апеляційний суд
дніпропетровської області
Справа №
Категоріям 19                                         інстанції
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 січня 2007 року
м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі;

головуючого -
судді ЛЯХОВСЬКОЇ І.Є.,

суддів -СОКОЛАН И.О.,
МИТРОФАНОВОЇ Л.В.,

при секретарі -
САВЧУК Н.О,,

за участю -третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 30 березня 2006 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Стоматологічна
поліклініка № 7" (треті
соби - ОСОБА_2,
ОСОБА_3) про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

10.12,2004р. ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до
Комунального закладу "Стоматологічна поліклініка № 7" (далі -Стоматологічна
поліклініка) та просила стягнути з відповідача 15000,0грн.на відшкодування моральної шкоди. На
обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 07.10.2004р. під час надання
їй медичної допомоги лікарями ОСОБА_3, та ОСОБА_2 в процесі маніпуляцій з
видалення зубу їй зламали нижню щелепу. Крім того, позивачка просила стягнути
на її користь витрати на проїзд в сумі 30,0грн. та витрати на оплату юридичної
допомоги в розмірі 100,0грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу
від 30 березня 2006 року року в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Позивачка ОСОБА_1 В своїй апеляційній скарзі просить
скасувати рішення суду та задовольнити її вимоги в повному обсязі, посилаючись
напорушення норм матеріального та процесуального права, неправильну оцінку
обставин справи та наданих доказів.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що 07 жовтня 2004 року ОСОБА_1
звернулася за медичною допомогою до Стоматологічної поліклініки. Під час
проведення лікарями ОСОБА_3. та ОСОБА_2 операції по видаленню восьмого нижнього
зубу справа у позивачки стався перелом нижньої щелепи. У зв"язку із цим
ОСОБА_1 було доправлено до щелепно-лицевого відділення Криворізької міської
лікарні №2, де вона знаходилася на лікуванні до 31 жовтня 2004 року. Після цого
позивачку було виписано в задовільному стані з відновленою функцією жувального
апарату та рекомендацією наглядатися в лікаря-стоматолога впродовож року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що по даній категорії справ не передбачено
відшкодування морального збитку, а у діях відповідача не вбачається заподіяння
позивачці моральної шкоди.

Проте із таким висновком погодитися не можна з наступних
підстав.

Згідно із ст. 23
ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої
внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2
цієї статті моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров"я.

Статтею 1167
ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній
особі неправомірними рішенням, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції залишив поза увагою
ту обставину, що позивачка ОСОБА_1 отримала перелом щелепи від дій лікарів
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 які здійснювали операцію з видалення зубу.

Згідно ст, 1172
ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, заподіяну її працівником під
час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

За таких обставин відповідач Стоматологічна поліклініка
повинна відшкодувати ОСОБА_1, моральну шкоду, завдану фізичним болем та
стражданнями внаслідок ушкодження здоров"я лікарями, які перебувають у
трудових правовідносинах із відповідачем.

Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи,
колегія суддів вважає, що рішення суду необхідно скасувати та ухвалити нове
рішення в порядку ст. 309
ч. 1 п. З ЦПК
України.

3

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд
виходить із засад розумності та відповідності спричиненим наслідкам. Зважаючи
на тяжкість тілесних ушкоджень, заподіяних позивачці з вини лікарів, та
враховуючи вимоги пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року № 4, із змінами і доповненнями, «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», колегія суддів вважає,
що відповідною компенсацією моральних страждань позивачки є сума 4000 грн.

Витрати на отримання правової допомоги в сумі 100,0грн,
підтверджені позивачкою документально, тому підлягають задоволенню на підставі
ст. 88 ч. 1 ЦПК України.

Проте вимога ОСОБА_1 щодо стягнення витрат на проїзд в
сумі 30,0грн. задоволенню не підлягає, оскільки на її підтвердження позивачка
доказів не надала.

Крім того, на підставі ст. 88 ч. З ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути
судовий збір всумі 8,5грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 1,5грн.

Керуючись ст.ст. 303,
307, 309 ч. 1
п. З, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Довгищівского районного суду м. Кривого Рогу від 30 березня 2006 року скасувати,
ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Комунального закладу "Стоматологічна
поліклініка № 7" на користь
ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 4000грн., витрати по справі в сумі 100грн.,
судовий збір в розмірі 8,5грн, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 1,5 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.