УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року січня місяця 30
дня колегія суддів судової палати по цивільних справах

Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді______________________ Любобратцевої
Н.І.,

Суддів                                                                     Чистякової Т.Ї.,

_______________________________________  ДанілаН.М.,

При секретарі___________________________ Бахтагарєєвої М.В.

За участю позивача ОСОБА_1, представника позивача Черкасова В.А.,

представника відповідача Полєтаєвої ГЛ.,

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Профспілкового комітету Державного підприємства „Радіотелевізійний
передавальний центр АР Крим" на дії та бездіяльність профспілкового
комітету, скасування рішення профспілкового комітету ДПРТПЦ АР Крим, про
спонукання видати профспілковий білет, скасування рішення Профспілкового, комітету
ДПРТПЦ АР Крим про виключення з членів профспілкової організації, стягнення
моральної шкоди, встановлення факту спричинення матеріальної шкоди
бездіяльністю профспілкової організації,

за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м.
Сімферополя АР Крим від 02.11.2006
року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Профспілкового
комітету ДПРТПЦ АР Крим на дії та бездіяльність профспілкового комітету,
скасування рішення профспілкового комітету ДПРТПЦ АР Крим від 20.04.2006 р. про надання
згоди на його; звільнення, про спонукання видати профспілковий білет,
скасування рішення Профспілкового комітету ДПРТПЦ АР Крим про виключення з
членів профспілкової організації, стягнення моральної шкоди, встановлення факту
спричинення матеріальної шкоди бездіяльністю профспілкової організації. Вимоги
мотивовані тим, що він працював на різних посадах у ДПРТПЦ. Наказом від 13.10.2004 р. його було
звільнено із займаної посади, при цьому профспілка не захистила його прав.
Рішенням Апеляційного суду АР! Крим від 11.01.2006 р. його було
поновлено на роботі, при цьому йому було встановлено заробітну плату нижче, ніж
встановлено колективним договором. Наказом від 20.04.2006 р. позивача знов було звільнено, але не за тими
підставами, за якими профспілка надала згоду на його звільнення. Вважає, що
профспілка не виконала свої обов'язки щодо його захисту від незаконних дій
адміністрації ДПРТПЦ, постійно порушувала його права, чим спричинила йому
моральну шкоду в розмірі 1700 грн. Крім того, відповідач не надав йому
відповіді на жодне його звернення, чим порушив Закон України „Про звернення
громадян", не видав йому білет члену профспілки, також він був виключений
з членів профспілки у порушення ст.4 Статуту профспілки „ІНФОРМАЦІЯ_1".
Також просив встановити той факт, що діями відповідача йому було заподіяно
матеріальну шкоду в розмірі 14460
грн. 05 коп.,
яка складається із суми не отриманої своєчасно заробітної плати за час
звільнення з роботи 13.10.2004 р. по час поновлення на роботі 11.01.2006 р.

Справа № 22-ц- І 067/07                                       Головуючий
у першій інстанції

Лебедь О.Д

Доповідач Любобратцева Н.І.

2

Рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя АР
Крим від 02.11.2006

року ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до
Профспілкового

комітету Державного підприємства „Радіотелевізійний
передаючий центр АР Крим" на дії

та бездіяльність профспілкового комітету, відміни рішення
профспілкового комітету

ДПРПЦ АР Крим від 20.04.2006 р. про надання згоди на
звільнення, про спонукання

видати профспілковий білет, відміни рішення
Профспілкового комітету ДП РТПЦ АР

Крим про виключення з членів профспілкової організації,
стягнення моральної шкоди,

встановлення факту спричинення матеріальної шкоди
бездіяльністю профспілкової

організації відмовлено.

На вищевказане рішення суду першої інстанції ОСОБА_1
подав апеляційну

скаргу, в якій просить його скасувати і ухвалити нове
рішення про задоволення позовних

вимог. Апелянт вважає, що суд не повно з'ясував обставини
справи, рішення;

постановлено з порушенням вимог матеріального і
процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін та їх
представників, проаналізувавши доводи апеляційної скарги в межах ст. 303 ЦПК України,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що профспілковий комітет не порушив вимог чинного
законодавства при вирішенні питання щодо дачі згоди на звільнення позивача з
роботи; обґрунтовано виключив його з членів профспілки „ІНФОРМАЦІЯ_1" за
несплату членських внесків; розглянув усі його звернення і про результати
розгляду повідомив заявника; позивач не надав суду доказів щодо факту»
спричинення матеріальної шкоди бездіяльністю профспілкової організації, у
зв'язку з чим; підстав для задоволення заявлених вимог немає.

З такими висновками суду першої інстанції повною мірою
погоджується колегія

суддів, оскільки вони відповідають фактичним обставинам,
встановленим у судовому

засіданні, а також вимогам чинного
законодавства.

Так, відповідно до вимог п. 10 ч. 1
ст. 38 Закону України „Про професійні спілки, їх; права та
гарантії діяльності" виборний орган первинної профспілкової організації на
підприємстві, в установі або організації дає згоду або відмовляє у дачі згоди
на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця з працівником, який є
членом діючої на підприємстві, в установі, організації профспілки, у випадках,
передбачених законом. Таким чином, розглянувши подання директора ДП РТПЦ АР
Крим і давши згоду на звільнення ОСОБА_1 у зв'язку із скороченням штату за ст.
40 п. 1 КЗпП України (а.с.66-67, 68) профспілковий комітет діяв у межах своєї
компетенції, не порушив при цьому вимог чинного законодавства.

Суд також дійшов правильного висновку, що позивач був
виключений з членів профспілки „ІНФОРМАЦІЯ_1" обґрунтовано, відповідно до
п.4.1 її Статуту (а.с.210-зворот), який передбачає, що за порушення Статуту
профспілки, у тому числі несплату протягом З, місяців членських внесків, до
членів профспілки можуть бути застосовані такі міри? впливу та стягнення, як
попередження або виключення з членів профспілки. При цьому; оскільки позивачем
порядок (тобто процедура) застосування міри покарання не оскаржений, право вибору
виду впливу та стягнення належить профспілці.

Справа № 22-ц-1067/07                                       Головуючий
у першій інстанції

Лебедь О.Д.

Доповідач
ЛюбобратцеваН.І.

3

Колегія судців не може взяти до уваги довід апеляційної
скарги, що відповідач не виконав вимог колективного договору
і не перевірив виконання роботодавцем рішення Апеляційного суду АР Крим від 11.01.2006 р. про поновлення позивача на
роботі, оскільки перевірка і контроль за
виконанням судових рішень не входить до компетенції профспілкового
комітету.

Інші доводи апеляційної скарги не
містять посилання на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які призвели чи могли
призвести до неправильного вирішення справи, а
тому оскаржуване рішення суду є законним та обґрунтованим і
підстав для його скасування немає.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 303, 307, 308, 313, 314 Цивільного процесуального кодексу
України, колегія суддів судової палати у цивільних справах

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 2 листопада 2006 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена безпосередньо у
Верховний Суд України протягом двох місяців.