Справа №2-296 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2007 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці в
складі:

головуючого судді Марчука В.Т. при секретарі Єремчук Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м.Чернівці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в листопаді 2006 року звернулась до суду із
вказаними вище позовними вимогами до відповідача.

Посилалась на
те, що 13.07.2002 року між
нею та відповідачем було зареєстровано шлюб.

Від вказаного
шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1
народився син - ОСОБА_3.

Причиною
розлучення стало те, що відповідач не турбується про матеріальне забезпечення
сімї, не надає в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина,
почав ображати її і порушувати подружню вірність. Між ними втрачено почуття
любові і поваги один до одного.

В 2006 році вона
припинила підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, які по даний час також
не підтримує.

Оскільки
відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина в
добровільному порядку, вона бажає отримувати від нього аліменти.

Просила
розірвати шлюб з відповідачем, залишити їхнього сина проживати разом з нею та стягнути з останнього аліменти на її
користь на утримання сина в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше
встановленого мінімуму, до досягнення дитини повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов підтримала і підтвердила обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав
частково і суду пояснив, що на розлучення з відповідачкою він погоджується,
оскільки вважає, що збереження їхньої сім'ї є неможливим. Щодо аліментів, які
позивачка просить стягнути з нього, вважає, що їх розмір останньою
завищений. Погоджується сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в
розмірі % частини
всіх видів його заробітку.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі,
вважає, що позов підлягає частковому задоволенню:

Так, судом встановлено, що сторони по справі перебувають в шлюбі, який між
ними зареєстровано Чернівецьким міськвідділом РАГСу 13.07.2002 року, актовий
запис НОМЕР_1.

Від вказаного
шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1
народився син ОСОБА_3, який
на даний час фактично проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження сторін від 13.07.2002 року,
копією свідоцтва про народження сина сторін від 20.10.2003 року та довідкою КЖРЕПу №11 м.Чернівці від 09.11.2006
року.

З квітня 2006 року сторони свої подружні відносини
припинили, разом не проживають та не ведуть спільного господарства, що останніми було
підтверджено в судовому засіданні.

При таких обставинах, суд вважає, що сім'я у сторін остаточно
розпалась і зберегти її уже не можливо, а тому їх шлюб необхідно розірвати.

Виходячи виключно із інтересів неповнолітнього сина сторін, суд вважає за
необхідне залишити його проживати разом з матір'ю - позивачкою
ОСОБА_1.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище позивачки,
неповнолітнього сина сторін і відповідача, а також відсутність у останнього
інших дітей чи непрацездатних батьків, яких би він утримував, суд вважає, що
позовні вимоги позивачки в цій частині підлягають частковому задоволенню.

На погляд суду,
з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання
неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу).
але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно,
починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини.

При цьому, суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру
стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на
утримання неповнолітньої дитини, реальної можливості відповідача вказаний
розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього.

Керуючись
ст.ст.104 ч.2, 105 ч.З, 110, 112, 114 ч.2, 180, 182, 183, 191 СК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 64, 79-81, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294, 367 ч.І п.1 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований
у Чернівецькому міськвідділі РАГСу 13
липня 2002 року за НОМЕР_1 розірвати.

Неповнолітнього сина сторін - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження залишити проживати з матір'ю - ОСОБА_1.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу стягнути з ОСОБА_2 на
користь держави державне мито в розмірі 17
грн., а ОСОБА_1 від сплати судового збору звільнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти
на утримання неповнолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в
розмірі % частини всіх видів його заробітку
(доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 листопада 2006 року і до
повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави державне мито в розмірі 51
грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові
витрати в розмірі 16
грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.