Справа № 2 - 63/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22 лютого 2007 року
Широківський районний суд Дніпропетровської області у

складі головуючого судді:                                                                    Шевченко О.В.,

при секретарі:                                                                                                   Лагода Л.Б.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Широке цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання
непрацездатної дружини,

ВСТАНОВИВ :

В жовтні 2005 року відповідач ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до   ОСОБА_2,   про
припинення   стягнення   аліментів
на   утримання

непрацездатної дружини.

В
обґрунтування   позову позивач  посилається
на те, що його дружина  звернулась
до

місцевого суду з
позовом про стягнення з нього аліментів на своє утримання, як непрацездатна за
інвалідністю (3-тя група) та така, що потребує матеріальної підтримки. Свої
позовні вимоги вона обґрунтовувала посилаючись на те, що зазначена інвалідність
у неї виникла під час перебування у шлюбі з ним і тим, що через свою хворобу не
може працювати та потребує додаткової матеріальної підтримки, а він, на її
переконання, має змогу надавати таке утримання. Рішенням Широківського
районного суду Дніпропетровської області від 04.01.2006 року, яке на сьогодні набрало чинності, позовні вимоги
ОСОБА_2 були задоволені в повному обсязі, з його на її утримання були стягнуті аліменти в розмірі 18 частини (12,5 %) з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 21.10.2005 року, і на весь
час її інвалідності. Крім того, зазначене рішення суду в межах суми платежу за
один місяць, на підставі ч.1 п.1 ст.367 ЦПК України, було допущено останнім до
негайного виконання. На даний час суттєво змінились фактичні обставини
(обов'язкові умови), за яких відповідачці раніше судом було призначено з нього
відповідне матеріальне утримання. Остання перестала потребувати сторонньої
матеріальної підтримки оскільки змінився (а саме збільшився) її місячний
матеріальний статок (дохід). Так, приблизно з середини
червня 2006 року, ОСОБА_2 за власною
ініціативою реалізувала належне їй но закону право на працю,
як інваліда 3-ї групи із
загального захворювання, працевлаштувавшись на ВАТ "Південний ГЗК"
працівником озеленення. За перший неповний відпрацьований нею місяць (червень 2006 р.) вона
отримала лише частину належної до виплати їй заробітної плати в розмірі 256,28 грн., яка разом
із її місячною пенсією по інвалідності (284,69
грн.) уже на сьогодні значно перевищує встановлений діючим законодавством
прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, і становить загальну
суму в 540,97 грн.
Так, згідно положень ст.65 Закону України "Про державний бюджет України на
2006 рік"
№ 3235-IV
від 20.12.2005 року, в
редакції закону від 18.03.2006 року, на сьогодні прожитковий мінімум на одну особу
встановлено у розмірі 465,0 грн., однак для осіб, які втратили
працездатність (до числа яких безпосередньо відноситься і відповідачка, як
інвалід 3-ї групи),
станом на 01.04.2006 року,
останній становить 359,0
грн. Місячний дохід його колишньої дружини - ОСОБА_2, на теперішній час значно перевищує як загально
встановлений прожитковий мінімум на одну особу (на 75,97 грн. або на 16,3%), так і
прожитковий мінімум для певних категорій непрацездатних осіб (на 181,97 грн. або на 50,7%), до числа яких
також відносяться і інваліди І, II, та III
групи. Призначене судом утримання (аліменти) на  користь
відповідача   було   пов'язане
з   її   непрацездатністю,   як
інваліда   3-ї
групи   по

захворюванню щитовидної залози, та визначено на весь час
інвалідності останньої. Зазначено, що вказана вище інвалідність відповідача, а
також інші набуті нею під час їхнього шлюбу хвороби, що призвели до помірно
вираженого обмеження її працездатності відносяться до захворювань загального
характеру. При цьому, він звертає увагу на те, що, як і відповідачка, він теж
має суттєві вади здоров'я, хворіє на невиліковні на сьогодні (хронічний
пієлонефріт) та довготривалі для лікування хвороби (2-х стороння
сенсоневральна тугоухість, сечокаменева хвороба і інші), тому для підтримки
своєї працездатності також потребує постійного профілактичного та періодичного
стаціонарного лікування, що для його пов'язано з постійними додатковими
матеріальними витратами. За цих обставин, його заробітної плати не достатньо
для забезпечення належного власного лікування, тому він не має змоги надавати
утримання своїй колишній дружині, оскільки сам потребує додаткової матеріальної
підтримки. Вважає поліпшення матеріального стану відповідача, своєї колишньої
дружини - ОСОБА_2,
а саме суттєве перевищення її середньомісячного доходу над законодавчо
встановленим прожитковим мінімумом на одну особу, як для працездатної, так і
непрацездатної категорії населення, що подальше стягнення з нього аліментів на
її утримання підлягає припиненню з підстав, встановлених ч.3 п.1 ст.82 СК
України.

