Справа
№22-1489                                       Суддя
1-Інстанції-Мірошниченко В.В.
- 21                                             Доповідач- Єлгазіна Л.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 лютого 2007 року                                                                            м.Донецьк

Апеляційний
суд Донецької області у складі: Головуючого-судді-
Ювченко Л.П. Суддів- Азевича В.Б., Єлгазіної Л.П.' При секретарі- Тума
О.В.

За
участю : позивача ОСОБА_1, представника відповідача Полуніної Т.І. Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у Петровському районі
м.Донецька  на рішення Петровського
районного суду м.Донецька від 29 листопада 2006 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у
Петровському районі м.Донецька - про відшкодування моральної шкоди .

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом
„Про відшкодування моральної шкоди
заподіяної умовами  виробництва
", в обгрунтування своїх вимог вказував, що з 1998 року працював на
вугільних підприємствах в підземних, несприятливих та шкідливих умовах. При
виконанні трудових обов,язків він отримав професійне захворювання, про що йому
було видано акт ф. П- 4. Згідно висновку МСЕК від 26.07.2006р. йому вперше
встановлено 35% втрати професійної працездатності по професійному захворюванню
-хронічна вертеброгенна попереково- крижова радікулопатія. Він вважає, що
внаслідок професійного захворювання    переживає моральні страждання, які оцінив у
75 000гр. і просив вказану суму стягнути з Фонду.

Рішенням суду від 29.11.2006року -
позов гр.ОСОБА_1 був задоволений частково, з відділення виконавчої дирекції
ФССНВ на виробництві та профзахворювань в Петровському районі м.Донецька було
стягнуто на його користь   в рахунок
відшкодування моральної шкоди 14 тисяч гривень.

25.12.2006 року до апеляційного суду
з апеляційною скаргою звернувся Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України у Петровському районі м.Донецька, в якій
просить рішення суду скасувати, та та відмовити у позові ио відшкодуванню
моральної     шкоди, відповідно до вимог
ст..34, 28 , 21 Закону України „Про загальнообов"язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання ,
які спричинили втрату працездатності"

На їхню думку
судом порушені ст. 10, 60 ЦПК України -бо не були з"ясовані всі обставини
по справі, суд не обґрунтував у рішенні докази. В матеріалах справи відсутній
висновок МСЕК про спричинення позивачкі моральної шкоди. Професійне
захворювання у позивача встановлено у 2006році, а згідно п.27 ст.77 Закону
України „ Про державний бюджет України" на 2006 рік зупинена дія Закону
України „Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання , які спричинили
втрату працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим
та членам їх сімей

л

Заслухавши
суддю- доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, судова колегія вважає що апеляційна скарга  відповідача

підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Апеляційним   судом встановлено , що позивач дійсно     працювала на вугільних підприємствах, і
йому відповідно з висновком   МСЕК від
26.07.2006р. вперше встановлено 35% втрати професійної працездатності по професійному
захворюванню -хронічна вертеброгенна
попереково- крижова радікулопатія та третю групу інвалідності. / а.с.15/

Професійне
захворювання, яке встановлено позивачу , відповідно до ч.2 ст. 13 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання , які спричинили втрату
працездатності"  -   є страховим випадком з настанням якого
відповідно до п. „є" п.. 1 .ч. 1 ст. 21 Закону зобов"язує Фонд відшкодувати грошову
суму за моральну шкоду, за наявності факту заподіяння такої шкоди потерпілому.

Зазначені доводи були враховані місцевим судом і свідчать про те, що у
зв"язку із професійним захворюванням, у позивача на підставі
вимог ст.. 28
Закону України

„Про
загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання , які спричинили втрату
працездатності" --

виникло право
на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до
ч.З ст.34 Закону    -   висновок МСЄК про встановлення наявності чи відсутності спричиненя моральної
шкоди особам, у яких встановлено стійку втрату працездатності внаслідок
шкідливих умов праці, не є обов'язковим, оскільки спричинення моральної шкоди в
таких випадках є очевидним.

Але згідно з вимогами ст.. 77 Закону України „ Про Державний
бюджет України на 2006 рік" , пункт 27, з метою приведення окремих
норм законів у відповідність із цим Законом, зупинена дія / в частині
відшкодування моральної шкоди / п.е п.1 ч.І ст21, ч.З ст.28 ч.З ст.34 „Закону
України „Про загальнообов,язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності."

Проте суд першої
інстанції ці заперечення відповідача не прийняв з тих мотивів, що що норми
Закону України „Про загальнообовдзкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди не
скасовані, а лише призупинено їх дію. При цьому судом першої інстанції не
враховано, що призупинення дії закону так само не дає підстав для його
застосування.

Розглядаючи спір
, судова колегія вважає, що місцевий суд не повно дослідив і оцінив обставини
по справі, неправильно застосував норми матеріального права.

Судова колегія
вважає, що вказані доводи дають підстави для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального права, і відповідно до
ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з постановою нового рішення про відмову в задоволенні позову
на підставі п.27 ст. 77 Закону України „ Про Державний бюджет України на
2006 рік"   .

Керуючись
ст.. 304 п.1
, 307, 309, 313 , 314, 315, 317, 319 ЦПК України,

судова колегія
судової палати,

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві
та профзахворювань України у Петровському

районі м.Донецька - задовольнити частково.

Рішення
Петровського районного суду м.Донецька від 29 листопада 2006 року -скасувати і
постановити нове рішення , яким
відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у
Петровському районі м.Донецька - про
відшкодування моральної шкоди 75000гривень .

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, і може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до
Верховного

Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.