Справа №
964/2007                       Головуючий у 1 інстанції Деревльова О.О.
Категорія 26                                    Доповідач Звягінцева О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2007 року                     Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого Стельмах Н.С.

суддів Звягінцевої О.М., Молчанова С.І.

при секретарі
Андрусь B.C. розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини та встановлення додаткового
строку на прийняття спадщини і

встановив:

в апеляційній
скарзі відповідачка ОСОБА_3 та її представник-адвокат ОСОБА_5 оспорюють
обгрунтованість рішення суду, яким задоволено позов, і ними поставлено питання
про його скасування, ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову
за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням і
неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В засіданні апеляційного суду відповідачки ОСОБА_3, ОСОБА_4 підтримали
доводи апеляційної скарги, просили про її задоволення, скасування рішення суду
і ухвалення нового про відмову в задоволенні позову, а позивач ОСОБА_1, його представник
за довіреністю ОСОБА_6
та відповідачка ОСОБА_2
заперечували проти доводів скарги, просили про її відхилення та залишення
без зміни судового рішення.

Судом першої
інстанції при розгляді цієї справи встановлено наступні обставини.

30.01.2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з вказаним позовом до Опитненської сільської ради
Артемівського району Донецької області і

зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла його
бабуся- ОСОБА_7, після смерті якої залишилось спадкове майно- трикімнатна
квартира АДРЕСА_1. Цю
квартиру спадкодавець заповіла йому.

19 грудня 204 року помер його
дідусь ОСОБА_8, який теж залишив заповіт на його ім'я на все належне йому на
момент смерті майно.

Після смерті
дідуся залишилось спадкове майно: вказана квартира, три ощадні книжки на суму 38000 крб., гараж,
сарай, автомобіль „Москвич 412".

Згідно з, усною
домовленістю три ощадні книжки на суму 38000
крб., гараж, сарай, автомобіль „Москвич 412" були розподілені між родичами спадкодавця, і на це майно
він не претендує.

Він бажає прийняти спадкову квартиру за вищевказаною адресою і вважав, що після
смерті бабусі набув право на спадкову квартиру, на той період не звертався за
видачею свідоцтва про право на спадщину, бо не знав про те, що його потрібно
отримати, оскільки мав заповіт. Окрім того, він не бажав турбувати дідуся, який мешкав в цій квартирі і
теж склав заповіт на його ім'я.

Таким чином,
маючи два заповіта, документи на квартиру, він вважав, що остання буде належати
йому, і пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, тому просив
встановити йому додатковий строк на прийняття спадщини, визнавши поважними
причини пропуску цього строку (а.с. 1-2).

3.07.2006р.
позивач звернувся з додатковим позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, в якому зазначав,
що після смерті бабусі він не знав, що потрібно звернутися до нотаріуса,
оскільки мав на руках заповіт і вважав, що це є основним документом на право
власності, окрім того, він працював в м. Донецьку, приїздив на вихідні і не міг
звернутися до нотаріуса.

Після смерті
дідуся він також мав на руках заповіт, всі документи на спадкову квартиру, не
відмовлявся від майна, але не знав про необхідність звернення до нотаріуса у шестимісячний строк і звернувся тільки у січні
2006 року з усіма документами, але йому запропонували
звернутися до суду за поновленням своїх прав.

Просив визнати
причини пропуску строку на прийняття спадщини за двома заповітами"
спадкодавців поважними, продовжити йому строк на прийняття спадщини за двома
заповітами та надати йому 6-тимісячний додатковий строк на прийняття спадщини
(а.с. 75-77).

8.09.2006р.
позивач уточнив свої вимоги, зазначав, що, маючи заповіт бабусі, вважав, що він
є вже власником 1/2 частини спадкової квартири, яка була придбана нею в період
шлюбу з дідом.

Дід також
заповів йому все своє майно, і він вважав, що, маючи заповіт, є власником всієї
квартири, бо мав на руках всі документи, не відмовлявся від спадкового майна.

Окрім того, на
момент відкриття спадщини після смерті бабусі він був неповнолітнім, всім
розпоряджались його батьки. Вони у січні 1997р. поміняли в квартирі трубу.

Він не хотів
турбувати дідуся, тому за його життя до нотаріуса не звертався, тобто вважав,
що 1/2 частка квартири є вже його, і дідусь склав заповіт на
нього.

Він вважав себе власником квартири на підставі двох заповітів, у нього були
ключі від квартири, і у вересні 2005р. ОСОБА_9- донька ОСОБА_3 звернулась
саме до нього за дозволом пожити в квартирі, пославшись на наявність у неї
онкозахворювання.

