РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого
2007р.                                                                              справа
№4.3/2-567/2007р.

Харківський
районний суд Харківської області у складі судці САВЧЕНКО Г.М.  при
секретарі БЕНЕДИКТОВОЙ
Ю.О.

розглянувши у
судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка цивільну справу за позовом:
ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про     визнаття     особи
такою,      що     втратила     право
користування     житловим
приміщенням,  та

ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовними заявами,  в
яких просить визнати відповідача ОСОБА_2,
таким,  що втратив право на
проживанням в жилому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_2 на
її користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 250 грн. щомісячно
на утримання сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1. народження.
Свої позовні вимоги мотивує тим,  що
відповідач,  це її колишній чоловік,  який з травня 2004 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 не проживає,  його речей в квартирі не має. Факт не
проживання відповідача у спірній квартирі підтверджується актом депутата. В
шлюбі з відповідачем вона перебувала з 18.12.1993
року по 04.05.2005 року,  що підтверджується свідоцтвом про розірвання
шлюбу від 04.05.2005 року,  виданого Відділом реєстрації актів цивільного
стану Харківського районного управління юстиції Харківської області,  актовий запис №203. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Дитина знаходиться
на її утриманні,  а відповідач
добровільно матеріальну допомогу на його утримання не надає.

В судове
засідання з'явилися сторони. Позивач підтримав свої позовні вимоги,  відповідач проти позову про стягнення
аліментів не заперечував,  проти визнання
його таким,  що втратив права
користування житловою площею заперечував та пояснив,  що спірна квартира придбана подружжям в
період шлюбу і тому він має право на рівну частину в спільній власності.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи і оцінивши
зібрані докази в їх сукупності,  вважає,  що позов підлягає частковому задоволенню за
наступних підстав.

Згідно
договору купівлі-продажу від 26.05.2000року
двокімнатна квартира за адресою:АДРЕСА_1 належитьОСОБА_1 Сторони перебували у
шлюбі з 18.12.1993 року по 04.05.2005року,  що підтверджується свідоцтвом про розірвання
шлюбу від 04.05.2005 року,  виданим Відділом реєстрації актів цивільного
стану Харківського районного управління юстиції Харківської області,  актовий запис №203 та особистими показаннями сторін.

Враховуючи
викладене,  суд,  керуючись
ст.  ст.  60,  63. 69 СК України вважає за необхідне в
відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання ОСОБА_2
таким,  що втратив право користування
житловим приміщенням за адресою:АДРЕСА_1,
на підставі того,  що майно,  набуте подружжям за час шлюбу належить
дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності,  дружина та чоловік мають рівні права на
користування та розпорядженням майном та на поділ майна подружжя,  що належить їм на праві спільної сумісної
власності,  незалежно від розірвання
шлюбу.

Сторони
перебували в шлюбі,  від якого мають сина
-ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.
Дитина знаходиться на утриманні матері,
а відповідач добровільно матеріальну допомогу на його утримання не
надає.

Враховуючи
те,  що згідно  ст. 180 СК України,  батьки зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття,  а також те,
що відповідач не має постійного місця роботи,  має нерегулярний дохід,  суд,
відповідно до  ст.  ст.  182, 184 СК України,  вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3,  29.09.1994р у
твердій грошовій сумі у розмірі 250грн. щомісячно але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,  починаючи з 22.11.2006р. і до повноліття дитини.

Стягнути
з ОСОБА_2 держмито в дохід держави в сумі 51пятьдесят одна грн. та витрати з
інформаційно-технічного забезпечення у сумі 7 /сім/ грн. 50коп.

Керуючись  ст.
ст. 209,  212,
213,  215, 218 ЦПК
України  ст.  ст. 60,
63,  69, 180, 182, 183, 184 СК України

ВИРІШИВ:

1/ Відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким,  що втратив право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

2/ Стягнути з
ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2. народження,  уродженця с. Хролі Харківського району
Харківської області,  на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження у твердій грошовій сумі у розмірі 250 /двісті
п'ятдесят/грн. щомісячно але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,  починаючи з 22.11.2006р. і до повноліття дитини.

З/ Стягнути
з ОСОБА_2 держмито в дохід держави в сумі 51пятьдесят одна грн.

4/ Стягнути з
ОСОБА_2 витрати з інформаційно-технічного забезпечення у сумі 7 /сім/ грн..50
коп. на користь ТУ ДСА в Харківській області р/р 0164,  банк
одержувача: УДК у Харківській
області,  код 26281249,  МФО 851011.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження,  якщо
заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк встановлений  ст. 294
ЦПК України,  рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

СУДЦЯ     Г.М. САВЧЕНКО