2-118/2007 p. РІШЕННЯ
Лисичанський міський суд Луганської
головуючого судді                                                     Фастовця В.М.,
секретаря судового засідання                                   Бандуровій В.І.,
з участю адвокатів                                                     ОСОБА_4, ОСОБА_5,
відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням, 3-я особа ОСОБА_3, Лисичанське комунальне підприємство
"Житлово-експлуатаційна контора №3", -
звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що відповідачка без поважних
причин більше 6-ти місяців не мешкає АДРЕСА_1, а тому втратила право
користування житловим приміщенням. Свій позов обґрунтував тим, що відповідачка
мешкала не у вказаній квартирі, а у Сватівському районі, с Новониканорівка.
У судовому засіданні позивач свій позов підтримав, суду дав пояснення,
аналогічні викладеним у позові. Доповнив, що на початку літа 2006 року він змінив
замок, бо відповідача пошкодила його. Нові ключі він залишав у сусіда. їх
спільне майно знаходиться у с
судовому засіданні позов не визнала. Суду пояснила, що під час спільного
шлюбного життя з позивачем вони придбали у с Новониканорівка будинок, в якому вона, не маючи роботи,
періодично мешкала, оскільки треба було приглядати за їх спільним господарством
свинями, птицею тощо. У зв'язку із станом здоров'я, господарство було продане, і з жовтня 2006 року вона мешкає за місцем реєстрації, працює у лікарні.
Влітку 2006 року позивач
змінив замок на дверях, ключі їй не дав, у доньки, яка мешкає у м. Лисичанську,
не залишив. У жовтні 2006
року вона звернулася до міліції, і тільки тоді змогла вселитися у квартиру.
Довідки з сільради брали для звільнення від сплати за комунальні послуги.
3-я особа, ОСОБА_3, суду пояснив, що мати та батько
періодично мешкали у с Новоніканорівка, де у них був будинок та домашнє
господарство. Він у цьому селі закінчив школу, потім мешкав з батьком і
навчався у Лисичанську. Влітку 2006
року батько замінив замок, але ключі не дав. У вересні 2006 року він приїхав
на навчання та потрапити до квартири не зміг і жив до жовтня 2006 року у сестри.
Представник 3-ї особи, ЖЕК №3, у судове
засідання не з'явився, про причину неявки суд
не повідомив, клопотання про відкладення слухання справи суду не надав.
У судовому засіданні дослідженні докази: свідоцтво про розірвання шлюбу;
довідка про реєстрацію за відповідачкою на праві власності будинку;
ордер; довідки Нижньодуванської селищної ради про мешкання відповідачки у с Новониканорівка;
рішення про розірвання шлюбу; довідка про стан здоров'я позивача; технічний
паспорт на будинок; договір купівлі-продажу будинку; довідка про знаходження
відповідачки на диспансерному обліку та про лікування;
квитанція про сплату за газ; повідомлення про відмову у порушенні кримінальної справи;
акт про проживання відповідачки у спірній квартирі; довідка про місце роботи
відповідачки; постанова про відмову у порушенні кримінальної справи; побутова
характеристика; довідка Лисичанського MB УМВС.

Вислухавши
пояснення сторін, 3-ї особи,
показання свідків, дослідивши письмові докази
у справі, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

2

У судовому засіданні
встановлено, що відповідачка зареєстрована АДРЕСА_1, з листопада 2003 року по жовтень 20006 року не мешкала
за вказаною адресою з поважних причин, оскільки вела господарство у с Новониканорівка, яке є спільним майном, придбаним під час шлюбу з
відповідачем.

Відмовляючи у задоволенні позову
суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів
його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо
наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість
місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в
разі спору - судом.

З пояснень
сторін, 3-ї особи,
свідків ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 вбачається, що відповідачка мешкала у Сватівському районі з
метою догляду за спільним майном подружжя, тобто майном, придбаним під час
фактичних шлюбних відносин з позивачем, що він також не заперечує. Це
підтверджується рішенням Лисичанського міського суду від 14.07.06., згідно з
яким ці відносини між сторонами існували до жовтня 2005 року. При цьому свідок ОСОБА_4 пояснила, що
догляд за господарством був необхідний, інакше воно було б розкрадене. Вказана
підстава не проживання у спірному житлі є
поважною і не може бути покладена в обгрунтування задоволення позову.

Та обставина, що
шлюбні відносини між сторонами були припинені у жовтні 2005 року, також не є
достатньою для задоволення позову, оскільки згідно із ст.68 СК України
спільне майно подружжя не втрачає цей статус після розірвання шлюбу, а тому
догляд за ним після припинення шлюбних
відносин суд також вважає поважною причиною, тим більш, що на час розгляду справи судом сторони не
зверталися до суду з позовом про його поділ.

Відповідно,
реєстрація за відповідачкою права власності на будинок у с Новониканорівка
не позбавляє позивача права на цей будинок. До того ж, саме у цьому будинку за
поясненнями самого позивача знаходиться практично усе цінне спільне майно
сторін у справі, придбане ними за час шлюбу.

Окрім того, суд зважає і на те, що позивач у червні 2006 року змінив замок, в результаті чого
відповідачка не мала можливості потрапити до житла. Причина заміни замка, яку
висунув позивач, не має юридичного значення, до того ж він не пояснив суду,
яким чином відповідачка була повідомлена про те, що ключі для неї, нібито,
залишені у сусіда, що живе поверхом вище (у ОСОБА_8).

Показання
свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
що вони не бачили відповідачку у спірному житлі, не можуть бути достатнім
доказом позовних вимог, так само як і не може бути
доказом заперечень відповідачки акт про її проживання у спірній квартирі
(а.с.31), бо за поясненнями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 вони почали
зустрічати як позивача так і відповідачку у
спірному житлі тільки з жовтня 2006 року, а акт підписали, не
знайомлячись з його текстом.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.71,72 ЖК УРСР, ст.68 СК України, ст. 10, 11, 60,212-215 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, відмовити.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський
міський суд в 10-денний
строк з дня винесення рішення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у 10-ти денний строк зо дня винесення
рішення.

Судья: