Справа № 22- 170 -2007                                        Головуючий
Категорія 21                                                            Доповідач    Дем*яносов
УХВАЛА

Іменем України

2007 року січня місяця
"26 "      дня   Апеляційний суд Донецької області у складі:
головуючого    Рибалко Л.І. суддів      Новікової Г.В.

Дем*яносова М.В.

при
секретарі     Пометун  C.M.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського міського суду
Донецької області від 31 жовтня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
відокремленого підрозділу „ Шахта Торецька" Державного підприємства „
Дзержинськвугілля" про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши
доповідача, пояснення позивача та його представника який просив задовольнити
апеляційну скаргу, скасувати рішення суду, як таке що постановлено з порушенням
вимог матеріального закону, пояснення представника відповідача який просив
залишити рішення суду без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги за
матеріалами справи,

ВСТАНОВИВ:

У апеляційній
скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення Дзержинського міського
суду Донецької області від 31.10.2006
року, яким у задоволені вимог позивачу про відшкодування моральної шкоди з
підприємства відмовлено і просить постановити нове рішення яким його позовні
вимоги задовольнити.

Доводи скарги
зводяться до того, що суд в повному обсязі дослідив обставини справи, прийшов
до обгрунтованого висновку, що відповідач повинен нести відповідальність за
спричинену йому моральну шкоду в наслідок отриманого ним трудового каліцтва, однак безпідставно застосував
передбачений ст. 233 КЗпП України трьохмісячний строк
для звернення до суду за захистом порушеного трудового права, в той час
як ст. 268 ЦК
України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров*я аюо
смертю.

Апеляційний суд
вважає, що скарга задоволенню не підлягає, а підстави для скасування рішення
суду відсутні з наступних підстав.

Суд встановив,
що позивач працювала на шахті на підземних роботах, 14.02.2000 року з ним при
виконанні трудових обов*язків стався нещасний випадок на виробництві . Згідно висновку
МСЕК від 16.12. 2001 року
йому вперше було встановлена втрата професійної   працездатності на 25%.

Відповідно до
вимог ст. 233 КЗпП
України та п. 16 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" до вимог про відшкодування
моральної шкоди заподіяної працівникові внаслідок небезпечних чи
шкідливих умов праці встановлений тримісячний строк для звернення з позовом до
суду.

Як в суді першої
інстанції так і при розгляді справи апеляційним судом позивачем не надано
переконливих доказів поважності пропуску пердбаченого законом строку для
звернення до суду, тому місцевий суд встановивши, що позивачу дійсно було
завдано моральних страждань у зв*язку з нещасним випадком на виробництві, що
призвело до порушення його нормальних життєвих стосунків та звичайного стану
життя, обгрунтовано відмовив в задоволенні позову саме у зв*язку з пропуском
строку.

Відповідно до
вимог ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з*ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення місцевого суду є законним і обгрунтованим, в ньому повно
відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду
про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в ході судового
засідання.

Посилання
позивача на те, що відповідно до ст. 268
ЦК України ( в новій
редакції) позовна давність на його вимоги про відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом не поширюється, безпідставні ,
оскільки травма з ОСОБА_1 мала місце 14.02.2000
року і саме з цього часу у нього виникло право на відшкодування моральної
шкоди . В той
час як Цивільний Кодекс у новій редакції набрав чинності з 1 січня 2004 року і його
положення не розповсюджуються на правовідносини які мали місце до набрання ним
чинності.

Інші доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, яке призвело , або могло
призвести до неправильного вирішення справи , тому підстав для задоволення апеляційної скарги та
постанови нового рішення немає.

Керуючись  ст.ст. 303,304,    ч.1п.1 ст. 307, 308,   313, 314 ч.іп.1, 315 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Дзержинського міського суду Донецької області від 31.10.2006 залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути

оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з
дня

набрання законної сили ухвалою суду.