Справа № 22-ц- 47                                           Головуючий у 1-й інстанції  Глущенко Є.Д.
Категорія   39                                                     Суддя-доповідач                 Дубровна
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

01 лютого 2007 року
колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Сумської
області у складі:

головуючого - Попруги С.В. ,

суддів - Дубровної В.В., Сибільової
Л.О.,

з участю секретаря

судового
засідання - Пархоменко
А.П. розглянула у відкритому судовому засіданні в
приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою відкритого
акціонерного товариства "Роменський завод автоматичних
телефонних станцій" на рішення Роменського міськрайонного суду від 8 листопада 2006 року у справі за позовом
ОСОБА_1  до відкритого акціонерного товариства
"Роменський завод автоматичних телефонних станцій", третя особа
- управління Пенсійного фонду України в м. Ромни про зміну записів у трудовій
книжці, -

встановила :

Звертаючись до суду та в подальшому вточнюючи свої позовні вимоги , ОСОБА_1 зазначав про те , що він працював на Роменському заводі
атоматичних телефонних станцій наладчиком пресувального
обладнання . Наказом № 360 від 10.05.1978 року дільниця
пресування виробів із пластмас з 15.05.1978 року була віднесена до самостійного структурного підрозділу . В його
трудову книжку був внесений запис № 15 від 15.05.1978 року про те , що
він був "переведений наладчиком ковальсько-пресувального і холодно-штампувального обладнання на дільницю
пресування виробів із пластмас".
Крім того , 1.02.1988 року в його трудову книжку був внесений запис № 16
слідуючого змісту : "У зв*язку із введенням нових тарифних умов оплати
праці ЄТКД випуску № 2 присвоїти 4-й
розряд наладчика машин і автоматичних ліній по виробництву виробів із пластмас дільниці пресування виробів із
пластмас № 34 ". Вважаючи записи такими
, що не відповідають фактично виконуваній роботі , оскільки він працював наладчиком машин і автоматичних ліній по
виробництву виробів із пластмас дільниці пресування виробів із пластмас гарячим
способом , просив внести в них зміни , зокрема , викласти запис в трудовій
книжці за № 15 в такій редакції: "Переведений наладчиком ковальсько -
пресувального обладнання 4-го розряду на дільницю пресування виробів із пластмас гарячим способом", запис за № 16 в
такій редакції: " У зв'язку із введенням нових тарифних умов оплати праці ЄТКД випуску № 2 присвоїти 4-й розряд
наладчика машин і автоматичних ліній
по виробництву виробів із пластмас дільниці пресування виробів із пластмас № 34 гарячим способом".
Просив зобов'язати ВАТ "Роменський завод автоматичних телефонних станцій" видати уточнюючу довідку ,
яка дає йому право на пенсію за
віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 розділу XI "Списку № 2 виробництв, цехів,
професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких діє право на державну
пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах", затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 2956
р. № 1173 /далі-Список№2 /.

Рішенням суду вимоги ОСОБА_1 задоволено та зобов'язано ВАТ "Роменський
завод автоматичних телефонних станцій" внести
до трудової книжки ОСОБА_1 виправлення : запис № 15 від 15 травня 1978 р. в графі 3
відомостей про роботу викласти в такій
редакції : "Переведений наладчиком кузнечно- пресувального обладнання 4-го розряду на дільницю пресування
виробів із пластмас гарячим способом",

2

запис за № 16
від 1 лютого 1988 р. в графі 3 відомостей про роботу - " У зв'язку із введенням нових тарифних умов оплати праці ЄТКД випуску №
2 присвоїти 4-й розряд наладчика машин і автоматичних ліній
по виробництву виробів із пластмас дільниці пресування
виробів із пластмас № 34 гарячим способом".

Зобов'язано ВАТ "Роменський завод автоматичних телефонних
станцій" видати ОСОБА_1 уточнюючу довідку про періоди його роботи
наладчиком кузнечно -пресувального обладнання 4-го
розряду дільниці пресування виробів із пластмас гарячим способом з повним робочим днем в режимі 5-денного робочого тижня із 15
травня 1978 р. по 1 лютого 1988 р. та наладчиком
машин і автоматичних ліній по виробництву виробів із пластмас 4 розряду дільниці пресування виробів із пластмас № 34 гарячим
способом з повним робочим днем в режимі
5-денного робочого тижня із 1 лютого 1988 р. по 21 серпня 1992 p., які зараховуються до спеціального стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 розділу XI "Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких
діє право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових
розмірах", затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22
серпня 2956 р. № 1173.

Стягнуто з ВАТ "Роменський завод автоматичних телефонних станцій"
на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на оплату проведеної експертизи в сумі
317 грн. 06 коп.

Вирішено питання про стягнення судового збору та витрат з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду цивільної справи.

В апеляційній скарзі апелянт не погоджується з рішенням суду, посилається
на невідповідність висновків суду обставинам справи та просить скасувати дане
рішення та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши суддю - доповідача, пояснення представників апелянта Бондар
В.П., Мартиненко І.М., які підтримують доводи апеляційної скарги, просять
скасувати судове рішення та відмовити позивачеві в
задоволенні його позовних вимог, пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , які вважають судове рішення законним та обгрунтованим, пояснення представника третьої особи -
Управління Пенсійного фонду -Карабаня Д.О., який покладається на
розсуд суду, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду -
скасуванню, з постановлениям нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд вважав, що
умови праці позивача в період його роботи на посаді
наладчика на дільниці виробів із пластмас були шкідливими, оскільки у виробничому середовищі, де працювали наладчики,
існували шкідливі хімічні речовини, він працював у
гарячому виробництві, повний робочий день, а тому, користується
правом пільгового пенсійного забезпечення відповідно до
розділу XI "Хімічне виробництво" Списку № 2.

Але з таким висновком колегія суддів погодитись не може, оскільки судом
неповно з*ясовані обставини справи,
недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд вважав
встановленими.

Наказом по Роменському заводу АТС № 360 від 10 травня 1978 року
дільниця пресування виробів із пластмас
віднесена до самостійного структурного підрозділу з підпорядкуванням виробничо-
диспетчерському відділу з 15 травня 1978 року.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача, на Роменському заводі АТС він працював з 15 травня 1978 року    по 1 лютого 1988 року наладчиком кузнечно -

3

пресувального і холодно -
штампувального обладнання на дільниці пресування виробів із пластмас.

1 лютого 1988 року в зв'язку з введенням тарифних умов оплати праці ЄТКД випуску № 2 йому було присвоєно 4-й розряд наладчика
машин і автоматичних ліній по виробництву виробів із пластмас дільниці
пресування виробів із пластмас № 34.

31 січня 1993 року він звільнений з роботи за власним бажанням.

З пояснень представників відповідача вбачається, що позивачем виконуваласть
безпосередньо та робота , яка зазначена в
оспорюваних позивачем записах в його трудовій
книжці, він не має права на пільгове пенсійне забезпечення, оскільки працював на посаді наладчика , яка не передбачена Розділом XV "Металообробка " Списку №
2 . В зв*язку з віднесенням ВАТ "Роменський завод
АТС"
до галузі "Машинобудування і металообробка" , позивач не має права на пільгову
пенсію відповідно до розділу X1 "Хімічне виробництво". У виробництві гарячим способом , яке б
давало йому право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до розділу X1 "Хімічне виробництво"
Списку №2 позивач не працював. У повітрі
робочої зони , де знаходились наладчики, в тому числі і позивач , були шкідливі
речовини - фенол третього класу першого ступіню, але в такому середовищі ОСОБА_1 знаходився
не більше 3 % робочого часу.

Оспорюючи обрану відповідачем позицію, позивач вважає, що він працював в гарячих умовах й незалежно від галузевої
підпорядкованості ВАТ "Роменський завод АТС" має право на пільгову пенсію відповідно до розділу X1 "Хімічне виробництво" Списку №
2.

Права на пільгове пенсійне забезпечення ОСОБА_1 не має , оскільки посада наладчика, яку він обіймав, не передбачена жодним
розділом Списку №2.

