УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

22 січня 2007р.
м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого -
Куштана Б.П., суддів: Павліченка СВ. та Кеміня М.П., при секретарі У дут В.Ю.,
розглянувши у відкритому; судовому засіданні в цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 листопада 2006 р. за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся в суд з указаним позовом у січні 2003 р. Просив
стягнути з ОСОБА_3 2144.06
грн. майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою (надалі -
ДТП), та 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування зазначав, що 14.06.02 р. на його
автомобіль марки ВАЗ-2106, державний номер НОМЕР_1, який стояв на узбіччі
вулиці Партизанської в с. Чинадієво Мукачівського району, наїхала запряжена в
підводу без візника пара коней, що належать відповідачу. Унаслідок цієї ДТП
автомобіль зазнав технічних пошкоджень, а він як власник - моральних
страждань.

Справа розглядалася неодноразово. Ухвалою суду від
29.11.04 р. (а.с.127) замінено первісного відповідача (ОСОБА_3) на належного
(ОСОБА_1).

Останнім рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 24.11.06 р. позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 2144.06 грн. майнової
шкоди, 1000 грн. у
відшкодування моральної шкоди та в доход держави 51 грн. судового збору.

У апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення
та ухвалити нове про відмову в позові. Доводить про незаконність і
необґрунтованість такого через порушення судом норм матеріального права,
невідповідність висновків суду обставинам справи та недоведеність обставин, які
суд вважав встановленими.

У судовому засіданні ОСОБА_1не визнав скарги.

Суд першої інстанції встановив, що 14.06.02 р! на узбіччі
вул. Партизанської в смт. Чинадієво Мукачівського району сталася ДТП з участю
запряжених у підводу без візника коней, які на швидкості зіткнулися з передньою
частиною автомобіля ВАЗ-2106, державний номер НОМЕР_1, належного ОСОБА_2
Власником коней та підводи є ОСОБА_1Згідно з довідкою ВДАІ Мукачівського РВ
УМВС НОМЕР_1 у постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від
21.06.02 р. була допущена помилка щодо імені по батькові ОСОБА_1. Вина
останнього в ДТП є доведеною й полягає в залишенні коней без нагляду на вулиці
з транспортним рухом. Загальна вартість завданих збитків складає 2144.06 грн., з яких 2062.38 грн. є вартістю
відновлювального ремонту, 80
грн. за проведення авто експертизи та 1.68
грн. -вартість
телеграми.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність в нього коней
спростовується показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, журналом
реєстрації проведення протиепізоотичних міроприємств та довідкою управління
ветеринарної медицини в Мукачівському районі НОМЕР_2  від

Справа №
22ц- 160/07р.

Суддя -
доповідач: Куштан Б.П.

21.06.06   p.   Показання   свідків
ОСОБА_7   та  ОСОБА_8
суд  відхилив   за недостовірністю через неконкретність та
дружні стосунки з відповідачем.

Розмір завданої ОСОБА_2 моральної шкоди (моральні
страждання, погіршення стану здоров'я, простій автомобіля) становить 1 000 грн.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення - залишенню без
змін, з таких мотивів.

Згідно з вимогами ст. 450 ЦК 1963
р. (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) та ст. 1187 ЦК 2003 р. шкода,
завдана джерелом, підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір
підряд}', оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим
об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену
небезпеку для оточення, якщо вона не доведе, що шкода виникла внаслідок
непереборної сили або умислу потерпілого.

Діяльність, яка пов'язана з використання коней як гужового
транспорту, є джерелом підвищеної небезпеки.

Належність коней ОСОБА_1 є доведеною. Непереборної сили
або умислу потерпілого (ОСОБА_2) зі справи не вбачається. Матеріальна шкода як
вартість відновлювального ремонту автомобіля визначена спеціалістом - автотоварознавцем.
Про призначення відповідної експертизи ОСОБА_1 не заявляв.

Питання відшкодування моральної шкоди вирішено судом у
відповідності з вимогами цивільного законодавства (ст.ст. 23, 1167 ч.І ЦК
України) та роз'ясненнями, даними в постанові Пленуму Верховного Суду України
від 31.03.95 р. № 4 (зі змінами на 25.05.01 р.) «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Розмір такої визначений
розумно та справедливо.

Доводи апеляційної скарги про викривлення показань свідків
спростовуються протоколом судового засідання, зауваження на який відповідач не
подавав. Доводи апелянта про недоведеність факту завдання шкоди саме його
кіньми спростовуються матеріалами справи, а саме: постановою про відмову в
порушенні кримінальної справи від 21.06.02
р. та довідкою Мукачівського РВ УМВС від 15.04.03 p.,
поясненнями працівників міліції, заявою ОСОБА_1 від 08.05.03 р. про розстрочку
виконання та зміну способу й порядку виконання рішення суду від 14.05.03 p.,
довідкою від 21.06.06 р. та витягом із журналу реєстрації проведення
протиепізоотичних заходів управління ветеринарної медицини в Мукачівському
районі, а також довідкою виконкому Чинадіївської сільської ради Мукачівського
району від 22.06.06 р. (а.с.13-14, 27, 33-36, 48, 209-210, 226-227). Решта
доводів як неістотні не дають підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Отже, перевіривши законність і обгрунтованість
оскарженого рішення в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог,
колегія суддів визнала, що суд першої інстанції ухвалив таке з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,
307 ч.І п.1, 308, 313,
314 ч.І п.1, 315, 317,
319 ЦПК України, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 24 листопада 2006 р. залишити без

змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена в

касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання
нею законної сили шляхом

подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду
України.