Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

«9» лютого 2007 року-                                                                                                       м. Сокиряни

Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого-судді                           Побережної О.Д.

при секретарі                                    Гончар A.П.

за участі: позивачки ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Сокиряни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розподіл спільної сумісної власності подружжя, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2. про розподіл спільної
сумісної власності подружжя. Посилається на те, що з ОСОБА_2 вона в 1999 році
зареєструвала шлюб, від якого є спільна дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Протягом семи
років спільного проживання ними придбано рухоме майно: меблева стінка -
вартістю 1100 грн., музичний центр - вартістю 1500 грн., диван розкладний - вартістю 1200 грн., піч мікрохвильова -
вартістю 500 грн., пральна машина -автомат - вартістю 1900 грн., палас 4x4 м. - вартістю 200 грн., пилосос - вартістю
200 грн., радіотелефон -вартістю 200 грн., фотоапарат - вартістю 100 грн., а
всього на загальну суму - 7000 грн. Рішенням Сокирянського районного суду від ІНФОРМАЦІЯ_2 року шлюб між ними було
розірвано. З червня 2006 року позивачка перестала проживати
спільно з відповідачем в одній квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та вести з ним спільне господарство. На даний час вона з дитиною проживає окремо
у її матері. У квартирі, в якій вони проживали
разом однією сім'єю залишилося їх спільно нажите з відповідачем майно, яка вона
мала намір розділити у добровільному порядку. Однак, на
її неодноразові усні звернення, а також лист від ІНФОРМАЦІЯ_2
року щодо даного питання - відповідач відмовляється.

Просить на підставі ст.ст. 60, 61, 69, 71 СК України та ч.1,3 ст. 368, 372 ЦК України розділити їх спільне майно,
виділивши ш: піч мікрохвильову - вартістю 500 грн., диван розкладний - вартістю 1200 грн., пральну машину - автомат - вартістю 1900
грн., а всього на загальну суму - 3600 грн., а
відповідач)': музичний центр - вартістю 1500 грн., меблеву стінку -вартістю
1100 грн., палас 4x4 м. - вартістю 200 грн., пилосос - вартістю 200 грн.,
радіотелефон -вартістю 200 грн., фотоапарат - вартістю 100 грн., а всього на
суму 3300 грн. Крім того, стягнути з відповідача
на її користь судові витрати: судовий збір та витрати за інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, послуги адвоката у розмірі 100 грн.

У судовому засіданні, позивачка частково змінила позовні вимоги: просить у
разі відсутності зазначено нею в позовній заяві майна в
натурі стягнути з відповідача грошову компенсацію
її частки у спільній сумісній власності а також зменшила позовні вимога в
частині включення у вартість зазначеного
майна вартість пральної машинки: просить врахувати суму погашеного кредиту на
її придбання до часу її фактичного проживання з відповідачем - 01.06.2006 року.Крім того, пояснила, що після укладення шлюбу з
відповідачем, воші проживали спочатку у мами відповідача, а потім проживали у квартирі, розташованій за
адресою: мікрорайон «Діброва», буд. 12 кв. 64. У 2002 році на базарі у м.
Новодністровську разом з відповідачем придбали меблеву стінку «Атос», вишневого кольору, вартістю 1100
грн., а також диван, зелений у клітинку, вартістю 1200 грн., радіотелефон марки «Панасонік»,
вартістю 200 грн.. Музичний центр з функцією караоке відповідач кутив у 2002 у м. Москва, фотоапарат
«Самсунг» відповідач купив за 100 грн. у 2001 році. У
2005 році воші разом придбали мікрохвильову піч «Самсунг» з грилем - 500 грн. у
супермаркеті «Побутова техніка» м. Новодністровськ,
а також пилосос марки «Самсунг», вартістю 200 грн. У 2002 році у м. Чернівці вона сама купила палас коричневого
кольору. Крім того, у 2006 році воші з відповідачем разом
оформили на його ім'я кредит на придбання пральної машинки «WIRPOOL» білого кольору
вертикальної загрузки, якою користувалися до часу їх
фактичного спільного проживання. Крім того,
пояснила, що оскільки всі документи на підтвердження придбання зазначених речей перебувають у відповідача, вона не має
можливості надати їх суду'.

2

Відповідач у
судовому засіданні 28.12.2006 року позовні вимога не визнав: заперечує факт придбання під час шлюбу з
відповідачкою будь-яких речей, у тому числі зазначених у позовній заяві. Посилається на те, що він та позивачка
перебувають на обліку у Новодністровському
міському центрі зайнятості, як безробітні, а тому не мали коштів на придбання майна. Крім того, заперечував факт
наявності та використання таких речей у квартирі, в якій сторони проживали під час шлюбу,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
посилаючись на акт опису майна від ІНФОРМАЦІЯ_4року. Однак, у судовому засіданні 16.01.2006 року, відповідач визнав факт
придбання під час шлюбу радіотелефона та його вартість - 200 грн., в іншій частині позов не визнає. Крім того,
погодився з наявністю кредитного договору
від 16.03.2006 року на придбання пральної машинки вартістю 1854 грн.,
оформленого на нього, однак
зазначив, що даний договір укладений ним в інтересах його матері, яка фактично сплачує
по ньому грошові внески.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні дала покази, що вона декілька разів
була на квартирі, де проживали ОСОБА_2та
ОСОБА_1 Останній раз у липні 2006 року зі своїм чоловіком ночувала у позивачки в квартирі, відповідач був на роботі. Дана
квартира є однокімнатною, у ній були наступні
речі: диван, два крісла, меблева стінка, телевізор, тумбочка під телевізор, музичний центр з функцією караоке, журнальний столик, старенький диван, палас, на кухні -
холодильник, пральна машинка білого кольору, кухонний гарнітур. Перший раз
свідок була в квартирі у 2001 році, тоді в
ній було: м'яка частіша (диван та два крісла). Меблеву стінку збирав її чоловік разом з батьком позивачки, точну дату
не пам'ятає. Раніше пральної машинки та мікрохвильової
печі не було, однак був фотоапарат, яким користувались позивачка та відповідач.

Свідок ОСОБА_5дала покази, сторони спочатку проживали з матір'ю позивачки,
а потім проживати окремо в квартирі, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, куди вона неодноразово приходила.
Мати відповідача дала диван та два крісла. .- Після того, як позивачка та відповідач були в Москві на заробітках, в
них з'явився музичний центр з караоке. Стінку купили у 2003 році, вона
допомагала заносити (коричнево-червоного кольору),  потім воші придбали диван-крісло,
мікрохвильову піч, пральну машинку, пилосос, фотоапарат, телефон,
водонагрівач, палас.

Судом встановлено, що сторони з 1999 року перебували у шлюбі, однак з
червня 2006 року фактично проживають окремо. Під час спільного проживання ними
було придбано майно, яке відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб
та сім'ю та ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України є їх спільною сумісною власністю. Зокрема, поясненнями позивачки та показами
свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5підтверджується факт
придбання сторонами у період шлюбу: стінки меблевої, розкладного дивану, музичного центру, пилососу, мікрохвильової печі, паласу, фотоапарату. Крім того,
позивачем у судовому засіданні було визнано обставину придбання у період шлюбу радіотелефона, вартістю 200 грн., що відповідно до
положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню по
справі.

Згідно акту державного виконавця від ІНФОРМАЦІЯ_3 року на момент перевірки
квартири АДРЕСА_1 спірне майно, крім радіотелефона,
відсутнє. Відсутність спірного майна в зазначеній квартирі затверджується і
актом опису майна від ІНФОРМАЦІЯ_4року, складеного
комісією у складі депутата міської ради та мешканців сусідніх
квартир.

Згідно положень ч.1 ст. 67 СК України розпоряджатися часткою у майні, що є
об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя можна лише після її визначення та виділу в натурі або визначення
порядку користування майном.

Частина 1ст. 68 СК України передбачає, що розірвання шлюбу не припиняє
права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до положень ст. 68 СК України розпорядження майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності після розірвання шлюбу здійснюється
співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до
Цивільного кодексу України (ст. 369 ЦК України). Однак, оскільки судом встановлено, що відповідач приховує дане
майно, у зв'язку з чим неможливо , провести оцінку його вартості на
час розгляду справи, зазначене майно включається до складу спільної сумісної власності подружжя з оцінкою,
визначеною позивачкою.

Таким чином, вартість спільного сумісного майна становить: (1100 +1500 +
1200 + 500 + 200 + 200 +200 + 100) = 5000
(грн.), а частки сторін складають: 5000 грн.: 2 = 2500 грн.

3

Крім того, судом встановлено, що згідно довідок Новодністровського
відділення ЧФ Приват Банку за № НОМЕР_1 року та за
№НОМЕР_2 року відповідачем 16.03.2006 року в
інтересах сім'ї, оскільки факт використання пральної машинки сторонами
підтверджується поясненнями позивачки та показами
свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5., було укладено кредитний договір на придбання пральної машинки на суму 1854 грн. До часу фактичного
проживання сторін - 01.06.2006 року по зазначеному
договору ними було погашено 400 грн. Тому, суд гфиходить до висновку, що кошти сплачені за даним договором також
підлягають включенню у вартість спільного сумісного майна.

Заперечення відповідача щодо неможливості придбання за час шлюбу з
позивачкою будь-якого майна у зв'язку з їх
перебуванням на обліку у Новодністровському міському центрі зайнятості як безробітних є безпідставними, оскільки суду
надано докази лише щодо перебування сторін на
зазначеному обліку за період від вересня 2005 року по січень 2006 року, що не позбавляло їх можливості придбання майна протягом всього
часу перебування ними у шлюбі.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення зі стягненням з
відповідача у відповідності до положень ч. 1 ст.
88 ЦПК України судових витрат, понесених позивачкою по сплаті судового збору та витрат за інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, однак позивачці слід відмовити у вимозі в частині стягнення
послуг адвоката у розмірі 100 грн., оскільки нею не надано
доказів на підтвердження факту понесення таких витрат.

На підставі
ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю, ч. 1 ст. 60, 67,68 СК України та керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 61, 88, 208-209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Позовні вимога ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільної
сумісної власності подружжя - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 1979 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
Чернівецької області на користь ОСОБА_1, 1981 року народження, проживаючої за
адресою: АДРЕСА_2 грошову компенсацію її частки у
спільному майні подружжі у розмірі - 2700 (двох тисяч сімсот) грн., а також 81 (вісімдесят одну) грн., понесених позивачкою
судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Чернівецької області шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або поданням апеляційної скарга у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано.
Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде
подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.