УХВАЛА

22 січня2007 року.                                                          Справа№2-269006.

Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області в складі:

Головуючого судді:                                                                               Борташевич  В. ф.

При секретарі:                                                                                        Тречаному  В.Я.

З участю позивачки:                                                                              ОСОБА_1

Представника:                                                                                        ОСОБА_2

(Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті (Бердичеві справу за позовом ОСОБА_1 до Радянської сільської ради (Бердичівського району Житомирської області про визначення додаткового строку достатнього для подання
заяви про прийняття спадщини

(Встановив:

Позивачка
просить суд визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 і за місцем її проживання в селі (Радянському
Бердичівського району Житомирської області відкрилась спадщина на будинокта земельні
ділянки.

З 1947 і по день смерті матері вона проживала разом з матір'ю в селі Радянському, доглядала її, вела спільне
господарство, хоча була зареєстрована в місті Бердичеві, а
тому згідно закону вона вважається такою, що прийняла
спадщину і тому не зверталась до нотаріуса з відповідною заявою, до
того ж не могла знайти потрібними документів щодо будинку
та земельнио ділянок

Заяву про
відмову від спадщини вона до нотаріальної контори не подавала, а коли недавно звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на
спадщину, їй повідомили, що вона пропустила
встановлений законом 6-ти місячний строк для подачі
заяви про прийняття спадщини і запропонували звернутись до суду з позовом.

В судовому засіданні позивачка свій позов
підтримала.

Толова
сільської ради позов визнав, суду пояснив, що він не може зрозуміти чому нотаріат порушує вимоги закону та вимагає від позивачки незаконних дій, оскільки позивачка проживаючи
разом з

матір'ю до її смерті вважається такою, що прийняла
спадщину і заяву у 6- місячний термін їй подавати нотаріусу їй не треба. (Вислухавши пояснення позивачку, голови (Радянської
сільські ради, дослідивши матеріали справи, а
саме: довідку НОМЕР_1 від (Радянської сільської ради
бердичівського району Житомирської області з якої
вбачається, що позивачку, з 1947року по даний час
проживає в селі (Радянському і на день смерті проживала разом із спадкодавцем, суд вважає, що питання про право на спадщину може бути вирішено в нотаріальному порядку
шляхом одержання свідоцтва про право на
спадщину, оскільки згідно наказу Міністерства юстиції України від
3.03.2004 року "Про затвердження Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, ст. ст. 210 ч
3, 211ч 1 - видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям які
прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Свідоцтво про
право на спадщину видається

спадкоємцям,
що прийняли спадщину, тобто тим» які

постійно
проживали разом зі спадкодавцем чи подали

заяву нотаріусу про прийняття
спадщини доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем
можуть бути: довідка відповідного органу місцевого
самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед
смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем

Згідно ст. ст.
1217,
1268,1269 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або
не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав
із спадкодавцем на час відкриття спадщини,
вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову
від неї. Спадкоємець який вважає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до

нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини.

Таким чином
із змісту вищевказаних статей інструкції та ЦК України вбачається, що позивачка має безперечне право на отримання свідоцтва про право на спадщину, без подачі
заяви нотаріусу про прийняття спадщини, оскільки вона
прийняла спадщину проживаючи з спадкодавцем
до п смерті і встановлювати їй цього факту прийняття спадщини
та надавати позивачці додаткового строку для подачі заяви
нотаріусу про прийняття спадщини не потрібно, оскільки
факт прийняття спадщини стверджується довідкою (Радянської
сільської радиНОМЕР_1.

Постановою Пленуму (Верховного Суду
України від 24.06.1983 року № 4 з наступними змінами та доповненнями від 1993 та 1998 років, ст. 2 передбачено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину
вимоги про визнання права на спадщину судовому
розглядові не підлягають. (Встановивши, що питання про право
на спадщину може Бути вирішено в нотаріальному порядку
шляхом одержання свідоцтва про право на спадщину, суд закриває
провадження у справ, роз'яснивши позивачеві це право.

Таруючись ст.
ст. 5759,212,
205ч1,п 1 ЦПК України ст. ст. 1217, 1268,1269 ЦК України, ст.
ст. 210.
211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Постановою Пленуму (Верховного Суду України від 24.06.1983 року № 4 з наступними змінами та
доповненнями, суд

ухвалив:

Провадження по
справі за позовом ОСОБА_1 до (Радянської сільської ради бердичівського району
Житомирської області про визначення їй
додаткового строку для прийняття спадщини, закрити оскільки справа
не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може
бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через бердичівський міськрайонний суд, з дня її проголошення, протягом десяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.