УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2007 року
січня місяця 16 дня
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді       ________________        Берещанської II.

Суддів__________________________________ Сокола B.C., Сінані О.М.

При секретарі                                                       Галіч
ЮС.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом ВАТ
"Науково-виробниче об'єднання "Йодобром" до ОСОБА_1 про
розірвання договору найму житлового приміщення та виселення без надання іншого
житлового приміщення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сакського
міськрайонного суду АРК від 26.07.2006
року,

ВСТАНОВИЛА:

ВАТ "Науково-виробниче об'єднання "Йодобром" звернулося до
суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_1 про розірвання договору найму
житлового приміщення від 1.11.2000
р. заНОМЕР_1
на кімнату НОМЕР_2 у
гуртожитку АДРЕСА_1 та
виселення без надання іншого житлового приміщення і стягнення судових витрат,
посилаючись на те, що зазначений гуртожиток перебував на балансі ВКФ
"Дельта-Сервіс", яке було дочірнім підприємством ВАТ "НВО
"Йодобром". Відповідач працював у ВКФ, у зв'язку з чим йому у вересні
1999 р. була
надана для проживання кімната у зазначеному гуртожитку за НОМЕР_3. 24.01.2001 р.
ОСОБА_1 звільнився з роботи за власним бажанням. 1.11.2000 року ОСОБА_1
вселився в зазначену кімнату з дозволу директора ВКФ^
"Дельта-Сервіс", але без сумісного рішення адміністрації та профкому
ВАТ "НВО "Йодобром" і спеціального ордеру, чим були порушені
вимоги статей 128, 129 ЖК України і Типового положення про гуртожитки.
Відповідач був пізніше переселений до кімнати НОМЕР_2. 1.11.2000 р. між ОСОБА_1
та ВКФ "Дельта-Сервіс" був укладений договір найму, що не передбачено
діючим законодавством.

У судовому засіданні представники позивача уточнивши свої
позовні вимоги, просили суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди в
користуванні кімнатою гуртожитку шляхом його виселення без надання іншого
житлового приміщення та зобов'язати відділ громадянства і реєстрації фізичних
осіб Сакського МРВ ГУ МВС
України в АРК зняти ОСОБА_1 з реєстрації в гуртожитку на підставі того, що
відповідач не перебуває тепер у трудових відносинах з позивачем. ОСОБА_1 був
попереджений позивачем про рішення власника гуртожитку щодо його виселення без
надання іншого жилого приміщення, з чим відповідач не погодився.

У судовому засіданні 17.07.2006
р. представники позивача зменшили свої позовні вимоги, відмовившись від
позову в частині зобов'язання відділу громадянства і реєстрації фізичних осіб
Сакського МРВ ГУ МВС
України в АРК зняти ОСОБА_1 з реєстрації в гуртожитку, вважаючи цю вимогу
передчасною.

Справа № 22-484/2007                                          Головуючий
по першій інстанції

Копичинський О.В.

Доповідач
Берещанська II.

2

Рішенням Сакського міськрайонного суду АРК від 26.07.2006 року позов ВАТ
"НЕЮ "Йодобром" задоволено.

В апеляційній скарзі апелянтом ставиться питання про
скасування рішення суду і про ухвалення нового рішення, з тих підстав, що
висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи і вимогам закону.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи,
доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що будинок АДРЕСА_1 є гуртожитком і
до 1.07.2001 р. перебував на балансі ВКФ "Дельта-Сервіс", яке було
дочірнім підприємством ВАТ "НВО "Йодобром". 1.11.2000 р. між ОСОБА_1
та ВКФ "Дельта-Сервіс" був укладений безстроковий договір найму
відносно кімнати заНОМЕР_2.
1.07.2001 р. ВКФ "Дельта-Сервіс" була реорганізована і на
підставі рішення виконкому Сакської міськради від 21.12.2001 за № 440 ВАТ "НВО
"Йодобром" було надано свідоцтво від 28.02.2002 р. про право колективної власності на вказаний
гуртожиток.

Посилаючись на главу 4
Житлового кодексу України і Зразкове положення про гуртожитки, затверджене
постановою Ради Міністрів УРСР від 3.06.1986 р. за № 208, які регулюють правові
відносини у гуртожитках, суд дійшов висновку про незаконність укладання
договору найму з відповідачем щодо користування кімнатою в гуртожитку, так як
дане законодавство не передбачає укладання подібних договорів, тому що
гуртожитки є тимчасовим житлом.

Судом було встановлено, що на теперішній час вказаний договір найму є
діючим і ніким не скасований. Пунктом 4.1.
договору передбачено право його розірвання за ініціативою любої із сторін
при наявності умов та відповідно до вимог діючого законодавства.

Посилаючись також на ч.2 ст. 651
ЦК України, відповідно до якої договір може бути розірвано за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом, а також
на главу 6 ЖК
України, ст. 48 Закону
України "Про власність", статті 386,
391 ЦК України, примінивши при цьому вимоги ч. 7 ст. 8 ЦПК України, суд
дійшов правильного висновку про необхідність задоволення позову.

З такими
висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Так, дійсно, у зв'язку з тим, що зазначений договір найму ніким не був
скасований, відповідач й досі проживає у спірній кімнаті гуртожитку, сплачує
всі комунальні послуги за тарифами, встановленими для суспільного і приватного
житлового фонду, договір є діючим. Однак, п.
4.1. цього договору передбачено право розірвання його за ініціативою любої
сторони при наявності умов і відповідно до діючого законодавства. Згідно з ч. З
ст. 168 ЖК
України договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може
бути розірвано на вимогу наймодавця, якщо жиле приміщення, яке займає наймач,
необхідне йому для проживання. В такому випадку власник будинку повинен
попередити наймача за три місяці.

Справа № 22-484/2007                                          Головуючий
по першій інстанції

Копичинський О.В. Доповідач Берещанська І.І.

3

Крім того, пунктом 3 розділу 5 Правил внутрішнього розпорядку в
гуртожитках ВАТ "НВО "Йодобром"
передбачено, що робітники, які були вселені в гуртожиток за клопотанням сторонніх організацій, і які не стоять у
трудових відносинах з ВАТ, можуть бути виселені без надання іншого жилого
приміщення в гуртожитку за першою вимогою організації і профкому ВАТ, про що вони повинні бути попереджені не раніше
ніж за два тижні.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу, як
власнику гуртожитку, необхідне це жиле приміщення для власних потреб,
тобто для поселення своїх працівників, а відповідач тепер не перебуває у трудових відносинах з ВАТ. 25.04.2005 р. відповідачу було направлено розпорядження про звільнення спірної кімнати, про повернення
ключів і зняття з реєстрації, від чого ОСОБА_1 відмовився.

Посилаючись на зазначене, колегія суддів вважає
рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо того, що судом не було
дано належної оцінки доказам по справі, спростовуються матеріалами справи і не містять правових підстав для скасування
рішення суду і ухвалення нового рішення.

На підставі вказаного і керуючись статтями 303, 307, 308 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сакського міськрайонного суду АРК від 26.07.2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до
суду касаційної інстанції Протягом двох місяців.