Справа №22-7612007                                                                            Головуючий
Категорія: 34                                                                                                              Янко Б.Я.
Доповідач в апел. інстанції Бермес І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

7 травня 2007 року Колегія
суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області
в складі:

Головуючого- Каблак П.І.,

Суддів: Бермес І.В., Курій Н.М.,

При секретарі: Дунчюс С.Ю.,

З участю
ОСОБА_1, розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від
16 січня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна, -

встановила:

оскаржуваною ухвалою, зупинено
провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого
майна до вирішення в іншому судовому процесі цивільної справи про визнання
договору дарування квартири удавним.

Дану ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі покликається на те, що суд, постановляючи ухвалу про
зупинення провадження у справі до вирішення іншої справи, предметом якої є
майно, яке нею не включено в спільно
придбане за час подружнього життя, діяв в суперечь вимог статті 11 ЦПК України, а саме вийшов за межі
своїх повноважень щодо розгляду справи виключно в межах заявлених позовних
вимог, не врахував принципу диспозитивності цивільного судочинства.

Просить ухвалу суду скасувати.

Вислухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1 на
підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача щодо
поділу спільно нажитого майна, а саме включити в розподіл приміщення швейної
фабрики, що розташована за адресою АДРЕСА_1,
приміщення житлової квартири
поАДРЕСА_2, автомашини "Фолгсваген ЛТ-28", спальний гарнітур, газовий
котел, газову плитку, пральну машину, батареї опалення.

16.10.2006 р. вона
подала заяву, згідно якої в переліку майна, яке підлягає поділу, як спільно
придбане під час шлюбу, квартири немає.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заявив клопотання про зупинення провадження у
даній справі про поділ спільно нажитого майна, мотивуючи тим, що в даний час в
Стрийському міськрайонного муд суді слухається справа про визнання договору дарування квартири розташованої по АДРЕСА_2,
удавним.

Задовільняючи клопотання, суд виходив з того, що
квартира включена позивачкою до спільно нажитого майна і відповідно до п.4
ст.201 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у
справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного,
цивільного, кримінального, господарського, чи адміністартивного
судочинства.

Однак суд не врахував того, що заявою від 16.10.2006 р. ОСОБА_1 уточнила
свої позовні вимоги та згідно в переліку
майна, яке підлягає поділу, як спільно придбане під час шлюбу,
квартириАДРЕСА_2 немає (а.с. 87).

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що суд в супереч вимог статті 11 ЦПК України
вийшов за межі своїх повноважень щодо розгляду справи виключно в межах заявлених позовних вимог, не врахував принципу
диспозитивності цивільного судочинства згідно
якого особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо
предмету спору на власний розсуд, а тому дана ухвала підлягає скасуванню
тому, що суд першої інстанції порушив
вимоги норм процесуального права, та неправильно встановив обставини, що
мають значення для справи.

З прослуханого відтворення звукозапису судового засідання судовою колегією встановлено, що ОСОБА_1 має намір ставити питання
про поділ вказаної квартири лише після розгляду справи про визнання договору
дарування квартири у давним.

В засіданні судової колегії вона підтвердила, що немає наміру проводити
розподіл квартири в даному судовому процесі.

Таким чином суд в супереч вимог статті 11 ЦПК України вийшов за межі своїх повноважень щодо
розгляду справи виключно в межах заявлених позовних вимог.

При таких обставинах суд безпідставно постановив
оскаржувану ухвалу, а тому вона підлягає скасуванню, а справа направленню в суд
для розгляду по суті.

Керуючись ч.2 п.1 ст.307, п.І.ст.312, ч.І п.4 ст.314,ст.315 ЦПК України,
колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.01.2007 року скасувати,
а справа направити в суд для розгляду по суті.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом двох місяців з дня набрання ухвалою законної сили