overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
РІШЕННЯ                                                                                                      Справа
№2-627/07

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2 липня
2007 року                                                                           Обухівський
районний суд

Київської
області в складі:

головуючого -
судді Ковальова Ю.О. при секретарі  Девко
Ю.В.,  розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Обухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,

встановив:

У травні ц.р.
ОСОБА_1  звернулась в суд з цим позовом
до ОСОБА_2. З підстав ухилення відповідача від участі в утриманні
неповнолітньої дитини та власного важкого матеріального становища вимагала стягнення
з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходів
щомісячно та на своє утримання у твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно.

В суді
ОСОБА_1  підтримала позов. Просила його
задовольнити. ОСОБА_2 позов визнав.

Заслухавши
сторони і дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так,
згідно  ст.  ст. 75-77, 79, 80, 84, 180-183 СК України
батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а також
і бувшу дружину, що потребує матеріальної допомоги, яку інший з бувшого
подружжя спроможний надавати.

У зв"язку з
цим судом з"ясовано, що від зареєстрованого шлюбу сторони мають
неповнолітню дитини - дочку ОСОБА_3, 2005 року народження, яка по розлученню
батьків проживає з позивачкою та утримується нею ж. Сама позивачка, перебуваючи
у відпустці по догляду за дитиною і, крім державної допомоги, не маючи інших
доходів, теж потребує матеріальної допомоги. Відповідач самоусунувся від участі
в утриманні дитини та, маючи роботу і достатній заробіток, спроможний надавати
матеріальну допомогу в позовних розмірах.

Ці фактичні
обставини, поряд з поясненнями сторін, підтверджуються і відповідними їм
матеріалами справи, дослідженими судом та ніяк не спростовані.

За таких
обставин відповідач повинен до сплати аліментів на дитину та на позивачку у
позовних розмірах.

Керуючись  ст.
ст. 3, 4, 27, 31, 60, 212-215, 223, 292, 294, 367 ЦПК України,  ст.
ст. 75-77, 79, 80,  84, 180-183 СК
України, суд

вирішив:

Позов
задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2,  1984 року народження, який народився і
проживає в АДРЕСА_1, працівника БМУ-2 ВАТ 'Трест "Київспецбуд" на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини доходів
щомісячно та на утримання ОСОБА_1.  в
сумі 300 грн. щомісячно.

Стягнення
аліментів розпочати з 14 травня 2007 року і провадити: на утримання дитини -до
досягнення нею повноліття, а на утримання позивачки - до досягнення дитиною
трирічного віку.

Рішення в
частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з
ОСОБА_2. 51 грн. державного мита та 7 грн.50 коп. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового розгляду справи.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, яка може подаватись на протязі 10 днів після його
проголошення. Інакше рішення набирає законної сили по закінченню 10-денного
строку.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

"12
" червня 2007року           Гайсинськийрайонний
суд Вінницької області

в складі:
головуючого - судді ПанасюкаО.С.

при секретарі
Отрошко Н.М. ,

розглянувши   у
попередньому   судовому   засіданні
в   місті   Гайсині
справу   за   позовом

Гайсинського
комунального підприємства теплових мереж «Гайсинтеплокомуненерго» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,  -

Встановив:

15.05.2007р. до
суду пред'явлено цей позов.

В
позовній заяві вказано,  що відповідачка
є наймачем квартири АДРЕСА_1,  який
забезпечується централізованим теплопостачанням,  проте не сплачувала за надані послуги
теплопостачання,  в зв'язку з чим
заборгувала позивачу 1909 грн. 59 к.

В
судовому засіданні представниця позивача просила стягнути з відповідачки
заборгованість за теплопостачання її квартири та судові витрати у виді витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідачка
в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обзяі та не заперечувала
проти їх задоволення,  пояснила що
заборгованість виникла через важкий матеріальний стан.

Вислухавши
пояснення учасників розгляду справи,
дослідивши її матеріали,  суд
приходить до висновку,  що позов підлягає
задоволенню в повному обсязі з таких міркувань.

