Справа № 22-Ц-82/2007 p.
Категорія: житлове                                                             Головуючий 1-ї інстанції
Доповідач: Черкасов В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2007 року судова
колегія судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Харківської області в складі:

Головуючого,
судді             - Овсяннікової
А.І.

Суддів колегії:                           - Черкасова В.В., Довгаль Г.П.

при секретарі                            - Голікової О.П.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою: ОСОБА_1на рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2006 року за позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_1про усунення перешкод у здійснені
права власності та вселення, -

ВСТАНОВИЛА:

06 квітня 2006 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовною заявою до ОСОБА_1
про поновлення порушеного права шляхом вселення в АДРЕСА_1, вказуючи, що
він с власником 1/4 частини цієї квартири, згідно з свідоцтвом про спадщину,
виданого 07.10.2005 року 8-ю державною нотаріальною которою; 1/4 частини
спірної квартири є власністю його брата - відповідача по справі. На даний час в
квартирі зареєстровані він та відповідач, однак з 2003 року відповідач
обмежує його права у здійснені права власності та права проживання у квартирі,
хоча він сплачує за комунальні послуги. Відповідач чинить йому перешкоди в користуванні
квартирою: встановив новий замок на вхідних
дверях та категорично відмовляється впускати його в квартиру. Іншого
житла він не має, вимушений проживати у друзів, у гуртожитках.

Відповідач
заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що позивач хоча і є
власником 1/4 частини спірної квартири, але не має права проживати в квартирі
до вирішення питання про визначення порядку користування квартирою.

Рішенням
Київського районного суду м.Харкова від 25
жовтня 2006 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким в задоволені позовних вимог позивачу відмовити, посилаючись на
те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам по справі, неповно з'ясовані обставини, що мають
істотне значення по справі, наданим ним доказам суд належної оцінки не
дав. Вважає, що суд ухвалив рішення в
порушення матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення з'явившихся
осіб, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарга,
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до
ст. 391 ЦК
України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним
права користування та розпорядження своїм майном.

Задовольняючи
позовні вимоги позивача, суд першої інстанції
прийшов до обгрунтованого висновку, що право володіння,
користування   ОСОБА_2,як власника 1/4
частини спірної квартири відповідачем порушені. При цьому позивач був не правомірно обмежений відповідачем
у здійснені свого права на проживання в цій спірній квартирі.

Тому суд першої
інстанції обгрунтовано захистив право позивача, як власника способом усунення
перешкод в користуванні приміщенням, частина якого належить йому на праві
власності, вселивши позивача в квартиру.

Як вбачається із
матеріалів справи сторони по справі є співвласниками спірної АДРЕСА_1 згідно
свідоцтва про право на спадщину за законом(а.с. 11), та в ній зареєстровані. При цьому позивач будучи
інвалідом 1-ї групи
безстроково, сплачує комунальні послуги за дану частину квартири, іншого житла
не має.

Отже колегія
суддів вважає, що відповідач безпідставно чинить перешкоди позивачу в
проживанні в квартирі.

За таких
обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що
ОСОБА_2 необхідно вселити в спірну квартиру, як власника її частини.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі
наведеного та керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.І ст.307, ст.ет.308,313, п.1 ч.І
ст.314, ст.ст. 315, 317,
319,325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Рішення
Київського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України /протягом двох місяців з дня її
проголошення.