АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Ухвала

іменем
України

23 січня 2007 року                        Колегія суддів судової
палати в цивільних справах

апеляційного
суду Тернопільської області в складі:

Головуючого Зварича С.Б.

Суддів
Парандюк Т.С. Ткач З.Є.

при секретарі
Гачинській М.В.

з участю сторін - сторін

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційними
скаргами Кременецької районної ради на рішення Кременецького районного суду від
16 листопада 2006 року та
додаткове рішення від 20
листопада 2006 р. за
позовом ОСОБА_1 до Кременецької районної ради про поновлення на роботі,
стягнення моральної шкоди, коштів за затримку видачі трудової книжки та
втраченого заробітку, колегія суддів,.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Кременецької
районної ради про поновлення його на посаді директора
Кременецького районного комунального
лісогосподарського підприємств" Кремліс", стягнення моральної шкоди
в сумі 10000 грн., 584,10 грн. за затримку
видачі трудової книжки та 1310,08
грн. втраченого заробітку.

В процесі розгляду справи позивач відмовився від позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, коштів за
затримку видачі трудової книжки та
втраченого заробітку, а тому ухвалами Кременецького районного суду від 30 жовтня та 15 листопада 2006 року провадження в цих частинах закрито .

Позивач посилається на те,що згідно рішення сесії четвертого скликання
Кременецької райради НОМЕР_1
від 26 грудня 2002 року призначений
директором Кременецького районного комунального лісогосподарського підприємства
" Кремліс".
Розпорядженням голови Кременецької райради НОМЕР_2 від 21
вересня 2006 року був
звільнений з даної посади по ст. 41
п.1 КЗпП України за одноразове грубе порушення. Дане звільнення вважає
незаконним, оскільки проведене з порушенням норм трудового законодавства : накладення
дисциплінарного стягнення проведено не уповноваженим на те органом, звільнений
під час перебування у відпустці, не викликано для дачі пояснень у

Справа № 22а-71                                                 Головуючий у 1 -й інстанції -Ковтунович О.В.

Категорія 40                                                     Доповідач                                     Парандюк Т. С

відповідності до галузевого
підпорядкування.

Рішенням Кременецького районного суду від 16 листопада 2006
року ОСОБА_1. поновлено на посаді директора Кременецького
райкомунлісогосподарського підприємства "
Кремліс".

Додатковим рішенням Кременецького районного суду від 20 листопада 2006 року доповнено
рішення від 16 листопада
2006 р., яким рішення в
частині поновлення ОСОБА_1.
на посаді директора підлягає до негайного виконання.

В апеляційних скаргах Кременецька районна рада просить
рішення суду скасувати, ухваливши нове
рішення, яким відмовити в позові, поскільки судом допущено порушення
норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків
суду обставинам справи, при неповному з'ясуванні обставин справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянтів, свідків,
заперечення позивача та його представника, вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає .

Судом встановлено, що рішенням сесії
четвертого скликання Кременецької районної радиНОМЕР_1 від 26 грудня 2002 року
ОСОБА_1прийнятий на посаду директора Кременецького районного комунального лісогосподарського підприємства
"Кремліс", засновником якого є Кременецька районна рада.
КРКЛП"Кремліс" має галузеве підпорядкування головному управлінню
агропромислового розвитку Тернопільської державної адміністрації щодо виконання
бюджетної програми"Ліси України",що підтверджено довідкою від 26.10.2006 p.. По даній
програмі підприємство звітує головному
управлінню агропромислового розвитку облдержадміністрації по виконанню
заходів та використанню коштів державного бюджету, чого сторони не
заперечували.

Розпорядженням голови Кременецької районної ради НОМЕР_2 від 21 вересня 2006 року позивача звільнено з даної
посади по ст.41 п.1 КзпП України за одноразове грубе порушення трудових
обов'язків керівника  підприємства. В даному
розпорядженні зазначено,що позивачем істотно порушуються вимоги
трудового,земельного,лісового господарства та статуту підприємства.
Розпорядження, затвердити на черговій сесії районної ради.