Беззаперечно
встановлено,  що відповідачка є наймачем
квартири АДРЕСА_1,  яка забезпечується
централізованим теплопостачанням,  проте
не сплачувала за надані послуги теплопостачання,  в зв'язку з чим заборгувала позивачу 1909
грн. 59 к.

Висновки
суду підтверджуються поясненнями сторін та довідкою про нарахування та оплату
вартості теплової енергії (а.с. 6-7),
згідно з якими заборгованість відповідачки перед позивачем за спожиту
теплову енергію становить 1909 грн. 59 к.

Дані
правовідносини регулюються ч.1  ст. 526
та ч.1  ст. 530 ЦК України,  за змістом яких,  зобов'язання має виконуватись належним чином
та у визначений у ньому строк.

Оскільки
відповідачка заборгувала позивачу 1909 грн. 59 к. за спожиту теплову енергію і
добровільно вказаного бору не погасила,
то з метою захисту майнових прав позивача вказані кошти з неї необхідно
стягнути на користь КП «Гайсинтеплокомуненерго» в примусовому порядку.

Керуючись  ст.
ст.  10, 11, 130, 174, 213, 214,
215 ЦПК України,  суд,  -

Вирішив:

Позов
задовольнити повністю.

Стягнути
зОСОБА_1 на користь:

- Гайсинського
комунального підприємства теплових мереж Гайсинтеплокомуненерго» 1909 грн. 59
к. заборгованості за спожиту теплову енергію,
ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи;

- держави - 51
грн. судового збору.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з часу
оголошення рішення,  а апеляційну скаргу
на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження; апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного
суду Вінницької області через Гайсинський районний суд.
РІШЕННЯ                                                                                                  Справа №2-494/07

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 липня
2007 року                                                                                   Обухівський
районний суд

Київської
області в складі:

головуючого -
судді Ковальова Ю.О.

при секретарі
Девко Ю.В.,  розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,

встановив:

У квітні ц.р.
ОСОБА_1 звернулась в суд з цим позовом до ОСОБА_23 підстав фактичного розпаду
шлюбу вимагала розлучення.

В суді ОСОБА_1
підтримала позов. Просила його задовольнити. Можливість примирення виключила.

ОСОБА_2. при
такій позиції позивачки проти розлучення не заперечував.

Заслухавши
сторони і дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом
з"ясовано, що у 1997 році ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2., прийнявши його
прізвище замість попереднього ОСОБА_3.Від
шлюбу є неповнолітня дитина - дочка ОСОБА_4, 1998 року народження, яка проживає
разом з позивачкою й інше місце проживання якої не оспорювалось. Сім'я сторін
фактично розпалась внаслідок конфліктів на грунті поведінки та способу життя
відповідача, що. у свою чергу. зумовило натепер відсутність будь-якої
цілісності сім'ї та окреме проживання подружжя. Така сімейна ситуація є
достатньо тривалою і незмінною. У зв'язку з цим виключається примирення. яке не
відбулось і за час після порушення даного судового спору,  включаючи двомісячний строк, який для того ж
надавався судом.

Ці обставини
справи встановлені за поясненнями позивачки та за матеріалами справи і не
заперечувались відповідачем.

Оскільки. таким
чином, суд впевнився у фактичному розпаді шлюбу і в неможливості відновлення та
збереження сім'ї з примиренням сторін, шлюб підлягає розірванню.

інше вирішення
даного спору суперечило б за наявних обставин справи дійсним інтересам
сім"ї та законодавчому принципу виключної добровільності перебування в
шлюбі.

Виходячи з
наведеного, керуючись  ст.  ст. 3, 4, 10, 11, 212-215, 223, 292, 294 ЦПК
України,  ст. 51 Конституції України,  ст.
ст. 14, 15, 18, 21, 24, 36, 104, 110, 112 СК У країни,  суд

вирішив:

Позов
задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1,  1976 року народження та
ОСОБА_2,  1974 року народження.
зареєстрований 29 березня 1997 року Ялтинським відділом РАЦС АР Крим за №142,
розірвати.

Стягнути з
ОСОБА_2 17 грн. державного мита.

ОСОБА_1 від
судового збору звільнити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, яка може подаватись на протязі 10 днів після його
проголошення. Інакше рішення набирає законної сили по закінченню 10-денного
строку.
Справа 2 -402
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

10
травня 2007 року.                                        Ніжинський
міськрайонний суд

Чернігівської
області в складі:

головуючої -
судді Гордієць Л.В.

при секретарі
Олійник Ю.М.

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

ВСТАНОВИВ:

В позові
до суду позивач зазначив,  що в шлюбі з
відповідачкою з 12 травня 1990 року .Від шлюбу мають неповнолітнього сина
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  який проживає разом з ним і знаходиться на
його утриманні.

Причиною
.даної заяви є те,  що їхнє спільне життя
з відповідачкою на протязі останніх років не склалося.

Відповідачка
перестала його розуміти та поважати,
радитися з ним. Між ними часто стали виникати сварки на матеріально-побутовому
грунті,  що привело до погіршення їхніх
стосунків.На даний час відповідачка хоче їхати на заробітки до Італії,  залишивши свою сім'ю.Крім цього,  вона допускала подружню невірність.

Вважає,  що вони втратили почуття любові та
взаємоповаги один до одного,  що сім'я
їхня розпалась і зберегти шлюб неможливо,
тому його необхідно розірвати.

В позові
до суду позивач просив розірвати шлюб укладений з відповідачкою,  поклавши витрати по розірванню шлюбу в
органах РАЦС порівну на сторін.

В
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги за обставин викладених вище
та-просив їх задовільнити.

Відповідачка
позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Суд
вислухавши сторони ,  вважає за необхідне
шлюб розірвати,  оскільки шлюбні відносини
фактично припинені,  і сторони не мають
бажання їх поновлювати.

Судові витрати
слід покласти на позивача.

Керуючись  ст.
213,  215    ЦПК України,   ст.
ст. 110, 112 Сімейного

кодексу
України,  суд

ВИРІШИВ:

Шлюб,  зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 12
травня 1990 року в Лосинівській селищній раді,
Ніжинського району,  Чернігівської
області,  актовий запис №17,  розірвати.

Органам
РАГС при видачі свідоцтв про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 17(сімнадцять)
гривень держмита9на користь держави ,
ОСОБА_2 від сплати витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області
через Ніжинський міськрайонний суд. Заява про апеляційне оскарження рішення
суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення,  а апеляційна скарга - протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження рішення або в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.
Справа №2-23
УХВАЛА

14 травня 2007 року                                                                                                м.  Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Хандоги В.М.  при
секретарі - Калюжній Ю.О.

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
"НіжинТеплоМережі" про зобов"язання надання технічних умов на
влаштування індивідуального опалення,

ВСТАНОВИВ

Позивач
звернувся до суду з позовом до ТОВ "НіжинТеплоМережі" про
зобов"язання надання технічних умов на влаштування індивідуального
опалення,  посилаючись на те,  що рішенням
виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 13 липня 2006 року №
3'57 згідно його заяви і протоколу № 2 від 17.05.2006 року міжвідомчої комісії
з розгляду питань пов"язаних з наданням дозволу на установку
індивідуального опалення за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_1,  а відповідача зобов"язано надати йому
технічні умови на влаштування індивідуального опалення,  але ТОВ "НіжинТеплоМережі" йому в
цьому відмовило до закінчення розгляду заявленого ними адміністративного позову
про визнання вказаного рішення виконкому недійсним.

Ухвалою
суду від 23 серпня 2006 року провадження у справі було зупинено до розгляду
справи за позовом ТОВ "НіжинТеплоМережі" до виконавчого комітету
Ніжинської міської ради про визнання не дійсним рішення виконкому від
13.07.2006 року №357 "Про відключення окремих квартир багатоповерхових
будинків від центрального опалення".

