СПРАВА  №2-792007
справа  №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

07 січня 2007 року Лозівський
міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді: Жмуд Н.М., при секретарі Клименко О.В., з участю
прокурора Марусенко Є.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова Харківської області
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки
та піклування Лозівської міської ради Харківської області, Служба у справах
неповнолітніх Лозівської міської ради Харківської області - про позбавлення
батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

"27
вересня  200 6
року  позивач  звернулася
до  суду  з
позовною  заявою

до    відповідача    в
якій    зазначила,     що                             вона    є
рідною    бабусею

ОСОБА_3,    ІНФОРМАЦІЯ_1 року   народження. Мати    ОСОБА_3 -    ОСОБА_4 -
є    рідною
донькою  позивачки.

У   1990
році   ОСОБА_4
зареєструвала
шлюб   з   ОСОБА_2, відповідачем     по
справі,      і     даному
шлюбі     у     них
народилася ОСОБА_3.

ОСОБА_4, з листопада місяця 2003 року, пішла з
дому, залишивши дитину -
ОСОБА_3, на неї - ОСОБА_1.
Місце знаходження ОСОБА_4 досі не відоме, оскільки вона перебуває  у
розшуку.

З 1995 року ОСОБА_3, знаходиться на
повному утриманні позивачки і проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач по
справі, з 1995 року, з
донькою ОСОБА_3 не спілкується, її життям не цікавиться, не турбується про її
духовний і фізичний розвиток, її навчанням та підготовкою до самостійного  життя,
матеріальної   допомоги  не
надає.

Відповідач
створив нову сім"ю і не приймає участі у вихованні своєї доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,
про що написав нотаріально завірену заяву про свою згоду на позбавлення його
батьківських прав щодо неї. Виходячи з викладеного, позивач прохає суд,
позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження та встановити піклування над нею, призначивши
позивачку піклувальником, визнати місце проживання ОСОБА_3 за адресою -
АДРЕСА_1, та стягнути на користь ОСОБА_1,
з      відповідача,       аліменти      на
утримання

ОСОБА_3 в розмірі 14 частини усіх
видів його доходів, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини відповідної віку щомісячно, починаючи з
дня звернення до суду і до досягнення дитиною
повноліття.

У судовому
засіданні позивач підтримала в повному обсязі свої позовні вимоги та пояснила,
що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, є їх рідною онукою. Мати ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 - є рідною донькою позивачки, У 1990 році ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з
ОСОБА_2-відповідачем по справі, і в даному шлюбі, у них народилася -донька   -
ОСОБА_3.

У 1995 році року,
ОСОБА_4, без попередження, пішла з
дому, залишивши дитину -
ОСОБА_3, їй на виховання. 3»явилася лише у 2003 році і то, лише на де кілька днів. З березня 2006 року, ОСОБА_4,
знаходиться у розшуку, і місце її знаходження, досі не відоме, дитиною не
цікавиться і матеріальної допомоги на її
утримання  не  надає.

Відповідач по
справі, з 1995 року, з
донькою ОСОБА_3 не спілкується, її життям не цікавиться, не турбується про її
духовний і фізичний розвиток, її навчанням та підготовкою до самостійного
життя, матеріальної допомоги не надає. Він може зателефонувати та поздоровити
її з днем народження, але з 2001
року, він жодного разу до неї не приїздив. Позивач вказала, що вона сама,
відвозила онуку до батька у місто Львів, де він мешкає з своєю родиною, щоб
ОСОБА_3 могла з ним поспілкуватися, і можливо він запропонує їй залишитися
проживати у його у сім»ї. Але цього не сталося, відповідач як не забрав дитину
до себе, та й в загалі, написав заяву, якою не заперечує щоб його позбавили
його ж батьківських прав по відношенню до неї. Дівчина навчається у Ліцеї міста
Лозова у 10 класі,
вже на протязі п»яти років. Навчання в цьому закладі, є платним, за яке сплачує
гроші позивачка. Позивач вказала, що коли ОСОБА_3 хворіла, то вона телефонувала
до відповідача і повідомляла йому про це, але останній, а ні приїздив до
дитини, ні надавав матеріальної допомоги для придбання необхідних для лікування
ліків, тай на цікавився станом їх здоров»я.