Згідно ст.41 п.1 КзпП України, крім підставліередбачених
ст 40 цього
Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку
одноразового грубого порушеня трудових обов'язків керівником
підприємства,установи,організації всіх форм власності.

Згідно п.6.1,6.2 Статуту
"Кремліс"- виконавчим органом підприємства є дирекція, яку очолює
директор.

ОСОБА_1 з 19
вересня по 16 жовтня 2006 року перебував у
черговій профспілковій відпустці (
наказНОМЕР_3
від 19.09.2006р.).Даний наказ ніким не оспорювався. Твердження апелянтів,
пояснення свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 про те,
що наказ позивача про надання відпустки оформлений 21.09.2006р.,колегія суддів
до уваги не бере, поскільки ніякими доказами не підтверджено.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень апелянтів, підставою для звільнення позивача стала інформація робочої
групи по результатах перевірки в організації роботи підприємства, а саме
: відсутній журнал
телефонограм, журнал вхідної кореспонденції не прошитий та не пронумерований і
не закріплений печаткою, не ведуться накази з виробничої діяльності, книга
наказів не прошита, не пронумерована і не скріплена печаткою, відсутня вивіска
тощо. Разом з тим перевіркою не встановлено фактів взяття зобов'язань понад
кошторисні призначення та використання бюджетних коштів не за призначенням, не виявлено порушень нарахування
заробітної плати та ведення касових операцій, неправильності ведення
бухгалтерського обліку. Дана інформація була обговорена на засіданні постійної
комісії райради з питань розвитку промисловості,будівництва,транспорту,зв'язку
та комунальної власності ,на яку позивача не було запрошено, було визнано
роботу директора підприємства незадовільною
та рекомендувати голові райради притягнути його до адміністративної
відповідальності. З даною інформацією позивача було ознайомлено 21 вересня 2006 року, про що
свідчить акт від 21.09.06
р. і про що не заперечили сторони.

Суд першої інстанції вірно прийшов до переконання, що допущені позивачем порушення трудових обов'язків не є
грубими, вчинені не одноразово. Також правильно взяв до уваги характер
проступків, те, що вони не пов'язані з безпосереднім порушенням конкретних
вимог закону, а стосується лише загальних
недоліків керівництва та організації праці, не призвели до заподіяння чи
можливості заподіяння шкоди для підприємства. Крім того в розпорядженні голови
не вказано конкретних підстав звільнення позивача, які б давали можливість зробити суду висновок про одноразове
ним грубе порушення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої
інстанції, що звільнення ОСОБА_1. проведено з порушенням норм трудового
законодавства-ст 40 п.З КзпП
України,тобто звільнення, проведено під час перебування
позивача у відпустці, ст.149 КзпП України не взято пояснення від позивача.
Розпорядження голови райради НОМЕР_2
від 21.09.2006р. затверджено сесією райради НОМЕР_4 від 30.11.2006р., тобто після винесення рішення суду.

Посилання
апелянтів на те, що суд 1
інстанції невірно взяв до уваги довідку, видану заНОМЕР_5 від 19.10.2006р.
щодо галузевого підпорядкування"Кремліс" є безпідставними, поскільки
на час розгляду справи інших доказів відповідачем представлено не було. З
матеріалами справи вони були ознайомлені, а тому колегія суддів вважає, що суд 1 інстанції
підставно повинен  був погодити з Кременецькою райрадою  -засновником,
заяву на надання відпустки, так як
це суперечить Статуту підприємства.

Колегія суддів вважає, що підстав для скасування
постановлених рішень, з мотивів,викладених в апеляціях, немає. Рішення
відповідають нормам матеріального та процесуального права та зібраним доказам
по справі.

Керуючись ст. ст. 307,313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Кременецької районної ради - залишити без
задоволення.

Рішення Кременецького районного суду від 16 листопада 2006 року та додаткове рішення суду від 20 листопада 2006 року залишити без зміни.

Ухвала колегії набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня
проголошення.