У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18 квітня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Головуючого

ГнатенкаА.В.,

Суддів:

Балюка М.І., Барсукової В.М.,
Григор'євої Л.І.,

Косенка В.Й.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2, за
участю третіх  осіб : Львівської міської
ради, приватного нотаріуса ОСОБА_3, про
визнання недійсним  договору
купівлі-продажу земельної ділянки та договору купівлі-продажу незавершеного
будівництвом житлового будинку та земельної ділянки, визнання права  власності на незавершений  будівництвом
житловий будинок та  земельну
ділянку, зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 , за
участю  третіх осіб :  приватних
нотаріусів ОСОБА_9, ОСОБА_10, про визнання недійсними довіреності та
договорів дарування незавершеного будівництвом
житлового будинку  та  земельної ділянки,

в с т а н о в и л а :

У червні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом
до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів відчуження   відповідачем 19 травня 2005 року земельної
ділянки  та  об'єкту
незавершеного  будівництва по  АДРЕСА_1, посилаючись на  те, що на час
укладення оспорюваних договорів відповідач вже не був власником
зазначеного майна, оскільки  25 червня
2003 року подарував йому частину незавершеного будівництвом житлового будинку,
27 грудня            2003 року подарував
йому земельну ділянку.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 звернулися до  суду
із зустрічним позовом про визнання недійсними довіреності та договорів
дарування незавершеного будівництвом житлового будинку та земельної ділянки,
посилаючись на те, що на пропозицію ОСОБА_1 допомогти їм у розробці проекту,
виготовлення документації та закінчення робіт
по  проведенню газу, води та електрики
11 червня 2003 року. ОСОБА_2  підписав
доручення не читаючи, однак ОСОБА_1, який був ініціатором оформлення
даного  доручення, змінив перелік
повноважень та додатково  вніс  в доручення
ОСОБА_6- свою колишню дружину.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16
червня              2006 року в
задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_11
задоволено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 13
листопада          2006 року
рішення  Залізничного районного
суду  м. Львова  від 16
червня  2006 року в частині
визнання недійсними довіреностей від імені громадянина Німеччини ОСОБА_7,
посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу
ОСОБА_12 26 травня 2003 року, від імені ОСОБА_8 громадянина США, посвідчену
приватним нотаріусом ОСОБА_12 27 травня 2003 року, від імені ОСОБА_2,
посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу
ОСОБА_9 11 червня 2003 року - скасовано.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_11, ОСОБА_2, ОСОБА_5
про визнання недійсною довіреності  від
імені  ОСОБА_2,  виданої на ім'я ОСОБА_6, ОСОБА_1, посвідченої
11 червня  2003 року приватним нотаріусом
ОСОБА_9 - відмовлено. В  решті  рішення суду залишено  без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про
скасування вказаних судових рішень в зв'язку з порушенням судом норм
матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення  про задоволення позовних вимог.

Касаційна  скарга підлягає задоволенню
частково за таких  підстав.

Задовольняючи позовні  вимоги
ОСОБА_11, суди виходили із того, що ОСОБА_2, видаючи довіреність на ім'я
ОСОБА_6, не знав, що вона укладе договори дарування будинку та земельної  ділянки, а також  договори вчинено без згоди дружини ОСОБА_2-
ОСОБА_5. Крім того, будинок та земельна ділянка на  набувачів не були зареєстровані, тому право
власності на них згідно ст. 210 ЦК України залишалося за ОСОБА_2,  він, як їх власник вправі був здійснити їх
відчуження на ОСОБА_11, який став їх добросовісним набувачем.

Проте таких
висновків  суди  дійшли не перевіривши доводи позивача  ОСОБА_1 та інших членів релігійної громади
міжнародного товариства  свідомості
Кришни про те,  що земельна ділянка під
забудову спірного будинку фактично відводилася цій релігійній громаді та
забудова будинку здійснювалася за  кошти
членів громади, а не ОСОБА_2

ОСОБА_2, який
також був членом громади  не  фінансував та не приймав особистої участі і
навіть не знав про хід будівельних робіт. Земельна ділянка та документи на
забудову будинку під впливом помилки були оформлені на ОСОБА_2 як члена громади
і тому не маючи до них інтересу він видав спірні довіреності на переоформлення
земельної ділянки та  будинку на інших
членів релігійної громади, що і було здійснено.

Крім того, застосовуючи положення ст.65 СК України,
суди  не перевірили, чи є спірне майно
спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5, чи здійснювали вони кошти на його
будівництво та у яких розмірах.

Земельна ділянка, як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом  приватизована  на ім'я ОСОБА_2, тому за  положенням цього Кодексу не є  спільним майном подружжя. Висновки, що  зроблені
судами про   відсутність згоди
ОСОБА_5 на укладення договору дарування, що
за   висновками судів тягне
недійсність угоди суперечать положенням
цього Кодексу.

Висновки судів про те, що за ОСОБА_2 зберігалося право
власності на спірне майно, оскільки земельна ділянка та  будинок не були зареєстровані за  набувачами за
договором дарування від  25 червня
2003 року  та 27 грудня 2003 року
суперечать положенням ст.ст.151, 227, 244 ЦКУРСР, чинного  у період виникнення спірних відносин.

Крім того, перевіряючи доводи позивача ОСОБА_1,  який
фактично  діяв від  імені
релігійної громади щодо  набуття
за нею  права власності  на
земельну ділянку та будинок,
суди  не  залучили
цю релігійну громаду  до  участі
у  справі.

За  таких обставин
погодитися  із  ухваленими
судовими рішеннями не  можна,  вони
підлягають  скасуванню із
направленням справи на новий розгляд до суду
першої  інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія  суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова  від 16
червня 2006 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 13
листопада 2006 року  скасувати та справу
направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                                                   А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                            М.І.
Балюк

В.М.
Барсукова

Л.І.
Григор'єва

В.Й.
Косенко

ї