УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2007 року колегія
судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді                       Іващенко В.В.

Суддів                                            Летягіної О.В.

Сінані О.М.

При секретарі          Бахтагарєєвій М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі  цивільну
справу за

позовом ОСОБА_1    до
Виконавчої дирекції Фонду
соціального

страхування    від нещасних випадків на    виробництві та професійних захворювань

України в м.Сакі про відшкодування
моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на рішення
Сакського міськрайонного суду  від 04 жовтня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.Сакі про відшкодування моральної шкоди в розмірі 70000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час виконання трудових обов'язків за
період з 29.06.1973 року по 13.03.1995 року на ДП шахта
«Самарська» державної холдингової компанії «Павлоградвугілля» він отримав
професійне захворювання і йому було встановлено 2 групу інвалідності. Вважає, що у зв'язку з пошкодженням
здоров'я у нього виникло право на відшкодування з відповідача моральної шкоди в
розмірі 70 000 грн.

Рішенням Сакського міськрайонного суду від 04 жовтня 2006
року ОСОБА_1 в
задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати, як постановлене з порушенням вимог матеріального і
процесуального права і постановити нове рішення по суті заявлених вимог. При
цьому вказує, що суд невірно тлумачить норми ст.2, 21 ,34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.
Так, зазначивши в рішенні, що позов має бути заявлено до ВАТ
«Павлоградвугілля», суд помилково посилається на положення вказаного закону,
оскільки п.З Прикінцевих положень передбачає відшкодування шкоди з підприємства
лише у випадку боргу.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не обґрунтована і задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Постановляючи рішення про відмову ОСОБА_1 в позові про
відшкодування моральної  шкоди,  завданої внаслідок  ушкодження
здоров'я,  суд  першої
інстанції

Справа № 22-ц-9792007р.            Головуючий в 1 інстанції - Романюк Є.В.

Доповідач                               Іващенко В.В.

2

виходив
з того, що відповідач - Виконавча дирекція Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Сакі не
повинна нести обов'язок щодо відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується
колегія суддів, оскільки вони відповідають матеріалам справи, фактичним
обставинам, вимогам матеріального і процесуального закону.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працював на
шахті «Самарська» державної холдингової компанії «Павлоградвугілля» з 29.06.1973 року по 13.03.1995 року.(а.с.12-13).

З 07
лютого 1995 року ОСОБА_1 встановлено 2 групу
інвалідності в зв'язку із професійним захворюванням. (а.с.7).

Як вбачається з пояснень представника Виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.Сакі, справа на ОСОБА_1надійшла до них
від підприємства лише 16
травня 2005 року.

Суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів,
дійшов правильного висновку про те, що Закон України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і
професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності» набрав чинності
з 1 квітня 2001 року і зворотної
сили не має.

Таким чином обов'язок щодо виплати страхових сум особам,
які зазнали ушкодження здоров'я в зв'язку з нещасним випадком на виробництві
або з професійним захворюванням, покладається на Фонд державного соціального
страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання,
що спричинили втрату працездатності лише з 1 квітня 2001
року.

Крім того, згідно з п.27 ст.77 Закону України «Про
Державний Бюджет України на 2006
рік» зупиняється на 2006
рік дія ч.Зст. 28, ч.З ст. 34 Закону України « Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві і професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності»,
які регулюють наявність підстав і порядок відшкодування потерпілому моральної
шкоди Фондом державне соціального страхування від нещасного випадку на
виробництві і професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності.

ОСОБА_1
клопотання щодо заміни відповідача належним відповідачем на підставі ч. 1 ст. 33 ЦПК України на
заявляв.

Тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку
про відмову ОСОБА_1 в
задоволенні позову і постановив законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає
вимогам ст. 213 ЦПК
України, в зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без
змін.

Керуючись 303,
307, 308, 314, 315 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Рішення Сакського міськрайонного суду від 04 жовтня 2006 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може
бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.

Судді:                 Іващенко В.В.            Летягіна О.В.                Сінаці О.М.

Справа №
22-ц-9792007р.          Головуючий в
1 інстанції - Рожанюк Є.
В.

Доповідач          Іващенко
В.В.