УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

10 травня   2007 року                                                                                                        м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду

Одеської області  в складі:

головуючого -  судді                                  Панасенкова В.О.

суддів:                                                       Парапана В.Ф.,

Громіка Р.Д.

Драгомерецького М.М.

Михайлова В.О.,

розглянувши у
судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2003 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької
області від 02 вересня 2004 року

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором купівлі-продажу обладнання,

встановила:

01 квітня 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором купівлі-продажу обладнання
на суму 24 930,50 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2003 року, залишеною без зміни ухвалою
колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької
області від 02 вересня 2004 року, позовна заява ОСОБА_1 залишена без
розгляду.

В касаційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить судові рішення скасувати, справу направити на новий судовий розгляд, посилаючись на
неправильне застосування норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, доводи касаційної скарги позивача ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, законність і
обґрунтованість судових рішень в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що
позивач ОСОБА_1 повторно не з'явився у
судове засідання без поважних причин.

Головуючий у першій інстанції
Семікін В.В.                                                          Справа № 33ц - 5707

Доповідач                            Панасенков В.О.                                                        Категорія ЦП: 26

2

При цьому суд застосував ст. ст. 172 ч. 4, 229 п. 4 ЦПК України 1963 року, що діяв на час
вирішення справи.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися неможливо,
оскільки судом порушені норми процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 ЦПК України 1963 року судові виклики і повідомлення
провадяться повістками, що надсилаються особам, які беруть участь у справі,
свідкам, експертам, представникам громадських організацій і трудових колективів
за адресою, вказаною стороною, самими цими
особами або іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 ЦПК України 1963 року повістки про виклик,
адресовані громадянам, вручаються їм під
розписку. Зворотна розписка з їх підписом підлягає поверненню до
суду з зазначенням часу одержання.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 ЦПК України 1963 року суд відкладає розгляд справи у
разі неявки в судове засідання однієї із сторін
або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у
справі, щодо яких немає відомостей про вручення їм повісток.

Відповідно до ч. 4 ст. 172 ЦПК України у разі неявки в судове засідання позивача без поважних причин
за викликом суду відповідно до частини третьої цієї статті або його повторної
неявки за викликом суду незалежно від причин суд залишає заяву без розгляду (пункт 4 статті 229 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з позовною заявою позивач ОСОБА_1 зазначив в заяві адресу: АДРЕСА_1, але надав довідку Гюнівської сільської ради
Великобілозерського району Запорізької областіНОМЕР_1 про те,
що він з 25 серпня 2002 року тимчасово проживає уАДРЕСА_2 у зв'язку з доглядом за
хворою матір'ю (а.с. 8).

Справа призначалася до розгляду на 16 квітня 2004 року і на 15 травня 2004 року (а.с. 12,17).

Однак позивач ОСОБА_1 викликався в суд за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10, 16), тобто не за місцем його фактичного
проживання, і повістка про виклик в суд не була вручена йому під
розписку.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 не був повідомлений про час і місце судового засідання у встановленому ст. ст. 90-94 ЦПК України 1963 року порядку і вимоги ч. 4 ст. 172 ЦПК України і п. 4 ч. 1 ст. 229 ЦПК України 1963 року були застосовані судом першої інстанції неправильно.

На зазначені порушення норм процесуального закону не звернув увагу і суд апеляційної
інстанції.

За таких обставин у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України ухвали суддів першої і апеляційної інстанцій підлягають
скасуванню з направленням справи на новий розгляд до місцевого суду.

Головуючий у першій інстанції
Семікін В.В.                                                          Справа № 33ц - 5707

Доповідач                            Панасенков В.О.                                                        Категорія ЦП: 26

3

Керуючись ст. ст. 336 ч. 2, п. 2, 342 ч. 1 п. 2, 344, 345, 349 ЦПК України, колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської
області,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 травня 2003 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 02 вересня 2004 року скасувати, а справу направити
на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.