Справа № 2 -
року  Довгинцівський районний суд м.
Кривого Рогу в складі: головуючого судді                                Масалітіної
секретарі                                         Азовській
представника відповідача       ОСОБА_1
відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, про
вселення в квартиру, про визнання за ним права користування житловим
приміщенням, за застрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання квартири
особистою приватною власністю, за додатковим позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання договору дарування грошей недійсним, суд -
він же відповідач за зустрічним позовом) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3
про визнання права власності на 1/2 частину квартири, про вселення в квартиру,
про визнання за ним права користування житловим приміщенням та з додатковим
позовом про визнання договору дарування грошей недійсним.
судових засіданнях позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти
зустрічного позову заперечує, суду пояснив, що з відповідачем ОСОБА_3 перебував
у зареєстрованому шлюбі з 26.07.1997 року по 19.09.2006 року. Від шлюбу мають
дочку ОСОБА_5- ІНФОРМАЦІЯ_1.
ними була придбана 2-х кімнатна квартира АДРЕСА_1. Квартира придбана за 2500
доларів США, тобто за
4500 гривень, з яких 1000 гривень їм позичила його матір, яка взяла ці гроші у
своєї подруги, 1500 гривень їм подарували на весілля, а залишок грошей 2000
гривень- це їхні з дружиною спільні кошти, які вони назбирали з дня весілля до
дня придбання квартири, тобто з 26.07.1997 року по 06.10.1997 року.
дарування грошей укладений між його дружиною ОСОБА_3та ОСОБА_4 вважає
недійсним, про вказаний договір взнав тільки в судовому засіданні при розгляді
даної справи.
присутній при виборі, огляді квартири та при укладенні договору купівлі-продажу
спірної квартири 06.10.1997 року в нотаріальній конторі, пояснити не може, хоча
за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, вселити його у вказану
квартиру, визнати за ним право користування житловим приміщенням та визнати
недійсним дроговір дарування грошей, укладений 06.10.1997 року між ОСОБА_3та
позивача ОСОБА_2- ОСОБА_6 ( вона ж представник відповідача за зустрічним
позовом ) - в попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримала та
просила їх задовольнити в повному обсязі, в зустрічному позові просила
відмовити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
ОСОБА_3( вона ж позивач за зустрічним позовом) в судовому засіданні позовні
вимоги позивача не визнала, свої позовні вимоги підтримала, посилаючись на те,
що в зареєстрованому шлюбі з позивачем перебувала 26.07.1997 року по 19.09.2006
року. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1.
її тітка ОСОБА_4 подарувала їй 3000 гривень для придбання квартири. Вказаний
договір дарування грошей був посвідчений нотаріально. Після дарування грошей
вона уклала договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Квартиру придбала за
3000 гривень у сім"ї ОСОБА_7.
цих договорів її чоловік ОСОБА_2 не був присутній, хоча і знаходився вдома, так
як пояснив це тим, що гроші на придбання квартири йому не належать і при
укладанні цих договорів йому робити нічого.
з чоловіком на придбання квартири у них не було, так як і в нього і в неї була
невелика зарплата і взяти їм грошей було ніде, якби їх не подарувала її тітка
ОСОБА_4, яка власних дітей не має і ставиться до неї як до рідної дочки.
позивач ОСОБА_2права власності на 1/2 частину квартири не має, так як квартира
придбана на її особисті, подаровані тіткою ОСОБА_4, кошти.
позивачу в первісному та додатковому позовах відмовити, її позов про визнання
квартири АДРЕСА_1 її особистою власністю задовольнити.
відповідача ОСОБА_3( він же представник позивача за зустрічним позовом) -
ОСОБА_1 - позови позивача ОСОБА_3не визнає та просить в їх задоволенні
відмовити, зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити, визнати квартиру АДРЕСА_1
особистою приватною власністю ОСОБА_3
Залучена судом
як відповідач ОСОБА_4 позов позивача не визнала, суду пояснила, що відповідач
ОСОБА_3її племінниця.
року вона вийшла заміж за позивача ОСОБА_2.
було свого житла, а вона своїх дітей не має і вона має племінницю ОСОБА_3за
рідну дитину, то вона вирішила подарувати їй гроші на придбання квартири.
ОСОБА_3знайшли та вибрали квартиру, яку б хотіли купити та 06.10.1997 року вона
привезла племінниці ОСОБА_3гроші в сумі 3000 гривень. Для того, щоб в
подальшому не виникало ніяких питань з приводу квартири, вирішила укласти
договір дарування грошей, що і було зроблено у приватного нотаріуса Пахомової
Н.І.. В цей же день, після дарування грошей, ОСОБА_3уклала договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, яку до цього вибрала.
ОСОБА_2ні при виборі квартири, ні при укладанні договору дарування грошей, ні
при укладанні договору купівлі-продажу квартири присутній не був, так як не
хотів цього, бо гроші були не його.
ОСОБА_2в позові відмовити.
-приватний нотаріус Пахомова Н.І. в попередніх судових засіданнях позовні
вимоги позивача ОСОБА_2- не визнала, суду пояснила, що 06.10.1997 року нею були
посвідчені договір дарування грошей ОСОБА_4 - ОСОБА_3та договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1. Так як продавці квартири ОСОБА_7 і ОСОБА_8 діяли також і від
імені двох неповнолітніх дітей, вона пересвідчилася, що на рахунки дітей в
Ощадбанку покладені по 1/4 частині від вартості квартири на ім"я кожної
дитини, тільки після цього вона посвідчила договір купівлі-продажу вищевказаної
квартири. Просила в позові позивачу ОСОБА_2- відмовити.
судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 суду пояснила, що позивач ОСОБА_2 її
син. В 1997 році вона брала в борг у ОСОБА_1
01 тисячу гривень для сина на придбання квартири. Вона знає, що квартира
АДРЕСА_1 придбана за спільні кошти, ОСОБА_4 ніяких грошей на придбаня квартири
її невістці не давала і не дарувала.
судовому засіданні як свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що в 1999 році вона дала в
борг ОСОБА_9 1 тисячу гривень для придбання квартири її сином, гроші повернула.
судовому засіданні як свідок ОСОБА_7суду пояснив, що в 1997 році він продав
квартиру ОСОБА_3. Квартиру приходили і оглядали ОСОБА_3 та ОСОБА_4, чоловіків з
ними не було. В нотаріальній конторі, коли укладали договір купівлі-продажу
також були присутні ОСОБА_3 та її тітка ОСОБА_4. Квартиру АДРЕСА_1 він продав
за 2500 доларів США, в 2007
році він на прохання позивача ОСОБА_2 написав йому розписку, що продав квартиру
за 2500 доларів США. Чому
вказали в договорі купівлі-продажу вартість продажу квартири 3000 гривень
пояснити не може. На рахунки неповнолітніх дочки та сина він від продажу
квартири поклав по 750 грн.
судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 пояснила, що питанням продажу квартири
займався її чоловік, вона нічого пояснити не може.
судовому засіданні як свідок ОСОБА_11 дала пояснення, аналогічні поясненням
Суд, зі згоди
учасників процесу ухвалює рішення в порядку ст. 224-226 ЦПК України при
заочному розгляді справи.
Суд, розглянувши
доводи позовної заяви, заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали
справи, вважає, що в позові ОСОБА_2 повинно бути відмовлено в повному обсязі,
позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних
В судовому
засіданні встановлено, що 06.10.1997 року ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11,ОСОБА_12
продали ОСОБА_3 належну їм на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 за
3000 гривень, дана обставина підтверджується поясненнями відповідачів ОСОБА_2та
ОСОБА_4 та узгоджується з представленою суду довідкою філії Дзержинського
відділення № 7806 ВАТ „Ощадбанк",згідно якої розмір грошових коштів,
внесених ОСОБА_7 на ім"я ОСОБА_12 та ОСОБА_11 06.10.1997 року становить по
750 гривень кожному ( а.с. 96).
Суд вважає
доведеним той факт, що гроші на придбання квартири АДРЕСА_1   ОСОБА_3 подарувала її тітка ОСОБА_4
Суд критично
ставиться до показань свідків ОСОБА_9., так як вона є матір"ю позивача, а
свідок ОСОБА_10 є подругою ОСОБА_9. Документів, які б підтверджували факт
передачі 1000 грн. ОСОБА_2на придбання квартири ними представлено не було, як і
не було представлено документа про те, що ОСОБА_10позичила ОСОБА_9. 1000
підстав пояснення свідків ОСОБА_9. та ОСОБА_10суд не приймає як докази по
справі.
собою пояснення позивача ОСОБА_2в тій частині, що в нього та в його дружини
ОСОБА_3на час придбання квартири було спільних коштів,зібраних за час шлюбу з
липня по вересень 1997 року в сумі 2000 гривень, на які вони збиралися купити
квартиру з довідками про заробітну плату, згідно яких з липня по жовтень 1997
року у позивача ОСОБА_2 середня зарплата станосила 138, 53 гривні, а у
відповідача ОСОБА_3 середня зарплата становила 85 гривень.
наведеного, суд приходить до висновку, що у ОСОБА_2та ОСОБА_3на день придбання
спірної квартири грошей в сумі 2000 гривень не було, так як, джерел, з яких
вони могли б назбирати вищевказану суму грошей в них не було.
Таким чином, суд
вважає необхідним в позові позивачу ОСОБА_2про визнання за ним права власності
на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, про вселення в квартиру АДРЕСА_1 та визнання за ним права користування вказаним житловим приміщенням - відмовити.
про визнання недійсним договору дарування грошей, укладений 06 жовтня 1997 року
між ОСОБА_3та ОСОБА_4 - відмовити.
визнання квартири особоистою приватною властністю -задовольнити.
АДРЕСА_1 особистою приватною власністю ОСОБА_3
57,60,63,66,68,69 СК України, ст. 64 ЖК України, ст. 3,
12,15,16,118-120,123,124,234, 267 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215,
218, 224-226 ЦПК України, суд -
про визнання недійсним договору дарування грошей, укладений 06 жовтня 1997 року
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - відмовити.
про визнання квартири особистою приватною власністю - задовольнити.
АДРЕСА_1 особистою приватною власністю ОСОБА_3.
про визнання за ним права власності на Уг частину квартири АДРЕСА_1, про
вселення в квартиру АДРЕСА_1 та визнання за ним права користування вказаним
житловим приміщенням - відмовити.
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
шляхом подачі заяви про перегляд протягом 10 днів з дня отримання його
Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подачі після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.