Справа № 22-1360                                   Головуючий в 1 інстанції- Пелеп
Категорія - 21                                                           Доповідач - Шевченко В.Ю.
РІШЕННЯ
іменем     України

01 лютого 2007
року

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

Головуючого Голубинського A.M. суддів Шевченко В.Ю., Прокопчук Л.М. при
секретарі Пометун C.M. з участю
сторін,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу за апеляційною скаргою
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.Красноармійську
на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 грудня 2006р. за
позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в
м.Красноармійську, третя особа -
ВАТ "Вугільна компанія "Шахта "Красноармійська-Західна №1" про
відшкодування  моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді
2006р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в м.Красноармійську моральної
шкоди,заподіяної внаслідок ушкодження здоров"я на виробництві. В позові
ОСОБА_1 посилається на те, що згідно акту від 14 червня 2006р. у нього встановлено професійне захворювання
- хронічний
обструктивний бронхіт пилової етіології другої стадії. Висновком МСЕК від 25 вересня 2006р. у зв"язку з
вказаним професійним захворюванням він визнаний інвалідом 3 групи та йому
встановлено 40 % втрати
професійної працездатності безстроково. Внаслідок ушкодження здоров"я на
виробництві йому спричинена моральна шкода, на відшкодування якої просив
стягнути з відповідача 35000грв.

Рішенням
Красноармійського міскрайонного суду від 13
грудня 2006р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, на його користь з
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.Красноармійську
стягнуто моральну шкоду у розмірі 12000
грв.

В апеляційній
скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в
м.Красноармійську просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог , посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що
позивачем не було надано належних доказів щодо підтвердження факту спричинення
йому моральної шкоди, цей факт не підтверджено відповідним висновком МСЕК. Крім
того, суд не врахував, що відповідно до
Закону України "Про Державний бюджет України на 2006р." дія
окремих статей Закону України„Про загальнообов"язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999р. №1105 , в тому числі
відносно відшкодування моральної шкоди, зупинено. Позивач пропустив строк
позовної давності, передбачений ст.233 КЗПП України, для звернення з позовом
про відшкодування моральної шкоди.

Представник
відповідача в засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги,
просив скасувати рішення суду, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач просив
залишити рішення суду без змін, так як вважав його законним і обґрунтованим.

Судом першої
інстанції встановлено, що позивач з 1998р. по 13 червня 2005р. працював на шахті "Красноармійська
-Західна №1" на
підземних роботах. За час роботи на даному підприємстві ОСОБА_1 отримав
професійне захворювання -
хронічний обструктивний бронхіт пилової етіології другої стадії, про що
свідчить акт розслідування професійного захворювання від 14.06.2006р. Рішенням
МСЕК від 25.09.2006р. позивачу встановлена 3 група інвалідності та 40% втрати професійної працездатності безстроково у зв"язку з
вказаним професійним захворюванням, а тому він має право на відшкодування
моральної шкоди. Враховуючи глибину фізичних і моральних страждань позивача,
суд вирішив стягнути на його користь з Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань України в м.Красноармійську моральну шкоду у розмірі 12000грв.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1, суд виходив з того, згідно висновку МСЕК від
25.09.2006р. позивачу встановлено втрату працездатності у розмірі 40% та третю групу
інвалідності у зв"язку із професійним захворюванням, а тому він має право
на відшкодування моральної шкоди. Доводи відповідача відносно того, що
відповідно до ст..77 Закону
України "Про Державний бюджет України на 2006р." дія окремих статей Закону України„Про загальнообов"язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від
23.09.1999р. №1105 , в тому
числі відносно відшкодування моральної шкоди, зупинено, судом першої інстанції
не прийняті уваги з тих підстав, що правовідносини по даній справі виникли до
набрання чинності зазначеним Законом, а тому
не можуть бути застосовані при вирішенні заявленого позову.

Проте, з таким висновком суду
погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до
роз"яснень п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від
31.08.1995р. №4, оскільки
питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами,
введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з"ясовувати
характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони
регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди
при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що
визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли
були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Згідно п.13
Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999р. страховим випадком
є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену фізичну
чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право
застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення таабо
соціальних послуг. Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку,
затвердженому Кабінетом Міністрів України
відповідно до Закону України "Про охорону праці".

Згідно ст.40 Закону України„Про загальнообов"язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"
страхові виплати провадяться потерпілим з дати встановлення
професійного захворювання.

Із матеріалів справи вбачається, що професійне захворювання встановлено у позивача в 2006р., коли згідно п.27 ст.77 Закону України
„Про Державний бюджет України на 2006 рік" було зупинено на 2006 рік дію абзацу 4 статті 1, підпункту „е" пункту 1 частини першої статті 21, частини 3 статті 28 та частини третьої статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх
сімей.

Вирішуючи заявлені вимоги, суд першої інстанції не прийняв до уваги
зазначені обставини і не врахував, що
призупинення дії закону не дає суду підстав для його застосування.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної
шкоди, в зв'язку з отриманим професійним захворюванням не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального
права.

За таких обставин, рішення підлягає скасуванню з постановлениям нового рішення про відмову в
задоволенні позову на підставі п.27 ст.77 Закону України "Про Державний бюджет
України на 2006р.".

Керуючись ст.ст.307, 309, 313,316 ЦПК України, апеляційний суд,

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в м.Красноармійську
задовольнити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 грудня 2006р. скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
і професійних захворювань України в
м.Красноармійську про відшкодування моральної шкоди,
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення
та може бути оскаржено до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.