Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18
квітня 2007 року                                                                м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого        Гнатенка
А.В.,

суддів:                 Барсукової
В.М.,          Берднік І.С.,

Григор'євої Л.І.,         Гуменюка В.І., -

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних  захворювань  України
в  місті Кіровське Донецької
області (далі - Відділення) про відшкодування моральної шкоди за касаційною
скаргою Відділення на рішення Кіровського міського суду Донецької області від
19 жовтня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 12 січня
2007 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2006 року позивач звернувся в
суду із позовом до Відділення про відшкодування моральної шкоди на підставі
статей 21, 28, 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105-ХIV від 23
вересня 1999 року).

Зазначав, що під час виконання трудових обов'язків гірноробочого очисного
забою підземного п'ятого розряду з повним робочим днем під землею на шахті
«Комсомолець Донбасу» ІНФОРМАЦІЯ_1 року отримав виробничу травму, що
стверджується актом про нещасний випадок на виробництві.

Висновком МСЕК від ІНФОРМАЦІЯ_2 року
йому вперше встановлено 20% втрати професійної працездатності безстроково.

Посилаючись на те, що виробнича травма
і її наслідки спричиняють фізичні та моральні страждання, призвели до порушення
функцій пальців руки, постійного їх оніміння, порушення кровообігу, втрати
чутливості, болю при фізичних навантаженнях, а крім того, явні ознаки
знівечення руки викликають почуття дискомфорту, просив про задоволення позову.

Рішенням Кіровського міського суду
Донецької області від 19 жовтня 2006 року, залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду Донецької області від 12 січня 2007 року, позов задоволено.

Стягнуто з Відділення на користь
ОСОБА_1 7 тис. на відшкодування моральної шкоди.

У поданій касаційній скарзі Відділення
просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню,
а судові рішення - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові
з таких підстав.

Судами встановлено, що позивач працював
у відкритому акціонерному товаристві «Шахта «Комсомолець Донбасу». ІНФОРМАЦІЯ_1
року отримав виробничу травму - обширну забійну рану лівої кістки руки з
дефектом м'яких тканин, про що складено акт за формою Н-1. Відповідно до акта
нещасний випадок стався внаслідок невиконання інструкції з охорони праці.

Висновком обласної МСЕК № 3 міста
Донецька від ІНФОРМАЦІЯ_3 року позивачу вперше
встановлено  20%  втрати
професійної  працездатності  з ІНФОРМАЦІЯ_4 року до ІНФОРМАЦІЯ_5року у
зв'язку з виробничою травмою.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди на підставі ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 28 Закону №
1105-ХIV від 29 вересня 1999 року, суди виходили з факту спричинення йому моральної
шкоди ушкодженням здоров'я, отриманого при виконанні ним трудових
обов'язків,  та обов'язку відповідача
відшкодувати цю шкоду, ураховуючи 10% вини потерпілого в нещасному випадку на
виробництві.

Норми статей 1, 21, 28, 34 Закону №
1105-ХIV від 29 вересня 1999 року передбачають обов'язок по відшкодуванню моральної
шкоди працівникові при стійкій втраті працездатності у разі ушкодження здоров'я
на виробництві, який покладено на Фонд соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Разом з тим відповідно до ч. 27 ст. 77
розділу VI «Особливі положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2006
рік», з метою приведення окремих норм законів у відповідність з цим Законом, на
2006 рік зупинено дію абзацу четвертого статті 1 (в частині відшкодування
моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей), підпункту «е» пункту 1
частини першої статті 21, частини третьої статті 28 та частини третьої             статті 34 Закону № 1105-ХIV від 29
вересня 1999 року.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди, заподіяної у зв'язку з ушкодженням здоров'я на
виробництві, суд не врахував, що право потерпілого на відшкодування моральної
шкоди згідно з  висновком МСЕК від
ІНФОРМАЦІЯ_3 року виникло в період дії ст. 77 Закону «Про Державний бюджет
України на 2006 рік» про зупинення дії положень Закону № 1105-ХIV від 29
вересня 1999 року, якими передбачено право потерпілого на відшкодування
моральної шкоди.

За таких умов у суду першої інстанції
не було передбачених законом підстав задовольняти позовні вимоги, а у
апеляційного суду - залишати таке рішення без зміни.

Ураховуючи, що судами обставини справи
встановлені повно та  правильно, однак
неправильно застосовано норми матеріального права, судові рішення відповідно до
ст. 341 ЦПК України підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про
відмову в позові.

Керуючись статтями 336, 341 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

в и р і ш и л а:

Касаційну скаргу відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в місті Кіровське задовольнити.

Рішення Кіровського міського суду
Донецької області від 19 жовтня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 12 січня 2007 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кіровське
про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                       А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                 Л.І.
Григор'єва

В.М. Барсукова

І.С. Берднік

В.І. Гуменюк