Взагалі, з 1995 року ОСОБА_3
знаходиться на повному утриманні позивачки і проживає з нею за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідач у
судові засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи зворотні
повідомлення про вручення останньому судових повісток про виклик у судові
засідання, але надав суду письмову заяву, в якій він визнає позов позивача та
прохає,   щоб  справа
слухалася  за  його
відсутності.

Прокурор позов
позивача підтримав у повному обсязі, про що надав свій  висновок.

Представник
третьої особи: Орган опіки та піклування Лозівської міської ради Харківської
області, позов позивача підтримала і вважає
за  доцільне,   задовольнити
його  в  повному
обсязі.

Представник
третьої особи: Служби у справах неповнолітніх Лозівської міської ради
Харківської області, позов підтримала у повному
обсязі.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, враховуючи письмову заяву відповідача, висновок прокурора
про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача і задоволенні позову,
пояснення представників третьої особи: Органу опіки та піклування Лозівської
міської ради Харківської області та Служби у справах неповнолітніх Лозівської
міської ради Харківської області,
суд  знаходить   позов
таким,   що  підлягає
задоволенню.

У судовому
засіданні встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до
ксерокопії паспорту на позивача (а.с.№10-12),
довідки з місця проживання від 25
липня 2006 року (а.с.№18), вбачається, що
позивач дійсно проживає і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до
Рішення Лозівського міського суду Харківської області від 19 березня 2001 року (а.с.№34), дійсно
вбачається, що між відповідачем по справі -
ОСОБА_2 та  ОСОБА_4,   було
розірвано  шлюб.

Згідно до
свідоцтва про народження на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження (а.с.№22),
дійсно встановлено, що її батьком записано - ОСОБА_2,
який  є  відповідачем
по  справі.

Позивач вказала,
що з 1995 року,
відповідач не цікавиться дитиною та не приймає участі у її вихованні, не
цікавиться станом її здоров»я, жодного разу не відвідав навчальний заклад у
якому вона навчається і матеріальної допомоги на її утримання не надає, крім
того, він не заперечує проти того, щоб його було позбавлено батьківських  прав.

Відповідно до
заяви від 24 червня 2006 року (а.с. №16) , та пояснень від 22 грудня 2006 року (а.с.№56,57), дійсно
встановлено, що відповідач, не заперечує проти того, щоб він був позбавлений
своїх батьківських прав, відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, оскільки в нього є
інша сім»я, в якій є інша дитина, і забрати ОСОБА_3, до себе на виховання, він
не зможе, оскільки не має можливості забезпечити їй належне виховання та  утримання.

Відповідно до
повідомлення Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 21 червня 2006 року №36290-в
(а.с.№25), вбачається,
що ОСОБА_2, був
викликаний до відділу у справах неповнолітніх Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради, 19
червня 2006 року, де
повідомив, що він надасть письмову нотаріально посвідчену заяву про згоду на
позбавлення його батьківських прав, відносно своєї доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження,     так    як
він,     створив    нову
сім»ю,     і     не
має    змоги

приймати участь у вихованні доньки та матеріально її
забезпечувати.

Факт того, що
відповідач по справі не займається вихованням дитини, підтверджується також
характеристикою на ученицю Лозівської гімназії Лозівської ради Харківської
області від 21 березня 2006 року (а.с.№19)
ОСОБА_3, зазначено, що ОСОБА_3,
навчається у Лозівській гімназії з 2000 року. Добре вчиться, старанно виконує
домашні завдання, ввічлива і в весь цей час, проживає із своєю бабусею - ОСОБА_1, котра
піклується нею, про те як батьки дівчини, жодного разу в школі не були. Дівчина
завжди охайно одягнена, доглянута. ОСОБА_1 часто відвідує гімназію, батьківські
збори, є членом батьківського комітету, цікавиться успіхами  своєї
онуки,   супроводжує  та
допомагає  їй  у
навчанні.

