УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15
січня   2007   року
колегія   суддів   судової
палати   у   цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,
судді   Панкова М.В. Суддів    Ісаєва Г.А.

Белинчук Т.Г. при секретарі   Бахтагареєвій М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
третя особа Державна автомобільна інспекція
М.Сімферополя, про визнання права власності та скасування довіреності, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду М.Сімферополя АР Крим
від   14 червня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Державна
автомобільна інспекція м.Сімферополя, про визнання права власності та
скасування довіреності.

Позовні вимоги мотивовані
тим, що вона є потерпілою у кримінальній справі по звинуваченню ОСОБА_4, який 28- 29.10.2004 року та 09-10.11.2004 року, викрив у неї 72
340 грн. 10.11.2004 року ОСОБА_4, передав 3100 доларів США та 400 євро своєму
знайомому ОСОБА_2 з метою придбання для себе, на ім'я ОСОБА_2 автомобіля БМВ, тому що ОСОБА_4. на час укладення
правочину був неповнолітнім. У той же день відповідач придбав на
підставі довіреності автомобіль БМВ, 1986 року випуску на своє ім'я за ціною
еквівалентною 3 700 доларів США
у продавця ОСОБА_3. Крім того, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_4 100 доларів США за послугу, тобто
оформлення права розпорядження автомобілем.

Враховуючи, що автомобіль був придбаний на вкрадені в неї гроші, вважає
автомобіль своєю власністю. На цей час автомобіль знаходиться на штрафному
майданчику.

Вироком Київського районного суду м Сімферополя АР Крим від 15.06.2005 року
у ОСОБА_6 був вилучений мобільний телефон
вартістю 1 350 грн., враховуючи, що цей телефон був придбаний також на
її вкрадені гроші, то цей телефон вона також вважає своєю власністю.

Просить визнати за нею як потерпшою у кримінальній справі та за особою, на гроші якої було придбано автомобіль БМВ 524, 1986
року випуску зареєстрований на ім'я ОСОБА_3, право власності, скасувати
довіреність видану ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_2 10.11.2004 року на право
розпорядження автомобілем, витребувати автомобіль
з користування ДАІ м.Сімферополя зі штрафного майданчику, визнати за нею

Справа №
22-ц-141 /2007 року                 Головуючий
першої

Інстанції                           Сінані О.М,

Доповідач                          Панков М.В.

право власності на мобільний телефон „Nokia" 6610, що
зберігається в СУ ГУ МВС
України в АР Крим.

Рішенням Київського районного суду м Сімферополя АР Крим від у задоволені
позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить рішення суду
скасувати, посилаючись на порушення судом матеріального та процесуального
права, та ухвалити нове рішення про задоволення її позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та ОСОБА_5, колегія
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення скасуванню.

Судом встановлено, що вироком Київського районного суду
М.Сімферополя АР

Крим   від       15.06.2005   року
зміненим  ухвалою   колегія
суддів   судової   палати
у

кримінальних
справах Апеляційного суду АР Крим від 16.08.2005 року ОСОБА_4 засуджений за ст.. ст.. !85 ч.1, 185 ч.3, 185 ч.5 КК України з
застосування ст.. 69 КК
України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна в спеціальній
виховальній установі. Цивільний позов
ОСОБА_1 задоволений частково. З ОСОБА_4 та його батьків ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 стягнуто 71 560 грн. матеріальної шкоди та 2 000
грн. моральної шкоди. Речові докази у справі: автомобіль БМВ 524 ТД, 1986 року
випуску, без реєстраційного номеру, що знаходиться на зберіганні на штрафному
майданчику УДАІ ГУ МВС України
в АР Крим та мобільний телефон „Nokia" 6610, що знаходиться на зберіганні
в коморі зберігання штрафних доказів СУ ГУ
МВС України s АР Крим залишено на зберіганні на штрафному майданчику та
в коморі зберігання відповідно до вирішення в цивільному порядку спору про
право власності на зазначене майно.

З вироку вбачається, що в період з 21.10.2004 року по
30.10.2004 року знаходячись

в     приміщенні     кафе
„Східне",     розташованому за    адресою
М.Сімферополь

вул.Самохвалова,
2 ОСОБА_4. таємно викрав грошові кошти, що належать ОСОБА_1 в сумі 4 000
доларів США, що
згідно курсу НБУ станом на жовтень 2004 року складає 21 200 грн,, 3 200 євро,
що складає 21 440 грн. та 1 860 грн., чим заподіяв ОСОБА_1 матеріальну шкоду на
загальну суму 44 500 грн.

