Справа № 22-Ц-97                                              Головуючий
у 1-й інстанції Бондар C.O.
Категорія 40                                                         Суддя-доповідач
УХВАЛА

іменем  України

30 січня
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого - Попруги С.В.,

суддів             -
Сибільової Л.О., Дубровної В.В.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

та осіб, які
беруть участь у справі - позивача ОСОБА_1, його представників ОСОБА_2.,
ОСОБА_3, представника відповідача ВАТ «Сумсільмаш» Гаврика О.Г., відповідача
ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою відкритого
акціонерного товариства "Сумський завод сільськогосподарського
машинобудування», до якої приєднався
ОСОБА_4,

на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 22
листопада 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1
до відкритого акціонерного товариства
«Сумський  завод  сільськогосподарського  машинобудування»  (далі - ВАТ «Сумсільмаш»), ОСОБА_4  про визнання частково незаконним рішення
загальних зборів акціонерів, поновлення на роботі,-

встановила:

Вищезазначеним рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені.

Визнано
незаконним рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "Сумсільмаш" від
13 травня 2006 року в частині відкликання ОСОБА_1 з посади голови правління та
дострокового розірвання з ним контракту.

Поновлено
ОСОБА_1 на роботі на посаді голови правління - директора ВАТ
"Сумсільмаш".

В апеляційній
скарзі ВАТ "Сумсільмаш", посилаючись на неналежну оцінку доказів в
справі, порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема,
ст.ст. 212, 216 ЦПК України, неповне з"ясування обставин, що мають
значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить
скасувати це рішення та направити справу на новий розгляд.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, відповідача ОСОБА_4
та його представника, які підтримали скаргу з мотивів, в ній викладених,
позивача та його представників, які заперечують проти скарги та вважають
рішення суду вірним, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність та
обгрунтованість рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись в
травні 2006 року з даним позовом до суду,
ОСОБА_1 , уточнивши
та доповнивши вимоги в послідуючому, мотивував їх тим, що він працював головою
правління ВАТ «Сумсільмаш» на підставі рішення загальних зборів акціонерів
цього товариства від 17 травня 2002 року, і головою Спостережної ради з ним був
укладений контракт як з головою правління товариства. Ухвалою господарського
суду Сумської області від 1 березня 2006 року введено судову процедуру санації
у справі про банкрутство

2

товариства,
призначено керуючого санацією ОСОБА_4.  В
порушення вимог ст.17 ч.4 Закону «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка передбачає припинення в такому випадку повноважень
органів управління боржника та передачу цих повноважень до
керуючого санацією, правління товариства передчасно провело 13 травня 2006 року
загальні збори акціонерів, на яких було сформовано нові органи управління ВАТ, його було достроково відкликано з посади голови
правління і звільнено з роботи.

Вважає вказане рішення зборів в цій частині незаконним, оскільки був
порушений порядок скликання загальних зборів, на зборах не було кворуму,
реєстрація акціонерів проводилась з грубим порушенням
законодавства: реєстр був підготовлений не на день проведення зборів, в реєстрі
відсутні підписи акціонерів, які з"явились на збори. Довіреності
акціонерів про доручення іншим особам представляти їх інтереси на зборах є
недійсними як такі, що виконані в порушення
діючого законодавства, оскільки підписи довірителів не зроблені в присутності особи, що їх посвідчувала, а акціонерам розіслали
бланки заповнених довіреностей, які потім отримали
поштою і завірили їх. Повноваження органів управління товариством в зв'язку з санацією підприємства були припинені, отже
виконавчий орган товариства не мав і повноважень
реєструвати акціонерів для участі у зборах. Протокол зборів не
відображає фактичних подій проведення зборів.

Вважаючи, що його звільнення з посади відбулося і з порушенням вимог
трудового законодавства, в рішенні зборів не
зазначено, за порушення яких саме пунктів контракту він повинен бути
звільнений, просив визнати недійсними довіреності акціонерів та недійсним рішення загальних зборів акціонерів від 13 травня 2006
року про звільнення його з посади голови правління та поновити його на
роботі (а. с. 4-5,43-44, 104-106).

В частині вимог про визнання довіреностей недійсними позивач відмовився від
позову і ця відмова прийнята судом, а провадження в справі в цій частині
закрите (а. с. 208, 219).

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того,
що всупереч вимогам закону реєстрація акціонерів, які прибули для участі у
загальних зборах 13 травня 2006 року, належним чином
не проводилась. В реєстрі відсутні підписи осіб, які прибули на збори, а тому неможливо з"ясувати, хто конкретно і скільки
акціонерів були присутніми на зборах та чи був
кворум на зборах. Передача акціонерами своїх повноважень іншим особам відбувалась з порушенням вимог чинного законодавства. В наказі
про звільнення позивача з роботи не зазначено, в чому
полягають систематичне невиконання обов'язків та
одноразове грубе порушення законодавства чи обов'язків, передбачених контрактом,
що зумовили для товариства негативні наслідки.