За клопотанням
позивача по справі у судовому засіданні 07 січня 2007 року, в якості свідка
була допитана громадянка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, котра
попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих
свідчень (а.с.65), яка вказала, що позивачку по справі, вона особисто знає з
197 9 року, оскільки вони є сусідами. ОСОБА_4, - донька позивачки, у лютому місці 1995 року, фактично
покинула, ОСОБА_3 на ОСОБА_1. У цей день позивачка знаходилася в неї в квартирі
і до них у двері подзвонила подруга ОСОБА_4, та привела ОСОБА_3 і вказала, що
ОСОБА_4 прохала ОСОБА_3 залишити ОСОБА_1, а сама поїхала у невідомому напрямку.
Відповідач поїхав до міста Львова, до своїх батьків і ОСОБА_3 з собою він не
забирав і крім того станом здоров»я дитини він не цікавився, матеріальної
допомоги на її тримання не надавав, він навіть подарунків на день народження
дитині не надсилав. Всю турботу з виховання та матеріального забезпечення
ОСОБА_3, несе ОСОБА_1 та її чоловік, які дуже люблять дівчинку і намагаються
створити для неї, всі необхідні умови для її належного виховання та
матеріального забезпечення. Матеріальну допомогу на утримання дівчинки, також
надає син позивачки ОСОБА_6, не дивлячись на те, що в нього є своя сім»я і свої
діти, яких треба забезпечувати. Свідок вказала, що ОСОБА_3 дуже болюче
переживаєте, що ні батько ні мати, нею не цікавляться, що її життя, їм є
байдужим. Дівчина сама по собі дуже здібна до навчання, вона ввічлива з усіма
людьми. ОСОБА_1 перевела ОСОБА_3 на навчання до гімназії, де навчання є
платним, але для позивачки, витрати не мають значення, оскільки вона бажає
дитині лише  добра.

У судовому засіданні, в якості свідка, за клопотанням
позивача,

була допитана громадянка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4

року          народження,               котра             попереджена              про           кримінальну

відповідальність
за   дачу   завідомо
неправдивих   свідчень    (а.с.№64),

яка      у   судовому
засіданні   вказала,    що
позивачку   знає   вже
давно,

оскільки   вони   спілкуються
і   підтримують   дружні
стосунки   з   сім»єю

ОСОБА_1.
Відповідач    по     справі
та  ОСОБА_4,                                             фактично

покинули ОСОБА_3, у віці чотирьох
років на виховання ОСОБА_1. І з того часу, дівчина живе у позивачки за
адресою:  АДРЕСА_1. Мати взагалі
знаходиться в розшуку і місце знаходження її досі не відомо, а відповідач по
справі, поїхав до своїх батьків у місто Львів у 1995 році. Він створив нову сім»ю, в якій виховує дитину, але
за ОСОБА_3 так і не повернувся, матеріальної допомоги на її утримання не надає,
він навіть подарунків на день народження не надсилає їй, не говорячи вже проте,
що б приїхати та провідати дитину, поцікавитися станом її здоров»я, відвідати
навчальний заклад в якому вона навчається, поцікавитися успіхами у її навчанні
і це при тому, що ні коли позивачка не чинила і не чинить йому перешкод у
спілкуванні з ОСОБА_3. Навпаки, позивачка якось возила дівчинку до відповідача,
з надією, що в останнього, пробудяться батьківські почуття і він запропонує
дівчинці залишитися жити в нього в сім»ї, але все виявилося марним, оскільки
він не мав і не має наміру, забрати дівчину до себе на виховання. Свідок
ОСОБА_7, вказала, що її донька є
хрещеною матір»ю ОСОБА_3, і дівчина приходить до них у сім»ю, спілкується з їх
онукою. ОСОБА_1, завжди влаштовує
свято на день народження ОСОБА_3, і запрошує їх сім»ю на свято, але жодного
разу, вона не бачила, щоб відповідач приїздив і привітав дівчину, або надіслав
їй подарунок чи надав якусь матеріальну допомогу.

