апеляційний суд черкаської
Справа №
Категорія по спорах, що виникають  з
трудових правовідносин
інстанції Маринчук М.П.
Доповідач в апеляційній інстанції Бородійчук В.Г.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15"
лютого 2007 р. Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого

суддів

при секретарі

Кісіля М.О.

Бородійчука В.Г., Трюхана Г.М.

Шульзі Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 05
грудня 2006р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Уманської міської
стоматологічної поліклініки про поновлення на роботі, стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників,
колегія суддів,-

встановила:

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом до
відповідача вказуючи на те, що він працював в Уманській стоматологічній
поліклініці на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 з 12.08.1987
року.

Вказує, що наказом від 05.05.2006р. НОМЕР_1 та наказом
НОМЕР_2 на нього
накладені дисциплінарні стягнення-догани, а наказом НОМЕР_3 його звільнено з
роботи за систематичне невиконання трудових обов'язків.

Вважає, що всі накази щодо нього є незаконними і просить
поновити його на попередній роботі та стягнути кошти за час вимушеного прогулу
та судові витрати.

Рішенням Уманського міськрайонного суду від 05.12.2006р.
відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
Уманського міськрайонного суду від 05.12.2006р. як незаконне, винесене з
порушенням норм матеріального і процесуального права без всебічного і повного
з'ясування обставин по справі.

Перевіривши законність і обгрунтованість судового рішення
в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення, а судове рішення до скасування з постановлениям нового судового
рішення, оскільки висновки суду не відповідають наявним по справі доказам і
суперечать вимогам діючого законодавства.

2

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд
виходив з тих обставин, що дійсно мали місце систематичні порушення трудових
обов'язків зі сторони позивача, проте такі висновки суду є не переконливими.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про "Практику *
розгляду судами трудових спорів» звільнення працівника по п.З ст.40
КЗпП  України може бути лише за проступок
на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного стягнення за
невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим
договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного
стягнення які встановлені чинним законодавством.

Так
відповідно   до   наказу
НОМЕР_1   від   5.05.2006р.
підставою   для   накладення
дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 стало те, що він нібито
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 були допущені грубі порушення прав лікування ОСОБА_2 та
порушення фінансової дисципліни.

Але ці обставини не є підставою для накладення
адміністративного стягнення. Так відповідно до розділу 2 посадової
інструкції ІНФОРМАЦІЯ_1 затвердженої головним ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.76) в обов'язки
ІНФОРМАЦІЯ_1 не входить процедура повернення амбулаторних карток в реєстратуру.

Таким чином адміністрація стоматполіклініки ставить
ОСОБА_1 в провинну  не виконання обов'язків які на нього не покладені
відповідно до посадових обов'язків, що фактично є порушенням ст.31 КЗпП України.

Судом першої інстанції не з'ясовано також в чому полягають
порушення фінансової дисципліни оскільки відповідно до посадових обов'язків
лікаря стоматолога на нього не покладено обов'язків здійснювати фінансову
діяльність стоматологічної поліклініки.

Таким чином колегія суддів вважає, що наказ НОМЕР_1 необгрунтований
і суперечить вимогам діючого законодавства, а тому підлягає до скасування.

Колегія суддів вважає, що наказ НОМЕР_2 також є
необгрунтованим і -підлягає
до скасування з слідуючих підстав.

Як вбачається з наказу ОСОБА_1 оголошена догана за те, що
у нього на столі у робочому кабінеті знаходилась упаковка пломбувального
матеріалу під назвою «Комполюкс».

Проте адміністрація не надала суду доказів того, що даний
препарат знятий з цивільного обігу, заборонений до використання.

Крім цього відповідач не надав суду доказів того, що
даний препарат взагалі використовував ОСОБА_1 для лікування пацієнтів.

Наряду   з
цим   позивачем   надано
свідоцтво   про   державну
реєстрацію стоматологічного   препарату   «Комполюкс»
де   зазначено,   що
даний   матеріал   дозволено використовувати в медичній
практиці.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає, що даний наказ
взагалі є надуманим і підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності з даних підстав взагалі не має.

В наказі НОМЕР_3
підставою для накладення дисциплінарного стягнення  »
на ОСОБА_1 стало порушення ним п.8 розділу II посадової
інструкції про те даний пункт посадової інструкції передбачає накладення
обов'язку на лікаря вчасно доповідати завідувачеві відділення а в його
відсутності - старшому
лікарю зміни про загрозу життю зміни у стані здоров'я пацієнтів, про грубі
порушення правил внутрішнього розпорядку.

Адміністрація не надає доказів, що у лікаря ОСОБА_1 були
зазначені випадки але він про них не повідомив головного лікаря.

Таким чином колегія суддів вважає, що і даний наказ є
необгрунтований і юридичних підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності відсутні.

3

Оскільки накази НОМЕР_1 НОМЕР_2 та НОМЕР_3 є незаконними
тому підстави для звільнення ОСОБА_1 по ст. З ст. 40 КЗпП України відсутні.

За таких обставин колегія суддів вважає необхідним дане
судове рішення скасувати.

З наявних по справі доказів колегія суддів вважає
необхідним постановити нове судове рішення яким задовільнити позовні вимоги
ОСОБА_1 і поновити його на займаній посаді.

Колегія суддів також вважає необхідним стягнути середній
заробіток за період вимушеного прогулу.

Оскільки адміністрація поліклініки не надала ОСОБА_1 довідку
про середній заробіток колегія суддів вважає можливим провести розрахунок на
підставі виписки з банківського рахунку ОСОБА_1 де зазначено його заробітну
плату.

Так заробітна плата за березень 2006 року становить 476,00 грн.

Заробітна плата за квітень 2006р. 519 грн.

Середній заробіток за повні останні місяці становить - 476+519:2=497,50 грн.

Середній заробіток, за один робочий день 497,50 : 24,5 = 20,31 грн.

Не отримана заробітна плата за травень 2006р. - 20,31 х 8 (робочих днів) = 162,48 грн.

Не отримана заробітна плата за період з червня 2006р. по
січень 2007р. - 497,50 х 8 місяців = 3980,00 грн.

Не отримана заробітна плата за лютий 2007р. - 20,31x13 (робочих днів) = 264,03 грн.

Не отримана заробітна плата за час вимушеного прогулу
становить 4406,51 грн.

Керуючись ст.ст. 307,309
ЦПК України, колегія
суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовільнити.

Рішення Уманського міськрайонного суду від 5 грудня 2006 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовільнити.

Визнати незаконними накази НОМЕР_1, НОМЕР_2, та НОМЕР_3

Поновити ОСОБА_1 на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1 в Уманській
стоматологічній поліклініці з 22.05.2006р..

Стягнути з Уманської стоматологічної поліклініки на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з
22.05.2006р. по |5.02.2007р. в розмірі 4406,51
грн.

Стягнути з Уманської стоматполіклініки держмито на
користь держави 440 грн.

Рішення в частині поновлення на роботі і стягнення
середнього заробітку за 1
місяць допустити до негайного виконання.

.Рішення може бути оскаржено до Верховного Суду України в
2-місячний строк з моменту проголошення.

Головуючий