Постановою
Ніжинського міськрайонного суду від 14 листопада 2006 року в задоволенні
позовних вимог ТОВ про визнання частково недійсним рішення виконкому №357 від
13.07.2006 року було відмовлено. Постанова суду набрала законної сили так,  як ухвалою апеляційного суду Чернігівської
області від 02 березня 2007 року залишена без змін.

В
судовому засіданні позивач заявив клопотання та надав суду заяву в який
вказав,  що Директором. ТОВ
"НіжинТепломережІ" було підписано заяву про надання технічних умов на
відключення від мережі централізованого
опалення,  в зв"язку з чим
він відмовляється від своєї позовної заяви і просить провадження по справі
закрити. Наслідки закриття провадження по справі йому

відомі.

Представник
відповідача проти задоволення заявленого позивачем

клопотання не
заперечував.

Вислухавши
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи та заяву позивача про закриття провадження
по справі вважаю,  що клопотання позивача
необхідно задовольнити і закрити провадження по справі.

Керуючись  ст.
174,  205 ЦПК України,  -

УХВАЛИ;

Закрити
провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
"НіжинТеплоМережі" про зобов
"язання надання технічних умов на влаштування індивідуального
опалення.

Ухвала
може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської
області через Ніжинський міськрайонний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 10-и днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції,
або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК
України.

Справа
№2-354  2007 року
Справа №2-430
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

08  травня 2007 року                                                                                                м.  Ніжин

Судддя
Ніжинського міскькрайонного суду Чернігівської області Марченко М. М.

при  секретарі Кравцовій О.В.. з участю
позивача ОСОБА_1. та відповідача ОСОБА_2

Розглянувши
в попередньому судовому засіданні в залі суду міста Ніжина цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, -

встановив :

ОСОБА_1
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2..
про розірвання шлюбу,  зареєстрованого
29.09.2001 року року виконкомом Брагинівської сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області,  актова
запис № 9.

Відповідач
ОСОБА_2 позов визнав,  про що надав суду
письмову заяву,  при цьому пояснив,  що позовні вимоги визнає,  проти розірвання шлюбу не заперечує і просить
винести рішення по справі в попередньому судовому засіданні.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає, що рішення у
справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до п.4  ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст. 174 ЦПК
України. Згідно з ч.4  ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено,  що подальше спільне
життя і збереження сім*ї неможливе,  воно
би протирічило інтересам позивача.

В
ч.2  ст. 112 СК України зазначено,  що суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено,  що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них,  інтересам їхніх
дітей,  що мають істотне значення.

Таким
чином,  визнання відповідачем пред* явленого позову
не суперечить закону,  не порушує
права,  свободи чи інтереси інших
осіб,  тому шлюб між сторонами суд вважає
необхідним розірвати.

Керуючись  ст.
ст.  110, 112 СК України,   ст.
ст.  130, 174   ЦПК УКРАЇНИ,
суд -

вирішив:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити.

2

Шлюб, між ОСОБА_2таОСОБА_1,  зареєстрований 29  вересня
2001   року виконкомом Брагинівської   сільської
ради Петропавлівського
району   Дніпропетровськкої   області,
актова запис № 9- розірвати.

При видачі   свідоцтв
про  розірвання   шлюбу
стягнути   з   ОСОБА_2
25 /двадцять п»ять/   грн.00 коп.
мита      на   користь
держави,  а ОСОБА_1від сплати
держмита звільнити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.
Справа 2 -346 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

10 травня            2007
року                                          Ніжинський      міськрайонний

суд
Чернігівської області в складі:

головуючої -
судді Діденко О.П.

