УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2007 року                                                                       м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі суддів:

Лихути Л.М.,
Левченка Є.Ф.,Романюка Я.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом приватної фірми
“Харківська нерухомість” до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
суми, за касаційною скаргою приватної фірми “Харківська нерухомість” на рішення
Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 березня 2002 року та ухвалу апеляційного
суду Харківської області від  20
листопада 2002 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а:

У червні 2001 року приватна фірма “Харківська нерухомість”  звернулась до суду із позовом до  ОСОБА_1., ОСОБА_2. про стягнення суми,
мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між ними та відповідачем ОСОБА_1. було
укладено договір на надання інформаційно-консультативних послуг. Проте
відповідачкою не було виконано умови вказаного договору. У зв`зку з зазначеним
просили задовольнити їх позов та стягнути звідповідачів вартість наданих
послуг, штрафні санкції, пеню та понесені судові витрати.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 березня 2002 року,
залишеним без змін ухвалою  апеляційного
суду Харківської області від  20
листопада 2002 року, у задоволенні позовних вимог     приватної фірми “Харківська
нерухомість”  відмовлено.

У касаційній скарзі приватна фірма “Харківська нерухомість”  просить скасувати рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 28 березня 2002 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від  20 листопада
2002 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та
неправильне застосування норм матеріального права

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового
рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє
в межах касаційної скарги правильність застосування  судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими. Касаційний суд перевіряє законність судових
рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням судом норм матеріального та процесуального права і
доводи скарги їх висновків не спростовують.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу приватної фірми “Харківська нерухомість”  відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 березня 2002 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської області від  20 листопада 2002 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:                                                                                   Л.М. Лихута

Є.Ф. Левченко

Я.М. Романюк