АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ Іменем   України

„   7   „
лютого   2007   року
колегія  суддів   судової
палати  у  цивільних справах  апеляційного
суду  Житомирської   області

в   складі:

головуючого  -
судді                      Головчук  С.В.

суддів:                                               Павицької  Т.М.,

Миніч  Т.І.,

при  секретарі  судового

засідання                                          Прищепа  О.А.,

з  участю  прокурора
і  сторін, розглянувши    у
відкритому    судовому    засіданні     в
залі     суду    в м.Житомирі       апеляційні       скарги      ОСОБА_1, ОСОБА_2,   ОСОБА_3 на
рішення  Олевського  районного
суду  від  18  грудня  2006
року

у справі за
позовом прокурора Олевського району в інтересах держави в особі Кишинської
сільської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про   відшкодування  шкоди,

встановив:

У лютому 2006 року прокурор
Олевського району звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі
Кишинської сільської ради. Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 7439,05 грн. шкоди, заподіяної останнім
самовільною порубкою одинадцяти сироростучих дерев, яка мала місце 25 січня
2006 року в кварталі НОМЕР_1 39-го обходу Кишинського лісництва ДП
„Олевський  лісгосп  АПК".

В ході розгляду
справи в якості співвідповідачів були притягнуті до участі у справі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3.

Рішенням Олевського
районного суду від 18 грудня 2006 року позов
прокурора задоволений. З ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно стягнуто на
користь фонду охорони навколишнього середовища Кишинської сільської ради 7439 грн.05 коп. заподіяної шкоди. З
ОСОБА_3 на користь держави стягнуто державне мито в  сумі   51
грн.

У поданих
апеляційних скаргах ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3
порушують питання про скасування зазначеного рішення з  ухваленням
нового  -
про  відмову  в
позові,   посилаючись   на
те,

Справа № 22ц/394                                            Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук М.В.

Категорія 41                                                     Суддя-доповідач Миніч Т.І.

що висновки суду не відповідають
обставинам справи, судом порушені норми матеріального та процесуального права.
Зокрема, зазначають, що судом не усунуті протиріччя, які маються в доданих до
позову документах та в рішенні суду. На думку апелянтів, позов є безпідставним,
суд не міг посилатись на покази свідків, які є працівниками лісгоспу і
зацікавлені в результаті  розгляду  справи.

Розглянувши
справу в межах доводів, викладених в апеляційних скаргах, суд вважає, що
апеляційні скарги підлягають задоволенню,
виходячи  з  наступного.

Задовольняючи
позов, суд першої інстанції виходив з того, що вина відповідачів у вчиненні
самовільної порубки встановлена показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6.

Проте, з таким
висновком суду погодитись неможливо, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1
ст.98 Лісового
Кодексу України порушення

лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну,

адміністративну,                   цивільно-правову                        або                 кримінальну

відповідальність
згідно  з  законодавством  України.

Частиною другою
зазначеної правової норми передбачений перелік окремих видів відповідальності
за порушення Лісового законодавства. До вказаного переліку входить і
відповідальність за  незаконне  вирубування
та  пошкодження  дерев
і  чагарників.

Зазначене
порушення лісового законодавства передбачене ст.65 КпАП. Порядок встановлення вини та притягнення винної
особи до відповідальності за це правопорушення чітко визначений та передбачений
відповідними нормами Кодексу України про адміністративні  правопорушення.

Із змісту ст.283 КпАП слідує, що
за результатами розгляду справи про адмінправопорушення орган (посадова особа)
має винести  постанову.

Наведене
свідчить про те, що незаконне вирубування дерев має бути встановлено лише у
вказаному порядку, а не в цивільному провадженні.

З матеріалів
справи вбачається, що за фактом незаконного вирубування дерев складено акт про
адмінправопорушення лише щодо ОСОБА_1    (а.с.З).

Проте у
встановленому законом порядку відповідне рішення за цим актом не прийнято. В
матеріалах справи також відсутні докази, які б свідчили про притягнення до
адмінвідповідальності відповідачів
ОСОБА_2   та  ОСОБА_3.

За наведених
обставин підстав для покладення на відповідачів обов"язку по відшкодуванню
шкоди, заподіяної незаконним вирубуванням
дерев,   не  було.
Тому  рішення  підлягає
скасуванню.

По справі
можливо ухвалити нове рішення -
про відмову в позові.

На
підставі   викладеного   і
керуючись   ст.98
Лісового   Кодексу
України,   ст.ст.209,307,309,313,314,316  ЦПК  України
,   суд

ВИРІШИВ
:

Апеляційні   скарги
ОСОБА_1,    ОСОБА_2,   ОСОБА_3
задоволити.

Рішення
Олевського     районного     суду
від     18
грудня     2006     року скасувати,   ухваливши
нове  рішення.

Відмовити
прокурору Олевського району в задоволенні позову в інтересах держави в особі
Кишинської сільської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди
за безпідставністю вимог. Рішення може бути оскаржене безпосередньо до
Верховного Суду України  протягом  двох
місяців   з  дня
його  проголошення.