Справа
№22Ц-566/2007                                                    Головуючий у 1-ій інстанції Кириченко B.I.
Доповідач - Воробйова Н.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Київської області в складі:

головуючого- Воробйової Н.С,

суддів- Олійника В.І., Оношко Г.М.,

при секретарі -
Велицькому О.О. розглянула у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Кагарлицького районного
суду Київської області від 7 грудня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Кагарлицька районна державна нотаріальна контора, про визнання частково
недійсними свідоцтва про право на
спадщину за законом, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видані на ім'я ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5,

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
недійсним свідоцтва про право на спадщину,
видане їй після смерті її батька ОСОБА_6.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи
скарги, колегія суддів

встановила:

У серпні 2006 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог посилалась на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року загинули її батьки ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, на праві власності яких перебував цегляний будинок
площею 16 кв.м, з погребом та хлівом, розташовані
по АДРЕСА_1.

9 січня 1991 року на це майно позивачка отримала свідоцтво про право на
спадщину за законом НОМЕР_1. Для реєстрації набутого права власності на спадкове майно у квітні 2006 року звернулась до
Кагарлицького районного МБТТ, де їй було відмовлено з
посиланням на те, що право власності на вказане
нерухоме майно було зареєстровано за ОСОБА_4.

Пізніше ОСОБА_2 дізналась, що реєстрація права власності на спірне майно була проведена на підставі свідоцтва про
право власності на спадщину за законом, виданим ОСОБА_4
після смерті її чоловіка ОСОБА_5.

До цього свідоцтва були безпідставно внесені сарай Б, погріб під ним, сарай В, зведені батьком позивачки, на які остання набула
право власності в порядку спадкування за законом.

У зв'язку з цим, ОСОБА_2 просила суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом НОМЕР_2 від 19
вересня 1990 року, видане Першою Київською
державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_4 після
смерті ОСОБА_5. в частині, що стосується спадкування
сараю В, сараю Б та погребу, розташованого під ним.

Просила в цій же частині визнати недійсним видане на ім'я ОСОБА_4
свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

3  вимогами
заявленого позову не погодилась спадкоємиця ОСОБА_4

- ОСОБА_1, звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому просила

суд визнати недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом НОМЕР_1

від 9 січня 1991 року, видане державним нотаріусом
Кагарлицької державної

нотаріальної контори на ім'я ОСОБА_2 після смерті її батька

ОСОБА_6

Посилалась на те, що домоволодіння по АДРЕСА_1 завжди належало тільки ОСОБА_8, яка 25 жовтня 1976 року
заповіла його своєму сину ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8 померла.

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_5 спадщину прийняв шляхом вступу у фактичне управління, свідоцтва про право
спадщини за заповітом не отримував.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_5, спадщину прийняла його

дружина ОСОБА_4, яка 12 вересня того ж року
отримала свідоцтво про

право на спадщину за законом, у відповідності до
якого вона набула право

власності на жилий будинок площею 23 кв.м.,
веренду, сарай Б, погріб під

ним, сарай В, криницю та сарай Г.

Недобудований цегляний жилий будинок за місцем розташування спадкового майна ніколи в експлуатацію не здавався, тому
не міг бути предметом спадкування ОСОБА_2
Спадщину вона після смерті свого батька ОСОБА_6 у встановленому законом порядку
не приймала.

Після смерті батьків ОСОБА_2 проживала у ОСОБА_9. Спадковим майном вона зацікавилась лише після спливу 25
років, як померли її батьки.

Будинок, погріб під ним, хлів, на які позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину, ОСОБА_1 вважала не існуючими, такими, що не
відноситься до нерухомого майна, що було предметом спадкування її матері ОСОБА_4

У зв'язку з цим, вона просила суд у задоволенні первісного позову відмовити,
зустрічний позов задовольнити.

Рішенням Кагарлицького районного суду від 7 грудня 2006 року у задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 вважає необгрунтованим, просить в цій частині рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити
вимоги зустрічного позову.

Свідоцтво про право на спадщину НОМЕР_1 від 9 січня 1991 року, видане державним нотаріусом Кагарлицької державної нотаріальної
контори на ім'я ОСОБА_2, просить визнати недійсним.

Посилається на те, що, вирішуючи спір, суд неправильно оцінив додані до матеріалів справи докази, без достатніх для цього
підстав дійшов до висновку, що сарай Б, розташований під ним погріб, сарай В
належали ОСОБА_6, після смерті якого були
предметом спадкування ОСОБА_2

Помилково не вважав ці споруди власністю ОСОБА_5., які після смерті
ОСОБА_5. успадкувала ОСОБА_4

Не перевірив суд першої інстанції і обставини, пов'язані з прийняття ОСОБА_2
спадщини після смерті її батька. Обмежуючись показаннями
свідків, не звернув увагу на те, що більш ніж 25 років після смерті
ОСОБА_5 позивачка не проявляла заінтересованості до спадкового
майна: за ним не наглядала, не проводила поточний ремонт.

У зв'язку з цим ОСОБА_1 вважає її такою, що права на спадкування не прийняла, тому і права власності на спірне нерухоме майно вона не набула.

З наведеними доводами апеляційної скарги не погодився представник позивачки
ОСОБА_2 - ОСОБА_10, подав до апеляційного суду

заперечення,
в яких апеляційну скаргу просить відхилити, рішення суду залишити без
змін.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено, що 9 січня 1991 року державний нотаріус Кагарлицької державної нотаріальної контори видав на ім'я ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на
жилий цегляний будинок площею 16 кв.м., хлів та погріб під ним, які належали на
час смерті її батьку ОСОБА_6

У відповідності до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

При цьому обв'язок доведення порушення, невизнання або оспорювання права покладається на особу, яка звернулась до суду за
захистом.

Проте ОСОБА_1 дані вимоги закону не виконала : звертаючись до суду з позовом про визнання незаконним оспорюваного свідоцтва про право на
спадщину, не зазначила, яким саме чином воно порушує її майнове право.

Доказів щодо порушення її прав не надала.

З матеріалів
спадкової справи №5700 від 19 вересня 1990 року вбачається, що в порядку спадкування за законом у власність ОСОБА_4, спадкоємицею якої є позивачка за зустрічним
позовом, перейшов лише дерев'яний жилий будинок площею 23 кв.м.,
розташований по АДРЕСА_1.

Жодного відношення цей будинок до споруди, яка є предметом спадкування ОСОБА_2, не має, тому не може порушувати
права ОСОБА_1.

А тому, вимоги останньої щодо оспорювання свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого позивачці за первісним
позовом після смерті ОСОБА_6, є безпідставними.

Рішення суду в частині відмови ОСОБА_1 у задоволені її позову колегія
вважає обгрунтованим.

Доводи, якими ОСОБА_1 обґрунтовувала подану апеляційну скаргу, наведений
висновок суду не спростовують.

В силу ч.І ст.ЗОЗ ЦПК України законність рішення суду
в частині відмови у задоволенні первісного
позову апеляційний суд не перевіряє.

Рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального
права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.ЗОЗ, 307,308 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 7 грудня 2006
року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.