У судовому
засіданні була допитана в якості свідка по справі -громадянка ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, яка попереджена про кримінальну відповідальність
за дачу завідомо неправдивих свідчень (а.с.№
66), яка у судовому засіданні
вказала, що сім»ю ОСОБА_1 вона
знає давно. ОСОБА_1, - позивач по справі, виховує ОСОБА_3 з того часу, коли
дівчинці було 4 роки, як її покинула мати та батько. Весь цей час позивачка,
виховує та матеріально забезпечує ОСОБА_3. Вона влаштувала дівчинку до
гімназії, а там навчання є платним, але не дивлячись на це, позивачка,
намагається дівчинці дати належну освіту, і це при тому, що вони з чоловіком
живуть на одну пенсію. Як може, матеріально їм допомагає і син ОСОБА_1 - ОСОБА_6, в якого
також є своя сім»я і двоє діток. ОСОБА_3 дуже добра та ввічлива дівчина, в
усьому допомагає своїй бабусі - ОСОБА_1 Позивачка дівчинці замінила і батька і
матір, оскільки, останні, не цікавляться дівчиною, не надають матеріальної
допомоги. Мати -ОСОБА_4,
взагалі знаходиться у розшуку, а відповідач поїхав до міста Львова, створив
нову сім»ю, в якій виховує дитину, але ОСОБА_3 забирати до себе на виховання,
він не збирається, про що навіть написав письмову заяву, якою дав згоду на
позбавлення його батьківських  прав  відносно
ОСОБА_3.

У судове
засідання була викликана сама неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,
з метою з»ясування її думки по справі. Відповідно до ст.171 СК України «Дитина
має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім»ї, посадовими
особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім»ї. Дитина, яка
може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками,
іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при
вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських  прав,
а   також  спору
щодо  управління   її
майном».

У позовній заяві
позивач прохає суд визначити місце проживання ОСОБА_3,    ІНФОРМАЦІЯ_2   року  народження
за адресою:
АДРЕСА_1. Оскільки, ОСОБА_3, досягла 14
років, відповідно до ч.2 статті 29 ЦК України
Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце
проживання,   за  винятком
обмежень,   які  встановлено
законом.

У присутності
ОСОБА_9 - заступника
директора з виховної роботи Лозівської міської гімназії Лозівської міської
ради, у неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, у судовому засіданні, 07 лютого 2007
року, було з»ясовано її думку по справі, а саме, чи згодна вона, щоб
відповідача по справі - ОСОБА_2,
було позбавлено його батьківських прав по відношенню до неї, на що дівчина
повідомила, що батька вона бачила останній раз, коли навчалася у б класі, з
того часу він може зателефонувати їй тільки на день народження або на новий
рік, однак матеріальної допомоги на її утримання він не надає, і подарунків
також не надсилає. ОСОБА_3 вказала, що всю матеріальну та моральну допомогу, їй
надає її бабся - позивач по справі - ОСОБА_1, в якої вона проживає з чотирьох
річного віку. Бабуся ні коли не перешкоджала їй у спілкуванні з батьком, а
навпаки, вона возила її до нього, поспілкуватися, але батько так і не
запропонував залишитися у нього жити у сім»ї. ОСОБА_3 вказала, про те, що ОСОБА_2, є її батьком,
говорить лише запис у її свідоцтві про народження, оскільки вихованням її не
займається, не турбується про неї, матеріальної допомоги не наддає. ОСОБА_3
вказала, що він для неї є чужою людиною, і якщо б вона була потрібна батькові,
то він би забрав би її до себе на виховання, або хоча б приїздив до неї.
Дівчина вказала, що така поведінка батька, свідчить ні про що інше, як те, що
він свідомо, відмовився від неї, бо якби вона була йому дійсно потрібна і його
турбувала її  доля,   то
він  би  знайшов
спосіб  і  час
щоб  спілкуватися  з  нею.

У ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, було з»ясовано її думку відносно призначення над
нею, піклувальником - ОСОБА_1, на що дівчина відповіла, що вона не заперечує,
оскільки бабуся для неї це і тато і мама, - це людина, яка підтримувала і
підтримує її в усіх життєвих ситуаціях, і дуже бобре до неї відноситься,
намагається забезпечити всім необхідним для нормального розвитку, за що вона
їй,   дуже  вдячна.

