УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„16" лютого
2007 р.                                                                    м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області
в складі:

головуючого                 Мелінишин Г.П.

суддів                           Беркій О .Ю., Пнівчук О .В.

секретаря                      Білик Л.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду від 28 грудня
2006 р.,-

встановила:

Рішенням
Калуського міськрайонного суду від 28.12.2006 р. частково задоволено позов
ОСОБА_1 Стягнуто на її користь з ОСОБА_2
181 грн. 93 коп. матеріальної шкоди,
1800 грн. моральної шкоди та судові витрати.

На рішення суду
в частині стягнення моральної шкоди ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Зазначає,
що суд зменшуючи розмір моральної шкоди не врахував положень ст.
1193 п.4 ЦК України. Оскільки шкоду їй завдано
в результаті злочину, то розмір відшкодування не може бути
зменшений з врахуванням матеріального становища винної особи. Крім того, відповідачка в судовому засіданні не представила
доказів щодо важкого матеріального становища. З
наведених підстав просила рішення суду в цій частині змінити, стягнувши на її користь з відповідачки не менше як 4500
грн., що відповідатиме відновленню
справедливості та більш реальних моральних витрат.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримала
з наведених у ній мотивів.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги
не знаходить.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана
фізичній особі неправомірними діями,
відшкодовується особою, яка її завдала, незалежно від вини, зокрема, якщо шкоди
завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або смертю фізичної
особи внаслідок дій джерела підвищеної небезпеки.

Судом з"ясовано, що 04.05.2005 р. ОСОБА_2 керуючи автомобілем
ВАЗ-21043 в м. Калуші порушила правила
дорожнього руху і здійснила наїзд на позивачку. В результаті цього ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров"я. На
відшкодування матеріальної шкоди судом стягнуто з відповідачки
на користь позивачки 181 грн. 93 коп. і рішення суду в цій
частині сторонами не оскаржувалося.

Справа №22-ц-211/2007р.                                             Головуючий у І-інстанції Якимів Р.В.

Категорія 19                                                                  Доповідач Мелінишин Г.П.

2

Як
роз"яснив Пленум Верховного Суду України в п.9 постанови №4 від 31.03.1995 р."Про судову практику в справах
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування цієї шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості
відновлення тощо), стану здоров"я потерпілого,
тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та з
урахуванням інших обставин. При цьому
суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визнаючи розмір моральної шкоди суд обгрунтовано врахував конкретні обставини справи, зокрема, тривалість і ступінь моральних
переживань, фізичних страждань позивачки, матеріальний стан відповідачки.

Твердження
апелянта про недопустимість зменшення розміру відшкодування, що завдане злочином, з врахуванням матеріального становища
винної особи, не заслуговує на увагу, оскільки положення ст. 1193
ч.4 ЦК
України не стосуються даних правовідносин.

Колегія суддів приходить до висновку, що справа судом першої інстанції розглянута
повно і об"єктивно, а рішення постановлено з дотриманням вимог
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а
тому підстав для її задоволення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308,313-315
ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Калуського міськрайонного суду від 28 грудня 2006 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання нею законної сили.

Головуючий:                                                                                         Г.П. Мелінишин

Судді:                                                                                                    О.Ю. Беркій

О.В.Пнівчук