У Х В А Л А

Іменем  України

30 травня 2007 року                                                                                           м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:                     Барсукової
В.М.,

Берднік
І.С.,

Данчука
В.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до
Одеської залізниці про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення апеляційного
суду Одеської області від 12 жовтня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2005 року ОСОБА_1звернувся
до суду з указаним позовом. Зазначав, що з 20 листопада 1991 року він перебував
у трудових відносинах з відповідачем. Наказом № НОМЕР_1 від 28 серпня  2003 року його звільнено з роботи за прогул
без поважних причин відповідно до ч. 4 ст. 40 КЗпП України. Вважаючи своє
звільнення незаконним, просив суд позов задовольнити, поновити його на роботі та
стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного
прогулу. На підтвердження своїх позовних вимог указував, що його відсутність на
роботі 9 та              10 серпня 2003
року пов¢язана з тимчасовою непрацездатністю.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27
липня 2006 року позов ОСОБА_1задоволено.
Зобов¢язано  Одеську  залізницю
поновити  його  на роботі на посаді охоронця пасажирського
вагонного депо Одеса - Головна Одеської залізниці ЛВЧД - 3. Стягнуто з
відповідача на користь ОСОБА_1середньомісячну заробітну плату за час вимушеного
прогулу, починаючи з 28 серпня   2003
року по день поновлення на роботі.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня
2006 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 липня 2006
року  скасовано. Ухвалено  нове

рішення, яким ОСОБА_1у задоволенні позову до Одеської залізниці відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права, просить рішення апеляційного суду
Одеської області від 12 жовтня 2006 року скасувати, а рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 27 липня 2006 року залишити в силі.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення може бути лише неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня
2006 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 332, 345 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня
2006 року  залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                      В.М.
Барсукова

І.С.
Берднік

В.Г.
Данчук