Відповідно до
Акту про стан здоров»я громадянина (а.с.№26)
на ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_6 року народження, вбачається, що за станом здоров»я
вона може виконувати обов»язки піклувальника
неповнолітньої  дитини.

Позивачем по
справі, до суду було подано Подання від 11
вересня 2006 року № 01-18329 (а.с.№35), з проханням
встановити піклування над ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, громадянкою
ОСОБА_1, на тій підставі, що батько - ОСОБА_2 не виконує своїх  батьківських
обов»язків  по   відношенню
до  дівчини.

Відповз дно до ст.243
СК України, опіка та піклування встановлюються над дітьми, які залишилися
без батьківського піклування. Піклування встановлюється над дитиною у віці від
чотирнадцяти  до  вісімнадцяти
років.

Відповідно до
ст.244 СК
України піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна
особа. При призначені дитині опікуна враховуються особисті якості особи, її
здатність до виховання  дитини,   ставлення
до  неї,   а
також  бажання  самої
дитини.

Оскільки ОСОБА_1
сама прохає суд, у своїй позовній заяві, щоб вона була призначена
піклувальником на її онукою -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, враховуючи, що вона, добре ставиться до дитини і займалася
її вихованням з чотирьох річного віку, та зі слів свідків, характеризується
лише позитивно, і у суду не має підстав не довіряти свідченням свідків, і з
наданого Акту обстеження житлово-побутових умов від 15 серпня 2006 року (а.с.№33) вбачається, що,
для дитини створено належні умови для сну, відпочинку та навчання, їй виділена
своя окрема кімната, в свою чергу, чоловік позивачки - ОСОБА_6, не
заперечує щоб його дружина -
ОСОБА_1, була призначена піклувальником над їх онукою, про що надав
письмову заяву (а.с.№32),
суд вважає за можливе -
призначити ОСОБА_1 піклувальником на ОСОБА_3,   04   червня  1991  року  народження.

У позовній
заяві, позивач прохає суд, стягнути ОСОБА_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на
утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, у розмірі 14 частини від усіх видів її заробітку (доходу)
але не менше ЗО відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини
відповідного віку, до досягнення
дитиною  повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.165 СК України, одночасно з позбавленням батьківських прав
суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою  вирішити
питання  про  аліментів
на  дитину.

Необхідно
відмітити, що відповідно до ч.2 ст.166 СК України,
«Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку  щодо
утримання  дитини».

Відповідно до
ст.180 СК
України Батьки зобов»язані утримувати дитину
до  досягнення  нею
повноліття.

Відповідно до ст..182,183 СК України, суд
стягує з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7
народження, на користь ОСОБА_1 -
аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, в розмірі 14 частини заробітку (доходу), але не менше ЗО
відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до
досягнення дитиною  повноліття.

Згідно із ст.191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову,
тобто з 27 вересня 2 00 6 року.

Відповідно до
п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд
допускає негайне стягнення
аліментів  у  межах
суми  платежу  за
один  місяць.

Судом було також
вияснена думка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року    народження,     стосовно
визначення    її    місце

проживання за адресою: АДРЕСА_1, на
що дівчина вказала, що вона бажає проживати з бабусею за вказаною адресою,
оскільки іншого житла в неї не має, і навіть якщо б і було, то вона не пішла б
від бабусі з дому, бо ріднішої людини, чим вона, в неї не має.

Позивачем надано
висновок опікунської ради виконавчого комітету Лозівської міської ради
Харківської області, щодо доцільності позбавлення батьківських прав від 11 вересня 2006 року № 217 (а.с.№36), де зазначено,
відповідач не займається вихованням своєї дитини, не надає матеріальної
допомоги на її утримання, не цікавиться станом її здоров»я, не відвідує
навчальний заклад в якому   вона   навчається.

Виходячи з
викладеного, в судовому засіданні достовірно встановлено, що своїми діями,
відповідач порушує зобов»язання закріплені в статті №51 Конституції
України від 28 червня 1996 року, а саме:
Батьки зобов»язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Аналогічне твердження закріплене і в ст.180   Сімейного   Кодексу
України.

