнута пеня по трьох виконавчих документах за період з
01.11.2004 року по 26.08.2005 року. Крім цього, не враховано матеріальний стан
відповідача, в зв'язку з чим суд повинен був зменшити розмір неустойки.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, перевіривши доводи
скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно рішення Деснянського районного суду від 08.10.2003 року та ухвали
апеляційного суду Чернігівської області від 27.10.2004 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь позивачки на
її утримання в розмірі 1/6
частини всіх видів заробітку, починаючи з 24.07.2003 року і до 01.11.2004
року (а.с.4-7).

Рішенням Деснянського районного суду від 31.12.2004 року продовжено стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 до
01.12.2005 року
(а.с. 16).

Рішенням Деснянського районного суду від 15.07.2004 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь позивачки на
утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку, починаючи з 08.06.2004 р. і до ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с. 10).

Рішенням Деснянського районного суду від 19.05.2004 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто 763грн. в
рахунок оплати за навчання сина ОСОБА_4 за січень-вересень 2004 року (а.с. 13).

ОСОБА_3 виконав лише рішення Деснянського районного суду
від 19.05.2004 року, а
по іншим рішенням позивачка не отримувала аліментів, що підтверджується
довідками ДВС у Деснянському районі М.Чернігова (а.с.139-140).

Згідно ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право
на стягнення неустойки в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів
за кожен день прострочення.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Згідно висновку судово-бухгалтерської експертизи №С-135 від 25 вересня 2006 року, за період
з 01.11.2004 року по
день проведення експертизи, тобто, 25.09.2006
року, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів ОСОБА_3 складає: по
виконавчому листуНОМЕР_1
- 3332грн.28коп., по виконавчому листуНОМЕР_2 - 11395грн.81коп., по виконавчому листу НОМЕР_3 -9319грн.91коп. (а.с.
189-192).

Оскільки на день розгляду справи розмір неустойки зріс,
то суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь ОСОБА_1 неустойку за
прострочення сплати аліментів: по виконавчому листуНОМЕР_1 - 3332грн. 28коп.,
по виконавчому листуНОМЕР_2
- 12758грн.
76коп., по виконавчому листу НОМЕР_3
- 10054грн. 54коп.

3

Але як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_3 частково погасив заборгованість по аліментах. Постійного місця роботи він
не має, і тому змушений виїжджати на заробітки за межі України, інших видів
доходу не має. В зв'язку з цим, апеляційний суд вважає можливим, враховуючи
матеріальний стан відповідача, зменшити розмір стягнення неустойки до
13000грн., відповідно до ч.2 ст. 196 СК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.196 Сімейного
кодексу України, ст.ст. 303, 307, 309,
313-314, 316-317 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова
від 13
листопада 2006 року -
змінити, шляхом зменшення стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойки
за прострочення сплати аліментів до 13000
(тринадцяти тисяч) гривень.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:              Судді: