23 березня 2007 року
Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Центрально-Міському районі
м.Горлівки (далі-відділення Фонду) на рішення Центрально-Міського районного
суду м.Горлівки від 3 жовтня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області
від 18 січня 2007 року,
ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до відділення Фонду
про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що висновком МСЕК від 26
вересня 2002 року йому було вперше встановлено 20% втрати професійної
працездатності у зв'язку з професійним захворюванням, висновком МСЕК від 25
вересня 2003 року вперше встановлено 20% втрати у зв'язку з іншим професійним
захворюванням і за сукупністю таких захворювань втрата працездатності склала
40%, висновком МСЕК від 27 вересня 2004 року за сукупністю захворювань втрата
працездатності встановлена в 50%, його визнано інвалідом 3 групи; ушкодженням
Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Горлівки
від 3 жовтня 2006 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 18 січня 2007 року, позов задоволено частково, постановлено
стягнути з відділення Фонду на користь позивача 18000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

У касаційній скарзі відділення Фонду просить скасувати
ухвалені в справі судові рішення та відмовити в задоволенні позову, посилаючись
на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що задовольняючи
частково позов, суд виходив із того, що ушкодженням здоров'я ОСОБА_1заподіяно
моральну шкоду, обов'язок відшкодування якої законом покладено на відділення
Фонду; розмір відшкодування судом визначено з урахуванням встановлених фактів,
обставин справи.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Посилання у скарзі на те, що суд не врахував норми Закону
України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” є безпідставним, оскільки
право на відшкодування моральної шкоди виникло у позивача ще до прийняття цього
Закону.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом
ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Центрально-Міському районі м.Горлівки про відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою відділення Фонду на рішення Центрально-Міського районного
суду м.Горлівки від 3 жовтня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 18 січня  2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити відділенню
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Центрально-Міському районі
м.Горлівки.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін