Справа  №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

16
січня  2007  року

Рівненський  міський  суд
Рівненської   області

в  особі   судді
-   Долі   В.А.

при  секретарі   -  Слакві-Марчук  Н.В.,

з  участю:

представника
позивача  -   ОСОБА_2,

представника
відповідача   -  Граба  C.M.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справа за позовом
ОСОБА_1 до виконавчого комітету Рівненської міської ради про визначення частки
у праві приватної спільної сумісної власності на квартиру, про визнання права
власності   на   спадкове
майно,

ВСТАНОВИВ:

По суті позову представник позивача суду показала, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності матері позивачки - ОСОБА_3 та позивачці -
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на
житло, виданого 9
березня 1999 року управлінням
житлового господарства виконкому Рівненської міської ради. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 для позивача -
єдиного спадкоємця першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України. Її родинні відносини з ОСОБА_3 підтверджуються свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1.
Її батько ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2. На час відкриття спадщини позивачка постійно проживала у вказаній
квартирі разом із спадкодавцем, що стверджується реєстрацією за місцем
постійного проживання та будинковою книгою. Заяву про прийняття спадщини вона
не нодавала в нотаріальну контору. Однак, коли позивачка звернулась в
нотаріальну контору з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за
законом, їй було рекомендовано звернутись в Рівненський міський суд з приводу
визначення частки  спадкодавця  у  праві   приватної
спільної   сумісної   власності.

Просить визначити частку спадкодавця ОСОБА_3 у праві приватної спільної
сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 в розмірі 1/2 частини квартири балансовою вартістю 8045 грн. 50 коп., та визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на спадкове майно
після смерті ОСОБА_3, яке складається з 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1.

Представник відповідача позов вважає обгрунтованим, таким, що підлягає
задоволенню  повністю.

Дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача
підлягають  задоволенню  з
наступних  підстав:

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1
на підставі свідоцтва про право власності на житло, вадакого 9 березня 1999
року управлінням житлового господарства виконкому
Рівненської міської ради згідно з наказом НОМЕР_2 від 9
березня 1999 року та зареєстрована в
Рівненському міському бюро технічної інвентаризації на праві приватної спільної
сумісної власності 19.03.1999 року за НОМЕР_3 (а.с.8). Балансова вартість квартири становить 16091 грн., що
стверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, видане КП
«РМБТІ» 7.12.2006 року (а.с.9). ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, про що видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління
юстиції на підставі актового запису про смерть за НОМЕР_5 (а.с.10). Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 для позивача -
єдиного спадкоємця першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України. Її родинні відносини з ОСОБА_3 підтверджуються свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 (а.с.11). Її батько ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується повідомленням НОМЕР_6 від 24.08.1984 року Носовського
районного військового комісаріату Черніговської області (а.с.11). На час відкриття спадщини позивачка постійно проживала у вказаній квартирі
разом із спадкодавцем,     що     стверджується    реєстрацією     за
місцем    постійного     проживання     та будинковою книгою. Заяву про прийняття
спадщини вона не нодавала в нотаріальну контору. Однак, коли позивачка
звернулась в нотаріальну контору з приводу отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом, їй було рекомендовано звернутись в Рівненський міський суд
з приводу визначення частки спадкодавця у праві приватної спільної   сумісної
власності.

Відповідно до ст. 370
Цивільного Кодексу України, у разі виділу частки із
майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду, тому ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 належить по 1/2
чатини квартири АДРЕСА_1, кожній.

Відповідно до ст. 1226
ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності
спадкується  на   загальних
підставах.

Відповідно до ст. 1268
ЦК України: спадкоємець, який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину,
якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він
не заявив про відмову від неї,
тому  позивачка  вважається
такою,   що  прийняла
спадщину.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України,   суд,-

ВИРІШИВ:

Встановити, що ОСОБА_3 належить 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на спадкове майно після смерті
ОСОБА_3, яке складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений статтею 294 Цивільного
процесуального кодексу України , рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним  судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти  днів  після
подання  заяви  про
апеляційне  оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному
суду через  суд,   який
ухвалив  оскаржуване  рішення.

Суддя:   підпис   В.А.Доля