Справа №
22ц-141/07                                               Головуючий
Категорія 30                                                                                          Доповідач Подолюк В.А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

7 лютого 2007 року                                                                                                           місто Луцьк

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого Шевчук Л.Я.

суддів Свистун О.В., Подолюка В.А.

при секретарі Матюхіній О.Г.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката
ОСОБА_5

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
виселення, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду від 20 листопада 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

З травня 2006 року ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про виселення з житлового будинку.

Позовні вимоги
обґрунтовувала тим, що відповідно до нотаріально посвідченого договору
дарування від 25.11.2005
року вона стала власником житлового будинку та надвірних споруд по
АДРЕСА_2, де зареєстровані і проживають члени сім'ї колишнього власника будинку
ОСОБА_2, її син ОСОБА_3 та колишній чоловік позивача ОСОБА_4, який проживає з
відповідачами однією сім'єю і зареєстрований за іншою адресою. Вона не бажає, щоб відповідачі проживали разом з
нею оскільки вони забезпечені житловими приміщеннями по АДРЕСА_1.
Просила виселити ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без
надання їм іншого житлового приміщення

Рішенням
Луцького міськрайонного суду від 20
листопада 2006 року
позов ОСОБА_1 задоволений. Ухвалено виселити відповідачів з житлового будинку АДРЕСА_2, стягнути з них на користь позивача по 500 грн. витрат за
надання правової допомоги та витрати по справі.

Не погоджуючись
з вказаним судовим рішенням відповідач ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом норм
матеріального права, невідповідності висновків суду обставинам справи просила

2

скасувати оскаржуване нею рішення і ухвалити  нове про відмову позивачці у задоволенні
позову.

В судовому
засіданні відповідачі ОСОБА_2,
ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали з підстав, наведених в ній,
просять задовольнити її.

Позивач ОСОБА_1
та її адвокат ОСОБА_5 апеляційну скаргу вважають безпідставною, просять
відхилити.

Заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що скарга не підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

Судом з пояснень
сторін, письмових матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 вселилася і
проживала з лютого 1974 року як
член сім'ї попереднього власника житлового будинку по АДРЕСА_2, де також з дня
народження, з ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає і її син ОСОБА_3 Однією сім'єю з
відповідачами в спірному житловому будинку проживає бувший чоловік позивачки
ОСОБА_4

Згідно
нотаріально посвідченого договору дарування від 25.11.2005 року попередній
власник будинку ОСОБА_6 подарувала цей будинок позивачу ОСОБА_1 /а.с. 7-13/,
яка відповідно до ст.84 Закону України "Про нотаріат" повідомила
відповідачів про необхідність звільнити належний їй будинок та знятися з
реєстрації до 15.04.2006 року, а пізніше звернулася в суд з позовом про
виселення всіх відповідачів у судовому порядку з підстав, передбачених ст. 48
Закону України "Про власність" без надання їм іншого житлового
приміщення.

Суд першої
інстанції задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 виходив з того, що оскільки
права членів сім'ї колишнього власника є похідними від прав власника то з
припиненням, для власника права власності на жиле приміщення, члени його сім'ї
також втрачають право користування цим приміщенням, а також з того, що
відповідачу ОСОБА_2 належить на праві власності інше житло в зазначеному
населеному пункті і в змозі забезпечити ним своїх членів сім'ї.

Такі висновки
суду грунтуються на повно та всебічно з'ясованих обставинах справи, їм дано
правильну юридичну оцінку.

Посилання
відповідача ОСОБА_2 в апеляційній
скарзі на ту обставину, що припинення сімейних стосунків з колишнім власником
житлового будинку і їх відсутність з нинішнім власником - позивачем по
справі, відповідно до вимог ст.ст. 150,
156 та ч.2 ст. 64 ЖК
України не може бути підставою для позбавлення їх права користування спірним
житлом, є власним тлумаченням вимог закону і встановлених обставин справи, не
спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо того, що власник
може вимагати усунення будь-яких порушень його права користування належним йому
житлом. З цих підстав є безпідставними доводи про необхідність застосування до
зазначених правовідносин положень ст.ст. 116,
157 ЖК України.

Отже рішення
суду постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права,
підстав для його зміни чи скасування колегія судців не вбачає.

Керуючись ст.ст. 308,
313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

З

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 20 листопада 2006 року в даній справі залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом
двох місяців.