Справа № 2
РІШЕННЯ

Іменем  України

09 липня
2007 року                                                                                         м.
Чернігів

Деснянський
районний суд міста Чернігова у складі: головуючої - судді Карапута Л.В., при
секретарі - Коваленко О.М., з участю сторін,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом
Першого заступника прокурора міста Чернігова в інтересах ОСОБА_1 до
Комунального підприємства „Паркування та ринок" Чернігівської міської ради
про визнання незаконним наказу, позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства
„Паркування та ринок" Чернігівської міської ради про поновлення на роботі
та стягнення моральної шкоди,

встановив:

У лютому
2007 року Перший заступник прокурора міста Чернігова звернувся до суду з
позовом в інтересах ОСОБА_1 до відповідача про визнання незаконним наказу
виконуючого обов'язки директора КП „Паркування та ринок" Чернігівської
міської ради № 103-к від 16.09.2005 року.

В ході
розгляду справи позивач подав позов про стягнення за несвоєчасну виплату
заробітної плати по лікарняному листку за 31.08.2005 року середній заробіток за
період з 26.09.2005 року по день фактичного розрахунку, стягнути премію за
вересень 2005 року та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

11.06.2007
року позивач подав заяву про доповнення позовних вимог і просив поновити на
посаді заступника директора, як такого, що звільнений з порушенням Конституції
України та КзпП України.

У судовому
засіданні прокурор та позивач підтримали позовні вимоги.

Представник
відповідача позовні вимоги не визнав і просив відмовити в задоволенні.

Заслухавши
пояснення, допитавши свідків ОСОБА_2., ОСОБА_3
та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач
працював У відповідача з 11.02.1997 року на посадах старшого інженера першої
категорії, а з 01.03.1997 року - заступником директора. 26.09.2005 року він був
звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України.

Згідно
п. 2 наказу № 103-к від 16.09.2005 року в.о. директора КП „Паркування та
ринок" Чернігівської міської ради оголошено заступнику директора ОСОБА_1
дисциплінарне стягнення у вигляді догани за знищення файлів та зникнення
робочої документації.

Після
звільнення позивача відповідачем наказом № 3-к від 29.01.2007 року визнано п. 2
наказу № 103-к від 16.09.2005 року таким, що втратив чинність.

Відповідно
до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення
трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня коли він
дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з
дня видачі трудової книжки.

Позивач
відмовився від ознайомлення з наказом про застосування до нього дисциплінарного
стягнення, що підтверджується актом від 30.09.2005 року ( а.с. 11 ), та в
судовому засіданні пояснив, що дізнався про оголошення йому догани 31.07.2006
року, тому суд приходить до висновку про пропуск строків звернення до суду та
оскільки п. 2 наказу № 103-к від 16.09.2005 року скасований, тому відсутні
підстави для визнання наказу № 103-к від 16.09.2005 року незаконним.

23.09.2005
року позивачем була подана заява про звільнення з 23.09.2005 року, при цьому у
вказаний день останній знаходився на лікарняному. Одночасно позивачем була
подана заява від 23.09.2005 року про звільнення з 26.09.2005 року, яка написана
ним власноручно та зазначено прізвище, ініціали, що не заперечував в судовому
засіданні.

Наказом
№ 105-к від 23.09.2005 року позивач був звільнений з 26.09.2005 року по ст. 38
КЗпП України - за власним бажанням в зв'язку з виходом на пенсію.

Оскільки
позивач не оспорює наказ про звільнення і він є чинним, тому позовні вимоги про
поновлення позивача на посаді заступника директора не підлягають задоволенню-

Як
встановлено судом, при видачі довідки про доходи 16.01.2007 року позивачу було
донараховано кошти за 1 день по лікарняному, а саме за 31.08.2005 рік та
проведено виплату 16.01.2007 року. Так як лікарняний листок позивачем був
зданий у вересні 2005 року, а відповідач добровільно сплатив заборгованість по
лікарняному в день звернення позивача, тому суд приходить до висновку про
відсутність вини з боку відповідача щодо невиплаченої позивачеві заборгованості
по лікарняному листку. Таким чином, відсутні підстави стягнення середнього
заробітку за несвоєчасну виплату заробітної плати по лікарняному листку за
31.08.2005 року.

Відповідно
до Положення про преміювання робітників КП „Паркування та ринок" ( далі по
тексту - Положення ), адміністративно-управлінський персонал преміюється в
розмірі 75 відсотків місячного посадового окладу. Умовою преміювання є
наявність   прибутку та  відсутність заборгованості по податках,

інших платежах
до бюджету та заробітній платі. При наявності такої заборгованості за два
місяці, премія зменшується на 30 відсотків, а якщо заборгованість перевищує три
місяці - премія не нараховується. Премія не виплачується в разі неякісного
виконання працівником доручень та порушення трудової дисципліни. Інших випадків
зменшення розміру премії або її невиплати Положення не передбачає.

За
вересень 2005 року позивачу премія не виплачена у зв'язку з прийняттям наказу №
103-к від 16.09.2005 року. Оскільки відповідачем прийнято наказ № 3-к від
29.01.2007 року про втрату чинності п. 2 наказу № 103-к від 16.09.2005 року,
тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача премії за вересень
2005 року в розмірі 55 грн. 21 коп.

Суд
вважає також доведеним заподіяння позивачу моральної шкоди, що виразилась в
душевних стражданнях при невиплаті премії за вересень 2005 року. Вирішуючи
питання розміру відшкодування суд враховує глибину та тривалість заподіяних
душевних страждань і з урахуванням принципу розумності та справедливості, і
конкретної справи вважає достатньою компенсацією стягнення 40 грн.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 208 - 209, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 233, 237-1 КЗпП
України, суд

виpішив:

в
задоволенні позову Першого заступника прокурора міста Чернігова в інтересах
ОСОБА_1 відмовити.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути
з Комунального підприємства „Паркування та ринок" Чернігівської міської
ради на користь ОСОБА_1 премію за вересень 2005 року в розмірі 55 грн. 21 коп.
та моральну шкоду в розмірі 40 грн. 00 коп..

Стягнути
з Комунального підприємства „Паркування та ринок" Чернігівської міської
ради 30 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи та 59 грн. 50 коп. судового збору на користь держави.

В задоволенні
решти вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення
суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Заява про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подана протягом
10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.