при секретарі
Шадурі І.Ю.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Ніжині справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2    про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 1984 року,  від якого мають двох дітей,  одне з яких - дочка ОСОБА_3 є неповнолітньою,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В позові
до суду позивачка ОСОБА_1 просила шлюб з відповідачем ОСОБА_2. розірвати,  мотивуючи тим,  що між ними часто виникали
непорозуміння,  сварки,  внаслідок чого склалися неприязні
відносини,  сімейно-шлюбні стосунки
припинені,  тому примирення і збереження
сім"ї вважає неможливим.

В
судовому засіданні під час попереднього розгляду справи позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала,  просила їх
задовольнити із зазначених у позові підстав,
та додатково до зазначеного в позові пояснила,  що відповідач в даний час уже проживає з
іншою жінкою,  дитина після розірвання
шлюбу залишиться з нею,  аліменти на її
утримання стягнуті з відповідача за рішенням суду,  майнового спору немає.

Відповідач
ОСОБА_2 у судове засідання не з"явився,
але письмово позовні вимоги визнав,
проти розірвання шлюбу не заперечував і просив розглянути справу в його
відсутність у попередньому судовому засіданні.

Заслухавши
пояснення позивачки,  дослідивши письмові
докази,  суд приходить до висновку про'
необхідність позовні вимоги задовольнити,
так як сімейно-шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені і
поновлювати їх сторони наміру не мають. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу
в органах РАЦС слід покласти на
відповідача.

Керуючись  ст.
ст.  130,  212,
214-215 ЦПК України,   ст.  ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,  суд

ВИРІШИВ:

Шлюб,  зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1   у

Печерському
відділі ЗАГС м.  Киева 03 серпня 1984 року,  актовий запис за № 651,  розірвати.

Органам РАЦС при видачі
свідоцтв про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 17 (сімнадцять) грн. мита на
користь держави. ОСОБА_1 від сплати мита звільнити.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської
області через Ніжинський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції,
або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК
України.
РІШЕННЯ

ЇМ ЯМ     УКРАЇНИ

12.06.2007
р.            Гайсинський районний суд
Вінницької області

в складі:
головуючого - судді Панасюка О.С.  при
секретарі Отрошко Н.М. ,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Гайсині

справу
за позовом ОСОБА_1 до Зятківецької сільської ради про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття спадщини,  -

Встановив:

Позивач
звернувся до суду з даним позовом,
вказуючи,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
його батько ОСОБА_2,  після смерті якого
відкрилась спадщина за законом.

Протягом
шести місяців він користується спадщиною,
тобто вступив в управління майном померлого,  однак у вказаний термін до нотаріальної
контори не звернувся,  через юридичну
необізнаність та скрутне матеріальне становище,
тому в теперішній час не має можливості прийняти спадщину померлого
через пропуск вказаного строку.

В судовому
засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх
задоволенні.

Представник
Зятківецької сільської ради до суду не з'явився,  проте направив заяву згідно з якою позовні
вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення,  просив справу розглядати у його відсутності.

Заслухавши
позивача,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позов підлягає задоволенню з таких
міркувань.

В
судовому засіданні беззаперечно доведено,
що позивач є спадкоємцем за законом мерлого ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_2.,  однак не подав у встановлений законом
шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори через
відсутність коштів та юридичну необізнаність,
що суд визнає поважною причиною пропуску строку на подання цієї заяви.

Дані
правовідносини регулюються ч.3  ст. 1272 ЦК України,  у відповідності до якої за позовом
спадкоємця,  який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий строк,  достатній для подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Оскільки
позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви
про прийняття спадщини з поважних причин,
то з метою захисту його майнових прав,
йому необхідно визначити додатковий строк достатній для подання вказаної
заяви до нотаріальної контори.

Керуючись  ст.
ст.  10, 11,  213, 214, 215 ЦПК України,  -

Вирішив:

Позов
задовольнити повністю.

Визначити
ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці з моменту набрання рішенням
законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_2.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з часу
оголошення рішення,  а апеляційну скаргу
на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження; апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного
суду Вінницької області через Гайсинський районний суд.