УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31
січня 2007 року
колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді   Берзіньш B.C.,

суддів   М'ясоєдової Т.М., Кузнєцової О.О., при секретарі
Дермоян Т.Ю. з участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від З липня 2006 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до держави України в особі Державного казначейства України про відшкодування
майнової шкоди, завданої злочином,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовною заявою до держави Україна в особі Державного казначейства
України про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином. Позовні вимоги
мотивовані тим, що в період з 18 години 30.12.2005 року до 12.30 годин
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в квартиру АДРЕСА_1, де він проживав, проникли шляхом підбору
ключів невстановлені особи та викрали з квартири належні йому речі на загальну
суму 19800 грн., а також гроші в сумі 45000 доларів США, про що він
ІНФОРМАЦІЯ_1 року подав заяву до Євпаторійського MB ГУ МВС
України в АР Крим. ІНФОРМАЦІЯ_1 року слідчим СВ Євпаторійського MB ГУ МВС
України в АР Крим винесено постанову про порушення кримінальної справи. 25.03.2006 року постановою
слідчого СВ Євпаторійського MB
ГУ МВС України в АР Крим досудове слідство по справі зупинено у зв'язку з тим,
що встановити особу, яка скоїла злочин не має можливості. Оскільки слідством не
встановлено особу, що скоїла злочин, позивач просить відшкодувати завдану йому
шкоду за рахунок держави і стягнути з Державного казначейства України на його
користь 247050 грн. у
рахунок відшкодування майнової шкоди.

Рішенням Євпаторійського міського суду АР Крим від 5 липня 2006 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду з
ухваленням нового рішення про задоволення його позовних вимог. Апеляційна
скарга мотивована тим, що на підставі ст. 1177 Цивільного кодексу України
шкода, завдана йому, підлягає відшкодуванню, а посилання суду на відсутність
закону, що встановлює порядок відшкодування такої шкоди не обґрунтоване.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги позивача,
судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно зі статтею 303 Цивільного процесуального кодексу
України при розгляді справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив з
того, що спеціального закону, який встановлює порядок і визначає умови
стягнення шкоди з держави, передбаченого ст. 1177 Цивільного кодексу України,
не має, тому підстав для покладення цивільно-правового обов'язку на відповідача
не має.

Згідно ст. 1177 Цивільного
кодексу України, майнова шкода, завдана майну фізичної

особи  внаслідок злочину,  відшкодовується державою, якщо не  встановлено
особу,  яка

вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною. Умови та порядок
відшкодування

майнової шкоди завданої майну фізичної особи, яка
потерпіла від злочину, встановлюються

Справа № 22-ц- 1772/07       Головуючий суду першої інстанції               Захарова І. О.

Доповідач                                                  М'ясоєдова Т.М.

2

законом.     Наведена     стаття     є
новелою цивільного законодавства України і введена вперше у чинний
Цивільний кодекс України.

Із матеріалів справи вбачаться, що постановою слідчого СВ Євпаторійського MB ГУ МВС України в АР
Крим порушено кримінальну справу за фактом крадіжки в період з 30.12.2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року з квартири АДРЕСА_1, де проживав ОСОБА_1, належних йому
речей на загальну суму 19800
грн., а також грошових коштів у сумі 45000
доларів США. Постановою
слідчого того ж слідчого відділу від 25.03.2006
року досудове слідство по вказаній кримінальній справі зупинено до
встановлення особи, що вчинила злочин.

Для отримання права на відшкодування шкоди, яка завдана злочином,
обов'язково слід окремо доводити, що завдання шкоди було результатом винної
злочинної поведінки особи.

Для встановлення, чи є конкретне противоправне діяння злочином, необхідна
наявність обвинувального вироку суду, який набув сили. В іншому випадку
(адміністративне чи інше правопорушення), а також коли дія або бездіяльність,
яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого
Кримінальним кодексом України, але через малозначність не становить суспільної
небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи
юридичній особі, суспільству або державі (п. 2 ст. 11 КК), не має достатніх
підстав вважати, що це протиправне діяння буде умовою відшкодування шкоди за
цією статтею.

Оскільки провадження по вказаній кримінальній справі не закінчено і не
закрито, а для того, щоб встановити, чи є конкретне протиправне діяння злочином,
необхідна наявність обвинувального вироку суду, який набув сили, колегія суддів
вважає, що не має достатніх підстав вважати, що противоправне діяння є умовою
відшкодування шкоди відповідно до положень статті 1177 Цивільного кодексу
України.

Умови і порядок відшкодування майнової шкоди, завданої майну та життю чи
здоров'ю фізичної особи, яка потерпіла від злочину, на підставі ст. 1177
Цивільного кодексу України встановлюються спеціальним законом.

На цей час закон, який би регулював умови і порядок відшкодування такої
шкоди, не прийнятий, тому місцевий суд обґрунтовано визнав позовні вимоги
ОСОБА_1 такими, що задоволенню не підлягають.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, по суті не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому що зроблені судом висновки відповідають
фактичним обставинам, матеріалам справи та вимогам закону, в зв'язку з чим
оскаржуване рішення не може бути скасовано чи змінено по суті.

При розгляді справи суд повно, об'єктивно та всебічно з
дотриманням вимог процесуального права дослідив обставини справи, дав належну
оцінку наданим сторонами доказам.

Додаткових доказів, що мають відношення до справи, позивач апеляційному
суду не надав.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права і правових підстав для його скасування з
ухваленням по справі нового рішення не встановлено.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 303, 308, 313, 315, 317 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів Апеляційного суду АР Крим,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 5 липня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена у

касаційному порядку до Верховного Суду України у
двохмісячний строк з дня набрання нею

законної сили.