Справа №
22-ас-29                                                  Голов, в 1 інст.- Красовський О.О.
Категорія - А -12                                                               Доповідач-Василевич B.C.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 лютого 2007 року                                                                                      м.Рівне

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Рівненської
області в складі:

Головуючого судді-Василевича B.C. Суддів Демянчук С.В., Гордійчук C.O. при секретарі
Колесовій Л.В. з участю позивачки ОСОБА_1. її пред­ставника ОСОБА_2., третьої
особи ОСОБА_3., його представника адвоката ОСОБА_4. розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 на    постанову
Ріненського районного суду від 10
листопада 2006 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до
Корнинської  сільської  ради
третя  особа  без самостійних   вимог
ОСОБА_3 про   визнання рішення
від ІНФОРМАЦІЯ_1року
неправомірним,

встановила:

Рішенням Рівненського районного суду від 10 листопада 2006 року відмовлено
в   задоволенні   заявленого
представником   ОСОБА_1. ОСОБА_2.
позову до Корнинської сільської ради про визнання рішення від ІНФОРМАЦІЯ_1року незаконним.

Представник
позивачки на вказану постанову подав апеляційну скаргу, в якій доводить про
необгрунтованість постанови через невідповідність висновків суду матеріалам
справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Суд не врахував, що в місці
відведення ОСОБА_3. земельної ділянки під будівництво магазину знаходиться
під"їзд до будинку позивачки і вибір земельної ділянки під забудову
здійснено з порушенням Постанови Кабінету Міністрів України №427 від 31 березня 2004 року "Про
затвердження порядку вибору земельних ділянок
для розміщення об"ктів", п 4 якої вимагає розгляд питання про вибір земельної ділянки спеціально
створеною комісією з включенням до її складу користувача земельної* ділянки.

Вибір земельної ділянки проведено без її огляду.

Вважає
безпідставним посилання в рішенні суду на відсутність у виданому позивачці акті
на право на власності на земельну ділянку позначки про наявність під"зду.

По наведених
підставах просить про скасування постанови з ухваленням нової про задоволення
позову.

В запереченні на
апеляційну скаргу третя особа ОСОБА_3. вказує, що висновки суду відповідають
матеріалам справи, грунтуються на законі і доводи апеляційної скарги
правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, тому просить про
залишення без зміни.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, що з"явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Як видно з
матеріалів справи та як це встановлено судом, ОСОБА_1. на підставі договору
дарування від ІНФОРМАЦІЯ_4року,
укладеному між нею та ОСОБА_5., являється власником земельної ділянки площею 0,137 га., розташованої
в с.АДРЕСА_1Рівненського району по вул. АДРЕСА_2( а.с- 20).

Зазначена
земельна ділянка була приватизована дарувальником з отриманням Державного акта
на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого
Корнинською сільською радою Рівненського району ІНФОРМАЦІЯ_2року.

Рішенням
Корнинської сільської ради від ІНФОРМАЦІЯ_1року
ОСОБА_3. із земель запасу сільської ради виділено земельну ділянку площею 0,02 га для
будівництва та обслуговування магазину.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року постійно
діючою комісією з питань вибору земельних ділянок для розміщення об"єктів,
створеною рішенням Корнинської сільської ради від ІНФОРМАЦІЯ_1року,складено
акт вибору земельної ділянки для розміщення магазину (а.с-37), а ІНФОРМАЦІЯ_3року-акт про перенесення в натуру меж земельної ділянки підприємцю ОСОБА_3.(а.с.-35).

Надана йому
земельна ділянка межує з земельною ділянкою позивачки на відрізку згідно
державного акта на право приватної власності на землю Г-Д, де, як стверджує
вона, знаходиться під"їзд до належного їй будинку.

Проте жодними документальними
даними право на його влашту­вання саме в цьому місці позивачка не довела і
відповідних доказів не подала.

За повідомленням відділу містобудування,архітектури та
житлово-комунального господарства Рівненської районної державної адміні­страції   генеральним
планом   забудови   с.АДРЕСА_1
Рівненського району по АДРЕСА_2 передбачено з цього провулку.

Під"їзд зі сторони земель запасу райархітектура не погоджувала (а.с-39).

ІНФОРМАЦІЯ_6року ОСОБА_3. отримав дозвіл інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на
виконання будівельних робіт.

Таким чином, за наведених обставин суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання
оскаржуваного позивачкою рішення органу місцевого
самоврядування неправомірним.

Доводи апеляційної
скарги про порушення відповідачем затвердженого
31 березня 2004 року №427 постановою КМ України Порядку вибору земельних ділянок для розміщення
об"єктів не заслуговують на увагу, оскільки
спростовуються вищенаведеними доказами.

Права позивачки, як землекористувача, не порушені. Вона не позбавлена можливості по влаштуванню під"їзду до
будинку зі сторони вулиці АДРЕСА_2.

Не
заслуговують на увагу посилання апеляційної скарги на те, що виділена ОСОБА_3. земельна ділянка відноситься до
категорії земель комунальної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, оскільки в судовому засіданні встановлено, що
спірна земельна ділянка передана не у
приватну власність, а в оренду і вона по суті не
являється землею загального користування в розумінні п.а ч.3 ст.83 3К України, тобто це не майдан, не вулиця, шлях, проїзд і
таке інше.

Враховуючи, що висновки суду відповідають матеріалам справи і рі­шення ухвалено з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи апеляційної скарги
правильності висновків суду першої інстанції не спростовують
підстав для його скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст.307,ст.308, ст.ст.313-315 ЦПК
України,колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Рівненського районного суду від 10 листопада 2006 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня набрання нею чинності.