Справа
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

12
лютого 2007
року                                    Ніжинський міськрайонний суд

Чернігівської
області В складі: головуючої судді Хандоги В.В. при секретарі Яловському О.В.
за участю адвоката ОСОБА_4 та сторін розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в залі суду м. Ніжина цивільну справу за позовом     ОСОБА_1 до ОСОБА_2   про визнання права власності на спадкове
майно та про виділ його в натурі

в с
т а н о в и в:

11 травня 2005 року померла ОСОБА_3, якій на праві особистої власності належала 1/2 частина будинку з
надвірними будівлями, розташованими в АДРЕСА_1, які за
рішенням Ніжинського міського суду від 02 квітня 1986 року виділені їй в натурі та на присадибну земельну
ділянку площею 0,4730 га.,
яка належала їй на підставі дежавного
акту на право власності на землю, виданого Ніжинської міською радою  11 березня 1998
року.

До державної нотаріальної контори за отриманням спадщини
своєчасно звернулися позивач та відповідачка, які відносяться до
спадкоємців першої черги. Позивач є онуком
спадкоємця і відноситься до спадкоємців першої черги за правом представлення оскільки на день смерті
спадкодавця його батько, син спадкодавця
помер, а відповідачка є дочкою померлої. Свідоцтво про право власності на
спадкове майно нотаріальною конторою нікому не видавалося.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить визнати за ним право власності на половину спадкового майна
померлої ОСОБА_3 та виділити його в натурі.. В судовому засіданні
позивач уточнив свої вимоги і просить визнати
за ним право власнсоті на половину житлового будинку з господарським будівлями, які належали спадкодавцю, що складає
1/4 частину від всього будинку та визнати право власності на 1/4 частину
земельної діляки, яка належала померлій, а не на половину як просив у
позові.

Представник позивача пояснила, що між позивачем та
відповідачкою і третьою особою виникли непорозуміння
із-за спадкового майна. Відповідачка забрала необхідну документацію на будинок і тому оформити спадщину у
нотаріальній конторі не надалося можливим, що змусило звернутися до суду.

Померла ОСОБА_3 розлучилася з чоловіком -
третьою особою по справі,  і    рішенням суду від    02 квітня   1986 року будинок між
ними був

поділений в
натурі. Із частини домоволодіння, яке належало померлій в розмірі 1/2 частини
його доля та доля відповідачки має бути рівною, а тому він просить визнати за ним право власності на половину
частки, яка належала померлій, що складає 1/4 частину від всього
домоволодіння. Померлій належала на праві особистої власності земельна ділянка
в розмірі 0,4730
га, але він просить визнати за ним право власності тільки
на 1/4 частину земельної ділянки, виходячи
з інтересів третьої особи за якою право власності на землю взагалі не значиться.

Позивач просить виділити йому в натурі в будинку кімнату 1-2 площею 16,7
м2 та частину літньої кухні площею 14,3 м2, що складатиме ідеальну частку без
відхилень у її вартості. Зазначені приміщення були виділені судом померлій.Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
він не має власного житла і має намір проживати у спірному будинку в
майбутньому. Отримувати грошову компенсацію за свою частку він ні від
кого не бажає.

Щодо земельної ділянки то представник позивача просить двір залишити у
спільному користуванні, а земельну ділянку під город площею 994 м2 виділити згідно зі схемою розділу
земельної ділянки, позначеною в додатку №3 до експертизи синьою фарбою.

Відповідач не оспорює право позивача на спадкове майно,
але вважає, що виділяти йому в натурі майно не
потрібно по тій причні, що він не має намірів жити у будинку. Вона згодна його частку компенсувати йому грошима в сумі 17 ООО гривень. Щодо землі то відповідачка згодна виділити позивачу 1/4 частину,
як того вимагає позивач.

Третя особа ОСОБА_4 вважає, що позивачу слід відмовити у
виділі частини домоволодіння по тій причині, що він не хоче щоб будинок належав
декільком власникам і позивачу зокрема. Він вважає, що
будинок будував він і він сам вправі
розпоряджатися будинком. Позивачу слід сплатити грошову компенсацію.

Суд, вислухавши пояснення сторін, думку адвоката,
вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність повного
задоволення вимог позивача за таких підстав.

Судом достовірно встановлено, що позивач, як онук спадкодавця, відноситься до першої черги спадкоємців і
відповідно до ст. 1261 та
1266 ЦК
України має право успадковувати майно покійної на рівні з
відповідачкою, яка є її дочкою. Обоє вони своєчасно звернулися до нотаріальної
контори за отриманням спадщини, що
підтверджується повідомленням нотконтори від 30
січня 2007 року за НОМЕР_1. Таким чином суд вважає законними вимоги позивача
щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Спадкова маса покійної ОСОБА_3 складається із 1/2 частини
домоволодіння та 0,4730
га присадибної земельної ділянки. Виходячи із кількості
спадкоємців зазначена спадщина повинна бути визнана за спадкоємцями в рівних долях. Виходячи з цього доля позивача складатиме 1/4
частину від домоволодіння та 1/2 частину
земельної ділянки. Враховуючи, що позивач
відмовляється від отримання земельної ділянки в розмірі 1/2 частини і просить визнати за ним право власності тільки на
1/4 її частини або на 1181 кв.м, суд вважає можливим задовільнити вимоги позивача і визнати за ним право власності на ту частину спадщини яку він вимагає оскільки таке рішення не суперечить закону.

