Справа № 2-872007р.
(№ 2-42322006р.)
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

07 лютого 2007 року                               Харцизький міський суд Донецької області у складі :

головуючої судді - Рокітної О.Б., при секретарі - Должиковій Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Харцизьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1, законного представника позивача ОСОБА_2 до Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворюваннях у м.
Харцизьку про стягнення морального збитку ,
-

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2006 року позивач ОСОБА_1 та законний
представник позивача ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом
до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у місті Харцизьку про стягнення моральної шкоди, вказуючи,
що позивач працював на підприємствах вугільної промисловості більш ніж 20 років, має 21 рік підземного
стажу, загальний трудовий стаж 36
років.

Відповідно до санітарно-гігієнічної характеристики його робочого місця,
праця прохідником та кріпильником небезпечна, напружена
та тяжка. Відповідно до гігієнічної класифікації праці, затвердженої наказом
МОЗ України ІНФОРМАЦІЯ_1, характер та умови праці відносяться до 3
класу 3 ступеня. Згідно висновку лікарньо - експертної комісії від ІНФОРМАЦІЯ_2 Донецької обласної клінічної лікарні
професійних захворювань, у нього було виявлено професійне захворювання -
антрако - силикатоз, вузликова форма, бронхіт, легенева недостатність третьої
стадії. Відносно його захворювання було
складено акт розслідування професійного захворювання за формою П-4 від ІНФОРМАЦІЯ_3.

ІНФОРМАЦІЯ_6, відповідно до
довідки медико-соціальної експертної комісії, йому
встановлено 80 % втрати професійної працездатності
безстроково.

Позивач вважає, що він має право на
відшкодування моральної шкоди, завданої умовами
виробництва, оскільки він отримав тяжкі професійні захворювання, що викликало
та продовжує викликати моральні ,фізичні, душевні страждання та переживання у
зв'язку з цим, порушилися його нормальні життєві зв'язки та стосунки
через неможливість продовження активного
громадського життя. Отримане професійне захворювання завжди дає про себе знати,
він став інвалідом, він не спроможний здійснювати життєво необхідні речі - за ним постійно спостерігає його
дружина. Він вимушений постійно приймати ліки. Через отримані професійні захворювання він не може повноцінно працювати,
займатися чоловічою роботою по дому, що
викликає в його почуття безпорадності та безсилля; не кажучи вже про фізичний біль. Він вимушений прикладати значні зусилля для
організації-свого життя, користуватися сторонньою допомогою вдома, не
в силах в повній мірі ( матеріально забезпечити себе та свою сім'ю.

В зв'язку з чим
позивач просить стягнути з відповідача на його користь в відшкодування
моральної шкоди в сумі 50000
грн.

У судовому
засіданні законний представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала у повному обсязі та дала пояснення аналогічні зазначеним у
ньому. Просить стягнути на користь
позивача у рахунок відшкодування спричиненої йому моральної шкоди 50000 гривень.

Представник
відповідача - відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у місті Харцизьку
- ОСОБА_3  у судовому засіданні позив не визнала та
пояснила, що відповідно до ст.77 ,п.27
Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік" призупинена у 2006 році дія ст..ст. 1,21,28,34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування нещасного випадку на виробництві і
професійному захворюванні, що спричинили втрату
працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей, тому позивач не має права на
відшкодування моральної шкоди в зв'язку з
встановленими йому в липні 2005 року та в серпні 2006 року професійними захворюваннями. Також
вважає, що позивач не довів доказів його моральних страждань в зв'язку з професійними захворюваннями. Вказує, що на медико - соціальні експертні комісії покладено
обов'язки, в тому числі, встановлення факту спричинення моральної шкоди працівнику ,виплата страхових виплат за
моральну шкоду проводиться Фондом на підставі: заяви
потерпілого, рішення суду про відшкодування моральної шкоди, висновків
медичних органів. Однак позивач не звертався до них з заявою про відшкодування
йому моральної шкоди, тому відділення Фонду не мало можливості направити його до МСЕК з метою встановлення факту
спричинення йому моральної шкоди. Крім
того, вважають, що сума моральної шкоди позивачем завищена.

Суд заслухавши пояснення
законного представника позивача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає позов
обгрунтованим і підлеглим частковому задоволенню з наступний підстав:

Судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на підприємствах вугільної
промисловості більш ніж 20 років, має 21 рік підземного стажу, загальний трудовий стаж 36 років, що підтверджується
записами у трудовій книжці, (а.с.7-15)

З акту П-4
розслідування хронічного професійного захворювання по ОП шахта „ІНФОРМАЦІЯ_4" від ІНФОРМАЦІЯ_5 вбачається,
що під час виконання трудових обов'язків при виконанні тяжкої фізичної праці в підземних умовах, в умовах не
благо сприятливого мікроклімату, дії шкодливих виробничих факторів
позивач ОСОБА_1 отримав професійне захворювання антрако - силикатоз, вузликова
форма, бронхіт, легенева недостатність третьої стадії. ( а.с.27 )

Із медичних
виписок, епікризів, амбулаторної карти вбачається, що позивач ОСОБА_1 знаходився тривалий час на стаціонарному
та амбулаторному лікуванні у зв'язку
з отриманими професійними захворюванням антрако - силикатоз, вузликова форма, бронхіт,
легенева недостатність третьої стадії. ( а.с.21-26, 30)

Згідно з висновком МСЕК від
ІНФОРМАЦІЯ_6 позивачу ОСОБА_1 встановлено
втрату 80% професійної працездатності та він був визнаний інвалідом 1 групи в
зв'язку з отриманим професійним захворюванням - антрако - силикатоз, вузликова
форма, бронхіт, легенева недостатність третьої стадії. ( а.с. 16-17)

Таким
чином, вищевказані докази свідчать про те, що під час виконання
трудових обов'язків позивач отримав
зазначене вище   професійне захворювання.

