Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 березня  2007
року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Костенка А.В., Прокопчука
Ю.В.,  Лященко Н.П.,                                 Пшонки М.П.,
-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Редакція газети «Факти і
коментарі», ОСОБА_3  про захист честі,
гідності, ділової репутації, спростування відомостей та відшкодування моральної
шкоди,  за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 квітня 2006 року
та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
м. Києва від 26 липня 2006 року,

в с т а н о в
и л а :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації,
спростування відомостей та відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи свої
позовні вимоги тим, що 15 березня 2006 року у випуску газети ІНФОРМАЦІЯ_1
опублікувано статтю під назвою ІНФОРМАЦІЯ_2.
У статті розміщено інтерв'ю, яке за твердженням  видання, громадянин Росії ОСОБА_1 дав іншому
засобу масової інформації...ІНФОРМАЦІЯ_3 та виклав свої бачення ІНФОРМАЦІЯ_5

Оприлюднені в даній статті твердження, які нібито
зроблені позивачем, на думку останнього, несуть в собі негативну інформацію. І,
на думку ОСОБА_1, надруковане стверджує про його причетність до описаної в
статті групи людей, діяльність якої фактично спрямована на отримання у сферу
свого контролю української політичної еліти та української промисловості.

У статті йдеться
про здійснення фінансування українських політиків чи про існування якихось
домовленостей з ними з боку групи людей, до якої позивач нібито має відношення
та про що нібито особисто стверджує.

Оприлюднення від імені
позивача та поширення тверджень негативного змісту, які містяться в статті і
нібито зроблені ОСОБА_1 особисто, порушують його охоронювані законом інтереси, принижують честь і гідність
та завдають шкоду його діловій репутації. А
відтак інформація щодо причетності ОСОБА_1 до висловлювання тверджень наведених у згаданій вище статті, повинна бути
спростована, оскільки є недостовірною.
Позивач просить також  стягнути спричинену
моральну шкоду, яка відповідно до
ст. 23 ЦПК України полягає в приниженні честі, гідності, ділової репутації.
ОСОБА_1 просив суд зобов'язати
ОСОБА_2 як засновника газети
ІНФОРМАЦІЯ_1 опублікувати в друкованому засобі масової інформації ІНФОРМАЦІЯ_1 спростування недостовірної інформації, яка була поширена в
даному виданні ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно
ОСОБА_1, та публічно вибачитися перед останнім.

Просить суд затвердити
такий текст спростування недостовірної інформації на мові, на якій вона була
розповсюджена: ІНФОРМАЦІЯ_4 в выпуске печатного издания ІНФОРМАЦІЯ_1 была опубликована статья под названием
ІНФОРМАЦІЯ_2. В данной статье приводились тезиси,
которые якобы высказывались
ОСОБА_1. Редакция приносит ОСОБА_1свои извинения и подтверждает, что обнародованная в
данной статье информация является недостоверной, а сам ОСОБА_1 не имеет к
приведенным в статье высказываниям никакого отношения».

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25
квітня 2006 року, залишеним без зміни ухвалою колегії суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 26 липня 2006 року, позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової
репутації, спростування відомостей та відшкодування моральної шкоди задоволено.
Зобов'язано ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 опублікувати в друкованому засобі масової
інформації ІНФОРМАЦІЯ_1 спростування недостовірної інформації, яка була
поширена в даному виданні ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо ОСОБА_1 та публічно вибачитись
перед останнім.

Затверджено наступний текст спростування недостовірної
інформації: ІНФОРМАЦІЯ_4 в выпуске печатного издания ІНФОРМАЦІЯ_1 была
опубликована статья под названием «ОСОБА_1:ІНФОРМАЦІЯ_2. В данной
статье приводились тезисы, которые якобы высказывались ОСОБА_1. Редакция
приносит ОСОБА_1свои извинения и подтверждает, что обнародованная в данной
статье информация является недостоверной, а сам ОСОБА_1 не имеет к
приведенным  в статье высказываниям
никакого отношения».

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1 грн.
на відшкодування моральної шкоди. Стягнуто із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5 грн. 66 коп. витрат на
оплату державного мита.

ОСОБА_2 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постановлені щодо нього
рішення та відмовити в цій частині в задоволенні позову, посилаючись на
порушення судовими інстанціями норм процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга
підлягає  задоволенню з таких підстав.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції, з висновками
якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив із того, що надрукована в
газеті «Факти і коментарі» відносно ОСОБА_1
інформація є негативною і відповідачі не надали суду доказів, що
відповідно до ст. 302 ЦК України перед опублікуванням вони переконались в її
достовірності. Крім цього,  ІНФОРМАЦІЯ_1
не надано доказів, що ця інформація є дослівним відтворенням матеріалів,
опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації, та відсутності їх
(відповідачів) вини у здійсненні публікації.

Проте з такими висновками погодитися не можна з таких підстав.

Судами встановлено, що відповідачОСОБА_2 є
співзасновником ІНФОРМАЦІЯ_1, яке є засновником Всеукраїнської щоденної
газети  ІНФОРМАЦІЯ_1, яка у своєму номері
ІНФОРМАЦІЯ_4 опублікувала статтю під назвою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 6 Закону України “Про друковані засоби
масової інформації (пресу) в Україні” саме до діяльності ЗМІ відноситься
поширення інформації і тому згідно зі ст. 37 указаного Закону виключно на
редакцію ЗМІ, а не інших осіб покладається обов'язок спростувати інформацію, що
не відповідає дійсності або принижує честь та гідність громадян, юридичних осіб
і державних органів.

Пункт 6 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 28 вересня 1990 року № 17 “Про застосування
судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації
громадян та організацій” (з наступними змінами) передбачає, що  відповідачем у справі про захист честі і
гідності може бути фізична або юридична особа, яка поширила відомості, що
порочать позивача. Якщо позов пред'явлено про спростування відомостей,
опублікованих у пресі або поширених іншими засобами масової інформації (по
радіо, телебаченню), як відповідачі притягуються автор та відповідний орган
масової інформації (редакція, агентство, інший орган, що здійснив випуск
інформації). При опублікуванні вказаних відомостей без зазначення автора  відповідачем у справі має бути орган, що
здійснив випуск масової інформації.

Лише у випадку, передбаченому ст. 42 Закону України “Про
друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні”, засновник може бути
відповідачем у справах такої категорії, - редакція, журналіст не несуть
відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, якщо
ці відомості отримані  від засновника
ЗМІ. Проте в судових засіданнях не встановлено, що такі відомості  отримані від ОСОБА_2

У зв'язку з наведеним суди першої та  апеляційної інстанцій не мали достатніх
підстав для покладення обов'язку про спростування відомостей, які не
відповідають дійсності, на ОСОБА_2

Тому рішення
Печерського районного суду від 25 квітня 2006 року та ухвала колегії
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 26
липня 2006 року в частині  задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підлягають скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення, яким у задоволенні указаних вимог необхідно відмовити.
У
решті рішення й ухвала відповідають вимогам закону та обставинам
справи.

Керуючись ст. ст. 336, 341, 346 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в и рі ш и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Печерського
районного суду м. Києва від 25 квітня 2006 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 26 липня 2006
року в частині задоволення позову до ОСОБА_2 скасувати та постановити в цій
частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 відмовити. У решті - рішення  та ухвалу залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту його оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В. Патрюк

Судді:

А.В. Костенко

Н.П. Лященко

Ю.В. Прокопчук

М.П. Пшонка