Виступаючи у
судовому засіданні, позивач свої позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені
в позовній заяві, підтримав повністю, просив суд їх задовольнити. Судові
витрати просив йому не відшкодовувати.

Представник
позивача, виступаючи у судовому засіданні, позовні вимоги та їх обгрунтування,
викладені в позовній заяві, підтримав повністю, просив суд їх задовольнити.
Судові витрати просив позивачу не відшкодовувати.

Відповідач в
судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала повністю, проти задоволення
позовних вимог позивача не заперечує.

Суд заслухавши
пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи в
сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в
повному обсязі, оскільки стаття 75
СК України передбачає обов'язок дружини, чоловіка матеріально підтримувати
один одного і перелічує підстави, за наявності яких таке утримання має бути
призначено в судовому порядку. Так, ч.2 цієї статті до них відносить:
непрацездатність одного з подружжя, потребу останнього в матеріальній допомозі
та можливість надання такої допомоги іншим з подружжя. Із змісту цієї статті
випливає, що у разі зникнення усіх цих трьох підстав (обставин) або хоча б однієї з них, припиняється право на утримання у
однієї сторони і відповідно обов'язок по утриманню у другої сторони;

Відповідно ст. 82 п.1 ч.3 СК
України називає однією з підстав для припинення права на отримання такого роду
аліментів, які були присудженні до стягнення за рішенням суду, поліпшення
матеріального стану їх отримувача, що призвело до зникнення у нього потреби у
матеріальній допомозі.

Стаття 75 ч.4 СК України
визначає критерії, за якими один із подружжя є таким, що потребує матеріальної
допомоги, а саме якщо його заробітна плата, пенсія, доходи від використання власного майна, а також інші доходи
не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Як встановлено
судом у судовому засіданні, за рішенням Широківського районного суду від 04.01.2005 року стягнуто з
ОСОБА_1 аліменти на утримання непрацездатної дружини ОСОБА_2, у розмірі 1/8 частини з усіх
видів його доходів, щомісячно, починаючи з 21.10.2005 року, і на час її Інвалідності ( а.с.15), копії
свідоцтва про розірвання шлюбу між подружжям від 22.09.2005 року актовий запис НОМЕР_1
(а.с.8) а також встановлено, відповідно довідки від 17.10.2006 року НОМЕР_2 ВАТ «ПГЗК» в тім
що ОСОБА_2 працює на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримує середньомісячну заробітну
плату у розмірі 550 грн.
(а.с. 22), та
відповідно довідки Пенсійного Фонду України ОСОБА_2 отримує пенсію по
інвалідності 111 групи у
розмірі 284 грн. (а.
с. 34) відповідно
довідки Новолатівської сільської ради ОСОБА_1 проживає у власному будинку на
території Новолатівської сільської ради вона дійсно не має земельної ділянки
/пай/

(a.c.35)
Позивач ОСОБА_1 працює на ДФ -1-2
ГЗКа ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг» отримує щомісячну заробітну плату у
розмірі 1500 грн.
відповідно довідки від 16.02.2007
року НОМЕР_3 (а.с.36),
довідки від 06.02.2007 року про
те, що з його заробітної плати вираховуються аліменти на користь ОСОБА_2 у
розмірі 12,5%. Заборгованності
по аліментам не має.(а.с.37).

Отже, на підставі викладеного суд приходить до висновку наведених вище
фактичних обставин цієї справи та відповідного правового обґрунтування
заявлених позивачем позовних вимог, в тім, що підлягають задоволенню в повному
обсязі, шляхом припинення подальшого стягнення
з ОСОБА_1 аліментів на утримання колишньої дружини - ОСОБА_2.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 212,
213 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов  ОСОБА_1
задовольнити.

Припинити з дня набрання законної сили даним рішенням
стягнення аліментів з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
року народження, призначених рішенням Широківського районного суду
Дніпропетровської області від 04.01.2006
року.

Судові витрати
прийняти на рахунок  ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було
подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга
не була подана у строк, встановлений статтею 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.