Відповідно до статей 1,3,21,43 ч.4,46 ч.І ,2 Конституції України, як соціальна держава, зміст і спрямованість якої визначають права і свободи людини та їх
гарантії, проголосила право громадян на належні, безпечні
і здорові умови праці, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у
разі повної, часткової або тимчасової працездатності, втрати годувальника
тощо. Право на соціальний захист гарантується, зокрема, загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок
внесків громадян, підприємств,
установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Згідно зі ст. 21
ч.І п.1 підпункт „є" Закону
України „ Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" до страхових виплат належать, зокрема, грошова сума, яка виплачується
застрахованому за моральну шкоду при наявності факту заподіяння цієї
шкоди потерпілому.

Відповідно до вимог ст. 28 ч.З Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасливого випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" при наявності факту заподіяної моральної шкоди потерпілому проводиться страхова
виплата за моральну шкоду.

Згідно ст.34 ч.З вищевказаного Закону також зазначено, що право на
відшкодування моральної шкоди, заподіяної умовами
виробництва, має потерпілий.

З Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №1-рп/2004 у справі в зв'язку з конституційним звертанням Управління виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Кіровоградській області про офіційне тлумачення положень
частини третьої статті 34
Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (справа про відшкодування
моральної шкоди) вбачається, з п.3.2 рішення, вбачається, що з огляду на
особливості захисту здоров'я потерпілого, потерпілому у результаті нещасного
випадку на виробництві ,професійного
захворювання відшкодовується моральна шкода.

Відповідно до
ст. ст. 23, 1167 Цивільного
Кодексу України моральна шкода потерпілого
від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема,
у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами
виробництва, спричиняє порушення таких особистих
немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров'я тощо.

Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у
справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди „ від 31.03.1995 року (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року №5) розмір відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визнає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо),яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин.

Суд вважає, що в наслідку отриманих професійних захворювань позивачу
ОСОБА_1 заподіяна моральна шкода, яка вбачається з наступного:

Позивач отримав
тяжке професійне захворювання, в зв'язку з якими тривалий час знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні,
іспитував та до наступного часу продовжує іспитувати моральні
страждання у зв'язку з самим фактом ушкодження здоров'я , фізичну біль, став
інвалідом 1 групи
безстроково. Отримане професійне захворювання
;

викликали   порушення
нормальних   життєвих   зв'язків
позивача   через   неможливість продовження
активного громадського життя.

Через отримані захворювання позивач не може повноцінно працювати, будучи
людиною працездатного віку, він не має
можливості продовжувати нормальне особисте життя, зруйнувався його
звичайний життєвий устрій, він вимушений прикладати додаткові зусилля для
організації свого життя.

Його душевні
страждання пов'язані з тим, що він вважає себе безпомічним та малорухомим
чоловіком, оскільки не може обходитися без сторонньої допомоги, виконувати по дому чоловічу роботу, не в силах в
повній мірі матеріально забезпечити свою сім'ю.

Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача
заподіяну моральну шкоду в зв'язку з
отриманими професійними захворюваннями.

Доводи представника відповідача про те, що позивач не має права на
відшкодування моральної шкоди, оскільки
професійні захворювання йому встановлені в липні 2005 року та в серпні 2006 року, а відповідно до ст..77 ,п.27 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік" призупинена у 2006 році дія ст.ст. 1,21,28,34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
нещасного випадку на виробництві і професійному захворюванні, що
спричинили втрату працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей не можуть
бути взятими до уваги, вони не мають
правового значення, оскільки вищевказана стаття закону є неконституційною,
протиречить ст..ст. 1,3,21,43
ч.4,46 ч.І ,2 Конституції
України. Крім того, вищевказані виплати
сплачуються не з державного бюджету України.

В зв'язку з чим суд вважає доводи представника відповідача про те, що факт
моральної шкоди позивача є недоведеним, а
також про те, що він не має права на відшкодування моральної шкоди безпідставними.

Згідно зі ст.ЗЗ
п.З Закону України „ Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" моральна шкода ,яка спричинила втрату
професійної працездатності
відшкодовується Фондом соціального страхування і сума страхової виплати за моральну шкоду враховується судом, але не може
бути більше 200 розмірів мінімальної заробітної
плати, встановленої на день виплати.

Вирішуючи питання про розмір страхового відшкодування моральної шкоди, суд
вважає, що з урахуванням ступеню втрати працездатності,
інвалідності, характеру, глибини та обсягу фізичних, душевних страждань
позивача, погіршення його здоров'я ,
а також виходячи з принципу розумності
і зваженості, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача
моральну шкоду у розмірі 25000
гривень.

Керуючись ст.ст. 1,3,21 ч.І п."е",43 ч.4,46 ч.І,2 Конституції України,ст.ст. 1,21 ч.І п.1 підпункт „е",28 ч.3,33 п.3,34
ч.З Закону України „ Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" ,ст.ст.23,1167 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 10,11 ,88,209,212,214,215,217,218 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань
України у місті Харцизьку про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у місті Харцизьку (р/рахунок № 0088 в УГК
Донецької області, МФО
834016, КОД ОКПО 25967996 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 народження, який народився в АДРЕСА_1, у рахунок відшкодування спричиненої йому моральної шкоди 25000 гривень; а також витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду
справи в розмірі 1 грн. 50 коп. на рр1000 в УДК Донецької області, МФО 834016, ОКПО 26288796, отримувач: ТУ ДСА в Донецькій області, призначення платежу: 1ТЗ до Харцизького
міського суду Донецької області, код суду 37.

В іншій частині позову відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької
області через Харцизький міський суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення
рішення заяви і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги,
або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.