Справа №22-308 2007 року.                        Головуючий у 1 -й інстанції - Ковтун Л.М.
Категорія - 43                                                                                   Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2007 року.

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської

області в складі:

Головуючого - судді - Авраменко Т.М.

Суддів - Гайсюка О.В.,
Суровицької Л.В.

При
секретарі - Слюсаренко
Н.Л. Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді    цивільну справу за апеляційною скаргою
ТОВ  "Євросєть" на рішення
Ленінського районного суду м. Кіровограда Кіровоградської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року,

Встановила:

У ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ

"Євросєть" про розірвання договору
купівлі-продажу, відшкодування збитків та моральної

шкоди.

Зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3
року уклав договір купівлі-продажу з відповідачем, згідно якого придбав в
магазині ТОВ "Євросєть" мобільний телефон вартістю 1199 грн.

Для забезпечення сплати коштів за телефон він уклав з акціонерним комерційним
банком "Правекс-банк" кредитний договір від ІНФОРМАЦІЯ_3 року, згідно
якого банк перерахував на рахунок відповідача 1199 грн. на придбання мобільного телефону.

Через деякий час після придбання телефону він виявив
несправність телефону, а тому звернувся до відповідача з вимогою
відремонтувати, або замінити його на аналогічний телефон, але відповідач
направив його до сервісного центру "Алло-Сервіс", де було виявлено
несправність телефону та забрано його телефон для ремонту, про що було видано
квитанцію від ІНФОРМАЦІЯ_4
року, згідно якої телефон повинен був йому повернутий ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Після цього він неодноразово звертався як до відповідача,
так і до третьої особи -Сервісного
Центру "Алло-Сервіс", але не отримав ні телефону, ні чітких
роз'яснень причин неповернення телефону.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з
відповідача на відшкодування матеріальної шкоди -1199 грн. -
вартості телефону, 673
грн.92 коп. розмір відсотків за користування кредитом банку. Також позивач
просив стягнути з відповідача на свою користь неустойку в розмірі 1% вартості товару
за кожен день з дня виявлення поломки по день розгляду справи, а також на
відшкодування моральної шкоди 3000
гривень.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від ІНФОРМАЦІЯ_1 року позов
задоволено частково.

Договір
купівлі-продажу укладений між позивачем та відповідачем розірвано.

З ТОВ "Євросєть" на користь позивача, на
відшкодування матеріальної шкоди стягнуто 1199
грн. - вартості
телефону, сплачені банківські відсотки у розмірі 206 грн.32

2

коп., на відшкодування
моральної шкоди стягнуто 1000
гривень, в решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ "Євросєть" ставить питання про
скасування рішення суду, просить ухвалити нове рішення про відмову позивачу в
задоволенні позову, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення
для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та на неправильне
застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі належним чином повідомлені про місце і
час розгляду справи, але в судове засідання не з'явились.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року між
позивачем ОСОБА_1. та відповідачем -
ТОВ "Євросєть" укладено договір купівлі-продажу мобільного
телефону Fly SL 300m, згідно якого позивач придбав у
відповідача на умовах кредитного договору укладеного з АКБ "Правекс-Банк" зазначений
телефон за 1199 грн., що
підтверджується видатковою накладною від ІНФОРМАЦІЯ_3
року (а.с.9).

У ІНФОРМАЦІЯ_5року позивач, виявивши несправність телефону, звернувся з
цього приводу за консультаціями до продавця ТОВ "Євросєть" ОСОБА_2,
та отримавши необхідну інформацію, здав телефон для гарантійного безоплатного
ремонту до Сервісного Центру "Алло-Сервіс", що підтверджується
квитанцією від ІНФОРМАЦІЯ_4
року (а.с.11), та
поясненнями свідка ОСОБА_2 (а.с.53).

ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_6
року був повідомлений про можливість забрати відремонтований телефон, але
забирати телефон відмовився (а.с.48,49). Позивач підтвердив, що він був
проінформований про хід ремонту телефону в м. Дніпропетровську та в Києві
(а.с.52).

Відповідно до ч.І ст.8 Закону України "Про захист прав
споживачів" в редакції Закону №3161-1У (3161-15) від 01.12.2005
року (Далі Закон) у разі виявлення протягом встановленого гарантійного
строку недоліків споживач в порядку та у строки, що встановлені законодавством,
має право вимагати:

1)      пропорційного
зменшення ціни;

2)      безплатного
усунення недоліків товару в розумний строк;

3)      відшкодування
витрат на усунення недоліків товару.

Відповідно до ч.З ст.8 Закону, ці вимоги пред'являються на вибір споживача
продавцеві, виробникові, або підприємству, що задовольняє ці вимоги.

Отже позивач скористався своїм правом вибирати спосіб захисту своїх прав,
звернувшись за безоплатним усуненням недоліків товару до Сервісного Центру,
який його вимоги задовольнив.

Позивач не надав суду доказів того, що він звертався з
цією вимогою у порядку передбаченому ч. 11
ст.9 Закону до відповідача і відповідач відмовив йому в задоволенні цієї
вимоги. Не надав суду позивач і доказів того, що на час ремонту він письмово
вимагав від відповідача, як передбачає ч.9 ст.8 Закону України надати йому
товар аналогічної якості.

З таких
обставин, неможливо визнати, що відповідач порушив права позивача.

Задовольняючи вимоги позивача про розірвання договору купівлі-продажу
телефону, суд не звернув уваги на те, що відповідно до ч.І ст.8 Закону споживач
має право вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар
грошової суми лише у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку
істотних недоліків товару, які виникли з вини виробника товару, продавця, або
фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи.

Згідно п.12 ст.1 Закону істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим
використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини
виробника (продавця,  виконавця), після
його усунення  проявляється знову з

3

незалежних від
споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак:

а) він взагалі не може бути усунутий;

б) його усунення потребує понад чотирнадцять
календарних днів;

в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено
договором.

Позивач не довів, що недолік його телефону після його усунення проявляється
знову з незалежних від нього причин, а тому цей недолік не може бути визнаний
істотним і не може бути підставою для розірвання договору купівлі-продажу та
повернення сплачених позивачем за товар 1199
грн. на умовах кредитного договору з банком.

Згідно ч.9 ст.11 Закону у разі реалізації споживачем своїх прав,
передбачених статтями 8 і 10 цього Закону, ці
права діють і стосовно кредитодавця, що надав йому споживчий кредит для
придбання продукції.

Кредитодавець у такому випадку зобов'язаний повернути споживачеві суму вже
здійснених ним виплат, при розірванні договору купівлі-продажу (виконані
роботи, надання послуги), або здійснити відповідне коригування кредитних
зобов'язань.

Отже рішення суду про стягнення з відповідача на користь позивача 1199 грн.,
банківських відсотків у розмірі 206
грн.32 коп. та про розірвання договору купівлі-продажу не відповідає
обставинам справи та нормам матеріального права, до того ж є явно
несправедливим, оскільки 1199
грн. які перерахував відповідачу банк за договором споживчого кредиту суд
залишив позивачу, розірвавши договір, суд так і не вирішив питання про
повернення телефону відповідачу.

Оскільки відповідачем не порушені права позивача, то підстави для
відшкодування відповідачем позивачу моральної шкоди відсутні.

При цьому слід мати на увазі, що відповідно до ч.І с.4 Закону споживачі
мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяною
небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією.

Вирішуючи спір, суд послався помилково на стару редакцію Закону України
"Про захист прав споживачів" а також на норми Цивільного Кодексу
України, не звернувши уваги на те, що згідно діючого Закону України "Про
захист прав споживачів" (п.2 Прикінцевих положень) до приведення у відповідність
із цим Законом інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Наведене свідчить про те, що суд неправильно встановив обставини справи, не
дав належної оцінки доказам, а також неправильно застосував норми матеріального
права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням
нового про відмову в задоволенні всіх позовних вимог позивача.

На підставі ст.ст. 1,4,8,9,11
Закону України "Про захист прав споживачів", керуючись п.2 ч.1
ст.307, п.2, п.4 ч.І ст.309, ст.ст.313,314,316 ЦПК України, колегія суддів,

Вирішила;

Апеляційну
скаргу ТОВ "Євросєть" задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від ІНФОРМАЦІЯ_1 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1
до ТОВ "Євросєть" відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - підписи

З оригіналом
вірно:

Суддя
апеляційного суду

Кіровоградської
області                                                                   OR.
Гайсюк