Справа № 22-Ц-23 2007 р.                                             Головуючий 1 -ї інст. КОРОЛЬ Т.В.
Категорія - відшкодування шкоди                                   Доповідач - ЗАЗУЛИНСЬКА Т.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18 січня 2007 року судова колегія
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого - КАРІМОВОЇ Л.В.

суддів - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П. КОРОВША С.Г.

при секретарі - ЗЕЛІНСЬКІЙ І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 02 серпня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Закрите акціонерне товариство
„Українська страхова компанія „ Княжа" про стягнення матеріальної та моральної
шкоди, -

встановила:

03 липня 2006
року ОСОБА_2 звернулася до Вовчанського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної і
моральної шкоди.

Позивачка зазначала, що внаслідок
дорожньо-транспортної події, яка сталася 18 лютого 2006
року з вини відповідача, їй була заподіяна травма, в зв'язку з чим вона знаходилася на стаціонарному лікуванні в обласній
клінічній лікарні. На придбання ліків та на поїздки
до лікарні вона несла витрати, а згідно довідки ЛКК за станом здоров» я їй
рекомендоване санаторно-курортне лікування.

На підставі
наведеного і посилаючись також на те, що крім матеріальної шкоди їй заподіяна також і моральна шкода у вигляді фізичного болю
та страждань з приводу небажання відповідача надати їй
допомогу у добровільному порядку, ОСОБА_2 просила суд стягнути на її користь з ОСОБА_1 2308,72 грн. - у відшкодування
матеріальної шкоди , 2000 грн. - у відшкодування
моральної шкоди, а також 97 грн. судових витрат і 200 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідач ОСОБА_1 на позов подав
заперечення, у яких зазначив, що він, як власник
наземного транспортного засобу, застрахував свою цивільно-правову
відповідальність у закритому акціонерному товаристві Українська страхова
компанія „Княжа", про що повідомив позивачку одразу після ДТП і вона з приводу відшкодування заподіяної шкоди мала звертатися саме до зазначеного страховика, якого
просив притягнути до участі в справі.
Вказував також на безпідставність вимог в частині витрат на санаторне-курортне лікування, на якому позивачка не знаходилася і на
потребу у якому не надала відповідних документів.

Протокольною
ухвалою суду від 25 липня 2006 року притягнуто до участі в справі ЗАТ „ Українська страхова компанія „Княжа" в
якості 3-ї особи.

2

Рішенням
Вовчанського районного суду Харківської області від 02 серпня 2006 року
позов ОСОБА_2 задоволено частково:

Стягнуто на її користь з ОСОБА_1
2158,72 грн. - у відшкодування матеріальної шкоди;
1500 грн.- у відшкодування моральної шкоди; 89,50 грн. - судових витрат та 200 грн. витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 в
задоволенні вимог про стягнення вартості санаторно-курортного
лікування та судових витрат, а також зменшити стягнення в частині відшкодування
моральної шкоди. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним
обставинам та недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав встановленими.

Заслухавши доповідь судді;
пояснення учасників процесу; перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судовим
розглядом встановлено і не оспорюється відповідачем, що 18 лютого 2006 року з вини ОСОБА_1 на автошляху Харків-Вовчанськ в районі
села Революційне сталася ДТП, в умовах якої позивачу ОСОБА_2 була спричинена травма правої голені, з
приводу чого вона знаходилася на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Харківської обласної клінічної
лікарні з 07 по 22 березня 2006 року.(а.с.7-8,14-15)

На придбання
ліків за призначенням лікарів позивачем було витрачено 184 грн.72 коп., що підтверджується довідкою лікаря та аптеки
(а.с.8 зв.) і також не оспорюється відповідачем.

Витрати,
понесені позивачем на юридичну допомогу підтверджені квитанцією юридичної консультації Вовчанського району (а.с. 18)

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній
правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у
разі його порушення, невизнання, або оспорювання.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач ОСОБА_1, як власник наземного транспортного засобу,
уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності з ЗАТ „Українська страхова компанія
,,Княжа"(а.с.28)

Однак,
звернення позивача ОСОБА_2 з вимогами про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, безпосередньо до суду, на думку судової колегії, не порушує прав відповідача, оскільки за умовами
страхового полісу НОМЕР_1 від 30.06.2005 року
(п.3) та за поясненнями представника страхової компанії страхувальник має право на відшкодування від
страховика страхових виплат, у тому числі, на підставі рішення суду, а
відповідно до ч.1 ст.20 ЦК України право на захист особа здійснює
на свій розсуд.

Таким чином, встановивши, що ДТП сталася з вини відповідача і дійшовши обґрунтованого висновку про те, що позивач у зв'язку з
вказаною подією несла витрати під час знаходження на лікуванні, та на юридичну
допомогу і сплату судових витрат під час звернення
до суду, а також познала моральні страждання, суд обґрунтовано
стягнув з нього на користь позивача
матеріальну шкоду у сумі 184,72 грн.- на придбання медичних засобів і ліків, як належно підтверджених ,та витрати на
юридичну допомогу, на підтвердження яких суду також надана квитанція.

Сума, яка визначена судом у відшкодування моральної шкоди, на думку судової
колегії, відповідає характеру та об'єму моральних страждань позивача, які суд вважав доведеними , тому підстави для зміни рішення в цій
частині відсутні.

3

Між тим, судова колегія не може
погодитись з рішенням в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат
на санаторне курортне-лікування в сумі 1974 грн., оскільки
цих витрат позивач не понесла і таке лікування за висновком ЛКК їй можливо рекомендувати за діагнозом наявності у неї ,у тому
числі хронічних захворювань (а.с.6).

З наведених
підстав рішення районного суду підлягає зміні з виключенням з нього стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача витрат на
санаторне-курортне лікування, та відповідним до вимог ст.88 ЦПК України
зменшенням стягнення в частині судових витрат.

Керуючись ст.ст.303,304,
п.3ч.1ст.307,ст.ст.309,313,314,316,319 ЦПК України, судова колегія,
-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення
Вовчанського районного суду Харківської області від 02 серпня 2006 року змінити: зменшити суму стягнення на користь ОСОБА_2
з ОСОБА_1 в частині відшкодування матеріальної шкоди до 184,72 грн., в
частині судових витрат до 7,60 грн.

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його проголошення, однак може бути
оскаржене у касаційному порядку, безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.

З повним рішенням сторони можуть ознайомитись через п'ять днів.

Головуючий -підпис Судді - підписи