Він дозволив їй
тимчасово пожити в спадковій квартирі, а тепер вона відмовляється звільнити її.

Тільки у жовтні 2006 року він
звернувся до нотаріуса, але не мав свідоцтва про смерть дідуся, бо ОСОБА_3 та
ОСОБА_9 не давали йому це свідоцтво, він змушений був звертатися до органів
РАГС, але не зміг його отримати зразу за
відсутності у його матері свідоцтва про народження, він не міг
підтвердити родинні стосунки з дідусем ОСОБА_8, оскільки у них різні прізвища.

Тільки у лютому 2006 року він отримав
свідоцтво і зміг звернутися до суду з
вказаним позовом. Тому просив встановити факт прийняття спадщини після смерті
бабусі на 1/2 частку спадкової квартири, надати додатковий строк на прийняття спадщини після смерті дідуся на 1/2
частку спадкової квартири (а.с. 96-99).

В судовому
засіданні позивач просив надати йому додатковий строк на прийняття спадщини
після смерті дідуся в три місяці та встановити факт прийняття ним спадщини
після смерті бабусі.

Рішенням
Артемівського міськрайонного суду Донецької області від З листопада 2006 року позов
задоволено. Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_1, 1979
року народження, після смерті його бабусі ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
встановлено ОСОБА_1, 1979 р.н., додатковий
строк в три місяці з дня набрання рішенням
суду чинності для прийняття спадщини після смерті його дідуся ОСОБА_8,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Апеляційний суд
вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
вимог ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно із
роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 1 постанови „Про
судове рішення" №
11 від 29 грудня 1976 року, рішення є
законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального
законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності
з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню

до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі
закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Обгрунтованим вважається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають
значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки
є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Всупереч доводів
скарги суд першої інстанції повно, всебічно, об'єктивно дослідив обставини
справи, встановленим фактам і доказам надав належну правову оцінку, застосувавши
матеріальний закон, правильно вирішив спір, висновки суду відповідають
обставинам справи.

Відповідно до
вимог ст. 549 ЦК
України (в редакції до 1.01.2004р.) визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину: 1) якщо він
фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав
державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Відповідно до
вимог ч.3 ст. 1272 ЦК
України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до
вимог ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу свої вимог і заперечень.

Апеляційний суд
вважає, що позивач надав достатньо доказів у обґрунтування своїх позовних
вимог, і ці вимоги грунтуються на законі.

Судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
року померла бабуся позивача ОСОБА_7, а ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер його дідусь ОСОБА_8
(а.с. 12-13).

Спадкодавці
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за життя перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 1949 року ( а.с. 11).

Спадкова
квартира АДРЕСА_1 належала подружжю ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу
квартири від 25.11.1992 р. (а.с.
9-10).

На вказану
квартиру 23.12.1992 р.
ОСОБА_7 залишила заповіт на позивача-свого онука ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_8 також залишив заповіт на свого
онука - позивача
(а.с. 7-8).

Згідно із
свідоцтвом про народження (а.с. 6)
позивач на момент смерті своєї бабусі був неповнолітнім і після відкриття
спадщини вступив в оперативне управління спадковим майном через своїх законних
представників-батьків, які постійно опікувалися вказаною квартирою, проводили в
ній ремонти, утримували в належному стані.

Після смерті
дідуся позивач вступив в оперативне управління всією квартирою, також утримував
її в належному стані, сплачував відповідні платежі.

За встановлених
по справі обставин та відповідно до законодавства, що діяло на час фактичного
прийняття позивачем спадщини після смерті його бабусі, суд першої інстанції
обґрунтовано визначив, що він фактично прийняв вказану спадщину.

Апеляційний суд
також вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що
ОСОБА_1 не зміг
своєчасно оформити свої спадкові права
після смерті дідуся через відсутність свідоцтва про його смерть, яке
утримували відповідачка ОСОБА_3 зі своєю дочкою ОСОБА_9, і він змушений був
займатися отримуванням дублікату, який отримав тільки у січні 2006 року і зразу ж
звернувся до суду.

За таких
обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач
пропустив строк на прийняття спадщини після смерті свого дідуся з поважних причин і у відповідності до
вимог ч. З ст. 1272 ЦК України обґрунтовано
надав позивачеві додатковий строк, достатній для подання ним заяви про
прийняття спадщини.

Оскільки
апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді
цієї справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної
оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування або зміни судового
рішення немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України,
апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 та її представника - адвоката ОСОБА_5 відхилити, рішення Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 3 листопада
2006 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.