Розділом X1 "Хімічне виробництво. 1.Основне виробництво" Списку № 2 посада наладчика також не передбачена , а право на пільгову
пенсію за цим розділом мають " робітники та інженерно-технічні
працівники безпосередньо зайняті в цехах, виробництвах
виробів гарячим способом із пластичних мас...", до яких відносить себе позивач.

Судово-технічний експерт з охорони праці в своєму висновку від 28 липня
2006 року № 3679 зазначив, що виробництво виробів із
пластмас на дільниці виробів із пластмас Роменського заводу АТС, де в період із 1978 року по 1993 рік працював позивач проводилось гарячим способом, передбаченим
Списком №2, розділ XI "Хімічне виробництво", підрозділ 1
"Основне виробництво". Спосіб виробництва на дільниці пресування
виробів із пластмас Роменсткого заводу АТС на час проведення атестації робочого
місця ОСОБА_1 не змінювався.

Але, як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведеної
атестації, відповідно до наказу № 121 від
25.11.1994 року, не було встановлено право ОСОБА_1 на пільгове пенсійне забезпечення ; посада наладчика, яку він обіймав, не
була атестована для пільгового пенсійного забезпечення .

Відповідно до карти умов праці / а.с. 33/, " в повітрі робочої зони,
де знаходяться наладчики при наладці машин,
виявлено шкідливу речовину - фенол. У такому середовищі вони знаходяться не більше 3% робочого часу. Оцінка умов праці
задовільна. Умови і характер праці належать до 111 класу 1
ступеню".

4

Одним із основних чинників , що характеризують гарячі умови
виробництва, є підвищена температура повітря на робочому
місці працівника, про що йдеться і у висновку експерта.

Але в карті умов праці наладчика такий фактор як температура повітря не перевищує нормативне значення / 15-27 С / і складає 26 С, тобто відсутній показник підвищеної
температури, характерний для шкідливих умов праці в хімічному виробництві. Безпідставно вважати, що цей показник
до атетстації робочого місця був іншим,
таким, що підтверджував підвищену температуру, оскільки сам експерт у висновку дійшов висновку про те, що спосіб
виробництва на час проведення атестації робочого місця ОСОБА_1 не
змінювався.

Обов*язковою умовою для призначення пенсії за Списком № 2 є зайнятість працівника повний робочий день, під яким розуміється
виконання робіт в умовах, передбачених Списками , не менше
80% робочого часу , установленого для працівника виробництва , професії чи
посади, з урахуванням підготовчих ^допоміжних, поточних ремонтних робіт,
пов*язаних з виконанням своїх трудових обов*язків.

Всупереч вимогам ст. 10,60 ЦПК України позивачем цей факт не доведений.

Колегія суддів не може погодитись з показами свідка , допитаного в суді
першої інстанції, який свідчив про
зайнятість ОСОБА_1 повний робочий день у шкідливих умовах ,
оскільки вони спростовуються іншими зібраними в справі доказами , зокрема , картою умов праці наладчика, в якій зазначено про
знаходження наладчиків в шкідливих умовах
протягом 3% робочого часу , поясненнями представників відповідача , які зводяться до того, що безпосередньо у процесі виробництва
наладчик участі не приймав, цим займались пресовщики протягом
всього робочого часу. А наладчики знаходились на виробництві періодично , виконували підготовчі та заключні роботи ,
проводили дрібний ремонт , наладку машин ,
деталей , конструкцій та інші роботи .Ці посадові обов*язки передбачались посадовою
інструкцією наладчика , яка не була суду надана , але за поясненнями відповідачів , існувала, будучи розробленою у
відповідності до Єдиного тарифно - кваліфікаційного
довідника робіт та професій робітників.

За викладених обставин колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги , про скасування судового рішення та постановления нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог
за їх необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п.1,2 ч. 1 ст. 309,. 313, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Роменський завод
автоматичних телефонних станцій" задовільнити.

Скасувати
рішення Роменського міськрайонного суду від 8 листопада 2006 року.

Відмовити в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу
може бути оскаржене до Верховного Суду України в
касаційному порядку протягом двох місяців.