АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2007
року                                                                                                 м.
Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

Головуючого
судді - Косогор Г.О.

Суддів: Ісаєвої
Н.В., Ткачук О.О.

при секретарі
Зелінському О.А.

з участю
адвоката ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 грудня 2006
у цивільній справі за позовом Котовського межрайпрокурора, в інтересах
Котовської райдержадміністрації, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по
орендній платі, -

встановила:

Котовський
міськрайпрокурор, в інтересах Котовської райдержадміністрації, звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2. про стягнення заборгованості по орендній платі в
сумі 4182$0 грн.

Відповідач
у судовому засіданні, не заперечуючи проти розрахунку заборгованості з орендної
плати, позов не визнав.

Прокурор вважав, що позов підлягає
задоволенню.

Рішенням суду
позов задоволено.

На
рішення суду відповідач приніс апеляційну скаргу в який просить рішення суду
першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та
перевіривши законність і обґрунтованість рішення, в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає у зв'язку з тим, що районний суд повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази згідно ст.ст.
10, 60,212 ЦПК України, правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так в судовому
засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1, між орендодавцем - Олексіївською
сільською радою, правонаступником якої в земельних правовідносинах є Котовська
районна адміністрація, та орендарем - ОСОБА_2., було укладено договір оренди
земельної ділянки, площею 22 га, зі сплатою орендної плати в розмірі 60 гривень
за один гектар на рік.

Відповідно
до загальних положень цивільного законодавства України договір (двосторонній
правочин) є правомірним вольовим актом, спрямованим на досягненні певного
результату, тобто виникнення, зміна або припинення цивільних правовідносин

Тому
твердження відповідача, про те що орендовану земельну ділянку він побачив вже
після підписання договору та вона не відповідала його потребам, не могло бути
прийнято до уваги судом, оскільки укладаючи договір оренди сторони діяли
добровільно, свідомо, розуміли правові наслідки своїх дій та бажали виникнення
правових

Справа №
22ц-2241 /07                                                                                     Категорія
29

Головуючий у
першій інстанції Єщенко О.В. Доповідач Ісаєва Н.В.

наслідків -
правовідносин з оренди земельної ділянки.

Крім того, суд
справедливо не погодився з думкою представника відповідача, оскільки ні
законодавством про оренду землі ні договором оренди, які діяли на той час, не
передбачено підписання сторонами акту прийому - пердачи земельної ділянки.
Більш того, ст. 16 ЗУ « Про
оренду землі » та ч. 1 розділу 8 договору, набрання договором чинності
пов'язано з його підписанням сторонами та державної реєстрації.

Згідно з
п. З ст. 23 ЗУ « Про
оренду землі », ч. 10 п.
З.2. договору оренди орендар зобов'язаний приступити до використання орендованої
земельної ділянки після державної реєстрації договору оренди.

На наданому суду
договорі оренди (а.с.5-8 ) є відмітка про його реєстрацію в Котовському
райвідділі земельних ресурсів про що у книзі записів державної реєстрації
договорів оренди вчинено запис НОМЕР_1.

Державна
реєстрація договору здійснена ІНФОРМАЦІЯ_2, - тобто після спливу 13 діб після
його підписання. Тому орендар мав можливість та достатньо часу, щоб відмовитись
від договору, встановивши, що орендована земельна ділянка не відповідає його
потребам.

Згідно з
довідкоюНОМЕР_2. заборгованість ОСОБА_2. по орендній платі та пені складає
4.182,9 гривні.

Довід
апеляційної скарги про те, що договір було ОСОБА_2. розірвано в січні 2004 року
не може впливати на обґрунтованість рішення. Доводи апеляційної скарги є, по
суті, підставами для визнання договору недійсним. Але з такими вимогами
відповідач до суду не звертався

Враховуючи
викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.
303, ч.1 п. 1 ст. 307, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315, 319 ЦПК України,       судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12 грудня 2006 залишити
без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до
Верховного Суду України на протязі двох місяців.

Головуючий                                                                                                  Г.О.
Косогор

Судді                                                                                                              Н.В.Ісаєва