В принципі №6 Декларації прав
дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959
року, записано: « Дитина,
якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків,
і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення»,

В ч.2 ст. З
Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991
року вказано: «Держави-учасники зобов»язуються забезпечити дитині такий
захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та
обов»язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по
закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні
заходи».

Відповідно до
ст.8 Закону
України «Про охорону дитинства» від 26
квітня 2001 року №2402 зазначено, що
«Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов,
необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів  України.

Статтею №11
цього ж Закону вказано, що «Сім»я є природним

середовищем           для           фізичного,                духовного,               інтелектуального,

культурного, соціального розвитку дитини, її
матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов
для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім»ї разом з батьками або в
сім»ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та
основним обов»язком батьків є забезпечення
інтересів  своєї  дитини.»

Згідно статті №12 цього є закону
вказано, що « Виховання
в сім»ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і зобов»язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров»я, фізичний,
духовний    і    моральний
розвиток,     навчання,     створювати належні умови для розвитку її
природних здібностей, поважати гідність
дитини,   готувати  їх
до  самостійного  життя
та  праці».

Відповідно до
статті №15 цього ж
Закону встановлено, що «
Дитина, яка
проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними
регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від
дитини, зобов»язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з
нею». При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що
відповідач, свідомо не виконує своїх обов»язків по вихованню дитини
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, не спілкується з нею і перешкод в спілкуванні йому з
нею,   ні   хто
не  чинив   і
не  чинить.

Статтею №164 Сімейного
Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1
- ухиляння від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Необхідно
зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов»язку виконання
батьківських обов»язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має
реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому
засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача,
який дав свою письмову згоду на позбавлення його батьківських прав по
відношенню до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, не дивлячись на те, перешкод у спілкуванні з дитиною йому
ні хто не чинив і не чинить, і у тривалому
відрядженні  не  знаходився.

Відповідно до ст..81,88 ЦПК України, суд
стягує з ОСОБА_2, на користь держави державне мито в розмірі   51   гривня.

Суд роз»яснює відповідачу ОСОБА_2, що відповідно     до      ст.168     СК    України
«Мати,      батько,      позбавлені батьківських прав, мають право
на звернення до суду з позовом про поновлення
батьківських  прав».

Керуючись
положенням ст.ст.10, 11, 57, 60, 81, 88, 209, 212,
213-215 ЦПК України; ст.ст.164,
165, ч.2 ст.166,
169, 171, 180, 182, 183, 191, 243, 244,
СК України; ч.2 ст.29 ЦК України,
ст.ст.ст.8, 11, 12, 15 Закону
України «Про охорону дитинства» від 2
6 квітня 2001 року №2402; ч.2 ст.
З Конвенції «Про права дитини» від 27
вересня 1991 року;
принципу №6 Декларації
«Про права дитини», проголошеної
Генеральною  Асамблеєю  20  листопада   195 9
року,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Орган Опіки та піклування Лозівської міської
ради Харківської області, Служба у справах неповнолітніх Лозівської міської
ради Харківської області про позбавлення
батьківських  прав  -  задовольнити.

Позбавити
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7
народження, уродженця міста Франкфурт, Германія, зареєстрованого за   адресою:
АДРЕСА_2-  батьківських  прав
відносно   до   ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження.

Призначити    ОСОБА_1,      ІНФОРМАЦІЯ_4
року народження, піклувальником відносно  ОСОБА_3,   ІНФОРМАЦІЯ_2     року  народження.

Визначити місцем
проживання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, адресу: АДРЕСА_1.

Стягнути з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7
народження, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_2 - аліменти на
користь ОСОБА_1 - на
утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження у розмірі 14 частини заробітку (доходу) але не менше ЗО
відсотків від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку
починаючи з дня звернення позивачем до суду - 27 вересня 2006
року і до досягнення дитиною
повноліття.

Допустити   негайне
виконання  рішення   суду
в  межах   суми   платежу
як за  один  місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави державне  мито
у  розмірі   51   гривня.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної
інстанції  або  в
порядку  ч.4   ст.295
ЦПК  України.