10.11.2004 року, знаходячись в приміщенні бару „Артеміда"
розташованого М.Сімферополь вул.Київська,
100 з підсобного приміщення вказаного бару ОСОБА_4. таємно викрав
мобільний телефон „Моторолла
Е-365" вартістю 1150 грн., що належав ОСОБА_1, чим заподіяв їй
матеріальну шкоду. 11.11.2004 року в приміщенні бару „Артеміда" ОСОБА_4. з
жіночої сумки, що знаходилась в підсобному приміщенні вказаному бару, таємно
викрав грошові кошти, що належали ОСОБА_1 в сумі 4 000 доларів США, що станом на
11.11.2004 року складає 21 200 грн., 800 євро, що складає 5520 грн., 500
російський рублів, що складає 100 грн. та 240 грн., чим заподів ОСОБА_1
матеріальний збиток на 27 060 грн.

11.11.2004 року ОСОБА_3, що діяв він імені ОСОБА_5 на підставі його довіреності,
засвідченої 26.09.2002 року, уповноважив ОСОБА_2 водити з правом виїзду за межи
України, продати, провести обмін, здати в оренду, зняти та постановити на облік
в органах державної автоінспекції, належний ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про
реєстрацію автомобіль БМВ, 1986 року випуску. Довіреність видана на строк дії
основної довіреності та дійсна по 26.09.2005 року.

При видачі зазначеної довіреності ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 за автомобіль 3
100 доларів США та 400
євро, що не заперечували сторони в судовому засіданні, таким чином суд першої
інстанції порахував, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 фактично було укладено договір
купівлі-продажу зазначеного автомобіля.

Факт придбання телефону „Nokia" 6610,
частково за кошти, які були передані ОСОБА_6 ОСОБА_4, підтверджується
поясненнями ОСОБА_6, даними в судовому засіданні при розгляді кримінальної
справи, що вбачається з вироку суду.

Відмовляючи в задоволені позову ОСОБА_1, суд першої
інтенції виходив з вимог ст..
328 ЦК України,
що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом,  зокрема із правочинів. Проте викраденні  грошей,
які  є речами,

1

визначеними
родовими ознаками та подальше придбання за гроші тієї з кількості будь-якого
майна не може вважатись, на думку суду першої інстанції, як дії (воля) власника
грошей, що направлені на придбання права
власності на зазначене майно.

ОСОБА_1 не була стороною договору купівлі-продажу спірного автомобіля чи телефону, нею не доведено той факт,
що саме на викрадені у неї гроші було придбано це майно.

З вироку суду від 15.06.2005 року вбачається, що
діями ОСОБА_4 заподіяно майнову шкоду шості потерпілим шляхом викрадення їх майна
та грошів у великих розмірах. Зазначеним вироком захищені права ОСОБА_1 та на
її користь стягнуто 71 560 грн. матеріальної шкоди.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що задоволення
позову ОСОБА_1 про визнання права власності на автомобіль та телефон, потягне
за собою порушення прав інших осіб,
залучених до участі в справі в якості відповідачів, та за своїм
значенням є повторним захистом права ОСОБА_1 На цей час позивачка не втратила
можливості на звернення до державної виконавчої служби за виконанням вироку
суду в частині стягнення на її користь грошових сум.

З такими висновками суду першої інстанції
погоджується колегія суддів, вважає їх правильними та обгрунтованими і не
знаходить правових підстав для скасування рішення суду, яке ухвалено судом з
дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Суд повно і об'єктивно з'ясував дійсні обставини справи і прийшов до
правильного висновку, що вимоги позивачки не підлягають задоволенню.

Колегія не погоджується з доводами ОСОБА_1, що саме на вкрадені в неї гроші
ОСОБА_4. через ОСОБА_2 придбав автомобіль БМВ, а через ОСОБА_6 мобільний
телефон „Nokia" 6610, і це встановлено вироком
суду, а суд першої інстанції не прийняв його до уваги. Оскільки це
спростовується матеріалами справи і було перевірено судом першої інстанції, і
ОСОБА_1 не доведено той факт, що саме на викрадені у неї гроші було придбано це
майно. Доказів зворотного ОСОБА_1 не надано.

Інші доводи ОСОБА_1 викладені в скарзі не спростовують висновків суду, тому
не можуть бути прийняті до уваги, оскільки висновки суду відповідають дійсним
обставинам справи.

Керуючись ст.
ст. 303,    308, 315
Цивільного процесуального кодексу України,

колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду М.Сімферополя АР Крим від 14 червня 2006
року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Судді

Ісаєв Г.А.