Справа
Категорія-21                                                              Доповідач-     Зінов'єва А.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2007 р. Апеляційний суд Донецької області
в складі:

головуючого судді:                       Бугрим Л.М.

суддів:                                                       Олєйникової Л.С.

Зінов'євої А.Г.

при секретарі:     Іванові
В.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань в м. Добропілля (далі Фонд) на рішення Добропільського
міськрайсуду від 16 листопада
2006 р. по
справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Добропілля про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Добропільського міськрайсуду від 16 листопада 2006
року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1: з відповідача на його
користь у рахунок відшкодування моральної шкоди було стягнуто грошову
компенсацію у розмірі 12000
грн.

Не погодившись з рішенням суду Фонд приніс апеляційну скаргу, в якій
просили рішення суду скасувати як таке, що не відповідає вимогам діючого
законодавства та фактичним обставинам справи, яким суд дав неправильну правову
оцінку. Просили постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилався на те, що
позивачем не надано доказів спричинення йому моральної шкоди, наявність якої,
зокрема, повинна бути підтверджена висновком МСЕК. Крім того, Законом України
„Про Державний бюджет України на 2006 р." дію норм Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності",
які передбачають відшкодування моральної шкоди зупинено. Вважають, що суд
безпідставно не прийняв до уваги вину самого потерпілого у нещасному випадку і
тих фактів, що Фондом йому проводяться всі необхідні виплати.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав і
просив її задовольнити у повному обсязі.

Позивач до судового засідання не прибув, про день, час та місце слухання
справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідача, представник Фонду, перевіривши
матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини,
які склалися між сторонами, надав їм відповідну оцінку і обґрунтовано дійшов висновку
про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Згідно зібраним доказам, позивач дійсно у період з березня 1979 р. по серпень 2006 р. знаходився у
трудових відносинах з ВП „Шахта „Добропільська" ДП
„Добропіллявугілля". 26 квітня 2006 р. при виконанні своїх службових
обов'язків з ним стався нещасний випадок, він отримав тілесні ушкодження, в
результаті яких, на підставі висновку МСЕК від 15 серпня 2006 p.,

2

йому вперше було встановлено 40% втрати професійної працездатності
за трудовим каліцтвом, яке

мало місце у 2006 р. і третю групу інвалідності.

Відповідно до
вимог ст. 21 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили
втрату працездатності", при настанні страхового випадку Фонд соціального
страхування зобов'язаний у встановленому законом порядку сплатити грошову
компенсацію за моральну шкоду при наявності факту її заподіяння.

Виходячи з
наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_1, оскільки в результаті нещасного випадку він
отримав закриту черепно-мозкову травму. В
результаті наявності таких пошкоджень від трудового каліцтва він дійсно
змушений додавати зусиль для влаштування свого життя та побуту, що завдає йому
моральні страждання, оскільки в результаті травми було пошкоджено
життєво-важливий орган.

Розмір грошової
компенсації судом першої інстанції встановлено в межах діючого законодавства, з
урахуванням фактичних обставин справи (процент втрати працездатності, діагноз,
наслідки, тощо), а також принципів розумності та достатності. Хоча в нещасному
випадку встановлено допущені позивачем порушення Посадової інструкції, але це
не є підставою для зменшення грошової компенсації, стягнутої в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Апеляційний суд не може прийняти до уваги доводи Фонду про те, що позивачем
не надано доказів спричинення йому моральної шкоди, яка у даному
випадку повинна бути підтверджена висновком МСЕК. Відповідно до діючого
законодавства втрата працездатності, яка встановлена висновком МСЕК, вже сама
по собі свідчить про спричинення моральної шкоди, оскільки стан здоров'я
потерпілого погіршено. Обов'язкове ж призначення МСЕК з приводу встановлення
факту спричинення моральної шкоди передбачається у випадку відсутності
вищевказаних доказів.

Апеляційним
судом також не можуть бути прийняті до уваги посилання Фонду на Закон України
„Про Державний бюджет України на 2006
p.", яким
призупинено дію норм Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності", які передбачають відшкодування
моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей, оскільки таке зупинення не
позбавляє постраждалих права на відшкодування моральної шкоди. Крім того
відповідних змін до вказаних норм Закону внесено не було, а кошти, які
надходять до Фонду, не є бюджетними.

Щодо проведення
позивачу Фондом всіх страхових виплат, то вказані обставини не позбавляють
ОСОБА_1 права на отримання відшкодування моральної шкоди.

Таким чином,
рішення суду відповідає вимогам діючого законодавства і підстав для його
скасування немає, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 303-304,
307 ч.1 п.1-308, 313,
314 ч.1 п.1, 315 ЦПК
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання в м. Добропіллі
відхилити.

Рішення Добропільського міськрайсуду від 16 листопада 2006 року залишити
без зміни.

Ухвала
суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в

касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня

набрання чинності.