Згідно зі ст. 1279
ЦК України кожен із спадкоємців має право на виділ своєї
частки в натурі.. За проханням позивача по справі проведена судова будівельно- технічна та земельні експертизи.
Експертом встановлена вартість спадкової частини домоволодіння -
46082 грн. Ідеальна вартість 1/2 частини
спадкової частини складає 23041
грн. Експертом запропонований один
варіант розподілу спадкової частини при якому відхилень по
вартості від ідеальних долех спадкоємців
немає, хоча по площі в будинку одному із спадкоємців пропонується на 4,65 кв.м більше.

Суд вважає можливим задовільнити вимоги позивача про
виділ йому в житловому будинку кімнати 1-2 площею 16,7
кв.м та частину кухні Б площею 14,3 кв.м, а також 1/2 вартості огорожі. Таке рішення суд вважає приємлемим по тій причині, що відповідачка не
бажає взагалі виділяти будь-які частини позивачу, наполягаючи на виплату
йому грошової компенсації і її думка співпадає з думкою третьої особи, що
свідчить про їх наміри користування іншою
частиною будинку спільно. Відповідачка також не заявила вимог про виділ
їй частини спадщини в натурі. За таких обставин суд вважає, що виділ позивачу
житлової кімнати в будинку площею 16,7 кв.м не буде порушувати санітарні норми та не потребує значних
матеріальних затрат.

Суд знаходить, що сплата позивачу грошової компенсації за
його частку неможлива оскільки сам він
не бажає отримувати грошову компенсацію, а площа в будинку передбачає
можливість виділ йому в натурі ізольованої кімнати.

Щодо вимог позивача про виділ йому в натурі земельної
ділянки в розмірі 1/4 частини, то
експертом пропонується залишити двір площою 768 кв.м землі у спільному
користуванні, із якої 1/4 частина буде складати 187, кв.м. Під городом залишиться площа землі 994 кв.м, яка на схемі додатку №3 до експертизи
позначена синьою фарбою і яку позивач просить виділити йому. З запропонованим
експертом розділом землі сторони погодилися, а тому суд вважає необхідним задовільнити його вимоги в цій частині.

Позивач просить стягнути з відповідача 500 грн судових витрат,
понесених
ним   сплатою   вартості
експертизи   та     держмита.
Представник

позивача
пояснила, що витрати позивач поніс в розмірі більше 1000 грн, але просить стягнути з відповідачки
тільки 500 грн.
Суду надані документи, які підтверджують сплату судових витрат понад 500
грн. Відповідно до ст. 88
ЦПК судові витрати відшкодовуються тій стороні на користь якої вирішився спір.
Таким чином суд вважає необхідним задовільнити вимоги позивача в цій частині
повністю. Крім того встановлено, що позивач сплатив держмито на користь держави
за подачу позову до суду в розмірі 51 грн в той час як
йому слід було сплатити мито в розмірі 230
грн /1%
від 23041 грн./ Недоплата мита склала 179
гр., яка підлягає стягненню з позивача.

Керуючись ст.88. 209.213-215 ЦПК України, ст. 1261,1269,1270,
1278 ЦК України, суд

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1, в якому померлій ОСОБА_3 належала 1/2 частина та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину присадибної
ділянки площею 1181кв.м, яка належала
померлій на праві власності в розмірі 0,4730 га..

Виділити в натурі ОСОБА_1 в житловому будинку
А кімнату 1-2 площею
16,7 кв.м
вартістю 12643 грн.,
в господарських будівлях частину літньої кухні Б розміром 2,9 х4,95 м площею 14,3
кв.м, вартістю 7899
грн., 1/2 частину огорожі
вартістю 2499 гр.
Всього на суму 23041 грн., що складає
ідеальну долю без відхилення у вартості..

Виділити ОСОБА_1 в натурі в рахунок 1/4 частини земельну ділянку під город площею 994
кв.м згідно плану земельної ділянки позначеному в додатку №3 висновків експертизи
синім кольором. 187
кв.м залишити під двором загального користування.

Зобов"язати ОСОБА_1 в своїй частині будинку зробити автономне
опалення, газопостачання, локальну каналізацію, вентиляцію та електропостачання. Крім того закласти дверні прорізи із
кімнати 1-2
в кімнати 1-1 та 1-3, влаштувати вхідний дверний проріз в кімнаті 1-2 замість віконного проріза в зовнішній стіні будинку, влаштувати тамбур та
ґанок до кімнати 1-2.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 500 грн. судових
витрат.Стягнути з ОСОБА_1 на користь
місцевого бюджета м. Ніжина
недоплачене держмито в розмірі 179 грн.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення повного рішення. Апеляційна скарга

на рішення суду подасться протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга подані після закінчення строків, залишаються без розгляду,
якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав
для поновлення строку, про що постановляється ухвала

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційнне оскарження якщо її не було подано Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана в строк, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом. .