Справа №2-372/2007
РІШЕННЯ іменем України

30 січня 2007р.                                                                                  м. Житомир

Королівський районний суд міста Житомира в складі:

судді                  Котік
Т.С.

секретаря                 Рудницької CM.

розглянув у  відкритому судовому засіданні справу за
позовом Прокурора Корольовського району м.
Житомира в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання недійсним
договору оренди та виселення,

Встановив: Прокурор звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_1
-ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та ОСОБА_2 -ІНФОРМАЦІЯ_2 народження. В обгрунтування вимог
зазначив, що неповнолітні діти зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1. У вказаній
квартирі також була зареєстрована їх мати -
ОСОБА_7, яка померла та на даний час зареєстрованим значиться брат ОСОБА_7 - ОСОБА_8.

Прокурор вказує,
що квартира відноситься до фонду міської ради, а тому договір оренди на вказану
квартиру, який укладений між відповідачкою і ОСОБА_7 є недійсним, оскільки він
суперечить чинному законодавству.

Так само,
прокурор просить виселити відповідачку та членів її сім'ї, які притягнуті до
участі в справі в якості співвідповідачів, із займаної квартири, оскільки вони
не мають законних підстав на проживання у вказаній квартирі.

В судовому
засіданні прокурор підтримав позовні вимоги та пояснив, що на даний час,
квартира закріплена за малолітніми дітьми ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Відповідачі
безпідставно  користуються квартирою, а
тому просить задовольнити вимоги позову.

Відповідачка та
її представник вимоги позову не визнали та пояснили, що спірну квартиру
відповідачка мала придбати для своїх дітей. ОСОБА_7, надала їй
довіреність на ведення всіх справ, що стосуються вказаної квартири та вони
уклади договір оренди, в якому зазначено її право на проживання у вказаній
квартирі та зазначено, що нею передавалися кошти ОСОБА_7 в рахунок подальшого
укладання договору купівлі-продажу квартири. На даний час відповідачка не
заперечує проти виселення, однак вказує, що воно має відбутися після повернення
коштів.

Відповідач
ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав та пояснив, що всі питання пов'язані з
квартирою по вул. Бердичівській вирішувала його мати з ОСОБА_7, на даний час
він в квартирі не проживає, хоча там знаходяться його речі та він іноді
заходить до квартири, оскільки має власні ключі.

Відповідач ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав та пояснив,
що дочка придбала квартиру та він в ній проживав
разом з дружиною, після смерті дружини, став проживати з дочкою по вул. Щасного
в м. Житомирі. Відповідач ОСОБА_5
в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

Представник Житомирської міської ради вимоги позову
підтримав та пояснив, що квартира АДРЕСА_1
відноситься до фонду міської ради, а тому наймач квартири не мала права  передавати
вказане житло в оренду, а тому вказаний договір оренди є недійсним та не надає
відповідачам будь-яких прав на вказану квартиру.

Представник
органу опіки і піклування пояснив, що в інтересах неповнолітніх дітей, за якими
закріплена вказана квартира, вимоги позову підлягають до задоволення.

3-я особа ОСОБА_8. вимоги позову
підтримав та пояснив, що відповідачі безпідставно вселилися в квартиру в якій
він зареєстрований та проживає. Він своєї згоди не надавав, про укладений
договір оренди дізнався лише при розгляді справи про розділ особових рахунків
за позовом ОСОБА_9.

Заслухавши
пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до
ст. 810 ЦК
України, за договором найму (оренди) житла одна сторона -власник житла
(наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві)
житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

З вище
викладеного вбачається, що передача житла в оренду може здійснюватися лише
власником житла.

Як встановлено в
судовому засіданні та не заперечується сторонами, квартира АДРЕСА_1 відноситься до
житлового фонду міської ради, а отже не могла бути предметом договору оренди
від 20.00.2005 року.

З інформації, що
надійшла з КП «Житомирського обласного міжміського бюро технічної
інвентаризації» право власності на вказану квартиру ні за ким не зареєстровано.

Відповідно до
рішень виконавчого комітету Житомирської міської ради від 14.09.2006 року за НОМЕР_1 та від 31.08.2006 року за НОМЕР_2 жила площа в квартирі АДРЕСА_1 закріплена за неповнолітніми ОСОБА_2 та ОСОБА_1, у зв'язку з тим, що їх
мати померла.

Окрім того, згідно даних поквартальної карточки, яка оглянута в судовому засіданні, у вказаній квартирі зареєстрований
ОСОБА_8.- брат
ОСОБА_7

Відповідно до
ч.2 ст.810 ЦК України, підстави укладання та припинення договору найму житла,
що є об'єктом права державної чи комунальної власності, встановлюються законом,
а саме нормами, які викладені в Житловому Кодексі України.

Зокрема, ст.91
ЖК України, передбачає право наймача жилого приміщення, за згодою членів сім'ї,
які проживають разом з ним, і за згодою наймодавця здавати в піднайом жиле
приміщення. Вказаний договір складається в письмовій формі та реєструється в
житлово-експлуатаційній організації.

Договір оренди
від 20.08.2005 року,
який укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_9. не можна вважати і договором піднайму,
оскільки він укладений з порушенням вимог ст. 91 ЖК України, а саме укладений
без згоди ОСОБА_8, який зареєстрований та проживає в спірній квартирі, без
згоди наймодавця та без відповідної реєстрації в житлово-експлуатаційній
організації.

На підставі
викладеного, вказаний договір оренди суд визнає недійсним, оскільки він
укладений з порушенням вимог чинного законодавства.

У зв'язку з тим,
що відповідачка ОСОБА_9. вселилися в спірну квартиру разом з членами сім'ї на
підставі договору оренди, який визнаний судом недійсним, вони безпідставно
користуються квартирою, а тому підлягають виселенню.

Не зважаючи на
те, що на даний час відповідачі не проживають постійно у вказаній квартирі,
однак їх речі знаходяться в квартирі, вони мають ключі від квартири та вільно
користуються квартирою на власний розсуд
без будь-яких обмежень, а тому вимоги про виселення відповідачів без надання
іншого житла є цілком обгрунтованими.

Заперечення
відповідачки з приводу того, що її виселення можливе лише після повернення
коштів, які вона надавала згідно договору завдатку та відповідно до розписки,
суд не приймає до уваги, оскільки вказані питання не були предметом розгляду
вказаної справи та визнання недійсним договору оренди житла на тягне за собою
правових наслідків щодо повернення зазначених коштів.

У зв'язку із
задоволенням позовних вимог, суд стягує з відповідачів судові витрати.
Відповідача ОСОБА_6 суд звільняє від сплати судових витрат, як інваліда 1-ї
групи.

Керуючись ст.
ст. 203,215,810 ЦК
України, ст.91,93,94 ЖК України, ст. ст. 10,60,88,208,212
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ: Позовні вимоги
задовольнити.

Визнати
недійсним договір оренди квартири АДРЕСА_1 від 20.08.2005 року, який укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_9.

Виселити
ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1без надання іншого
жилого приміщення.

Стягнути з
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь держави по 5 гривень 67 коп. судового
збору та по 2 гривні 50 коп. витрат на і інформаційно-технічне забезпечення при
розгляді справи в Корольовському райсуді м. Житомира на р/рахунок
1562 ТУ ДСА в Житомирській області, МФО 811039, Код ,
Банк: УДК в Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не подано.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський
районний суд м. Житомира шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
10 днів з дня
виготовлення повного рішення /30.11.2005
року/ та в послідуючому подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя              Т.С.Котік