Цей висновок узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам
матеріального права, зокрема, ст. 41 Закону України «Про господарські
товариства».

З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу № 73 від 20 травня 1996
року  ОСОБА_1, який є акціонером ВАТ «Сумсільмаш», був призначений головою правління - директором ВАТ "Сумсільмаш" на
підставі рішення загальних зборів акціонерів товариства від       17 травня 1996
року, яким він був обраний на вказану посаду.

18 травня 2002 року з позивачем був укладений контракт,
згідно якого ОСОБА_1  був призначений на посаду голови правління ВАТ
"Сумсільмаш" з                                                                     18 травня 2002

року до 18 травня 2007 року та
передбачені його посадові обов'язки (а.с.34-40, 84,126-129).

27 липня 2005
року господарським судом Сумської області було порушене провадження у справі про банкрутство ВАТ «Сумсільмаш», а ухвалою від 1
березня 2006 року відкрита процедура
санації відносно товариства як боржника та призначено керуючим санацією арбітражного
керуючого ОСОБА_4, який відсторонив позивача своїм наказом від виконання
обов'язків директора товариства ( а.с. 7-8, 141).

16 березня 2006 року правління ВАТ прийняло рішення про проведення
позачергових загальних зборів акціонерів. Рішенням Зарічного районного суду
м.Суми від 12 травня 2006

3

року відмовлено в задоволенні
позову ОСОБА_1 до керуючого санацією ОСОБА_4, членів правління ВАТ  ОСОБА_6  та
ОСОБА_7  про скасування рішення
про проведення загальних зборів акціонерів (а.с.25-26).

23 березня 2006 року Спостережна рада ВАТ прийняла рішення про розірвання контракту з позивачем на підставі звернення членів
трудового колективу з приводу невиплати заробітної плати та
виникнення кредиторської та дебіторської заборгованості підприємства, що поставило підприємство в тяжкий фінансовий стан (а. с.
24).

Спостережна рада і правління ВАТ 24 березня 2006 року, протокол № 58,
прийняли рішення виразити недовіру голові
правління та вийти з пропозицією до вищого органу товариства про
дострокове розірвання з ним контракту (а.с.27-30).

Профком первинної профспілкової організації ВАТ «Сумсільмаш» Сумської
обласної профспілкової організації
працівників машинобудування і металообробки 12 квітня 2006 року, протокол №3, прийняв рішення про вимогу від
власника товариства розірвати контракт з ОСОБА_1.  за систематичні грубі порушення закону про
оплату праці, КЗпП України, законодавства про
профспілки, невиконання колективного договору, згідно п.5.13 якого за несвоєчасну виплату зарплати несе відповідальність керівник
підприємства (а.с.23).

З статуту товариства вбачається, що статутний фонд його поділений на 121968
акцій, виконавчим органом товариства є
правління, до складу якого входить , крім інших, голова правління -
директор заводу (а.с.108-122).

Згідно протоколу № 9 від 13 травня 2006 року, позачергові загальні збори
акціонерів ВАТ "Сумсільмаш" прийняли
рішення про відкликання голови і членів правління та дострокове розірвання контракту з головою правління ВАТ
"Сумсільмаш"  ОСОБА_1  згідно ст. 36 п.8 КЗпП України, було
обране правління в складі 4 осіб, головою правління обраний ОСОБА_8.

З протоколу зборів вбачається, що для участі в зборах зареєструвалось
акціонерів з 75942 акціями, що становить 62,25 %
від загальної кількості акцій - 121 968. Кількість акцій присутніх акціонерів - 75942 шт., що складає 62,26%, відображена в
протоколах засідання мандатної та лічильної комісій від
13 травня 2006 року (а.с. 9-12,61-74).

16 травня 2006 року Спостережна рада товариства прийняла рішення про
звернення до керуючого санацією про надання згоди на звільнення ОСОБА_1  з 17 травня 2006 року за ст.36 п.8
КЗпП (а.с.13).

Відповідно до наказу керуючого санацією № 13 від 17 травня 2006 року
ОСОБА_1 був звільнений з роботи за ст.36
п.8 КЗпП України у зв"язку з достроковим розірванням контракту за порушення умов контракту, передбачених п.6.3 п.п.
"а" і "б"( а.с.139).

Згідно ч.1 ст.41 Закону «Про господарські товариства», акціонери (їх
представники), які беруть участь у загальних
зборах, реєструються із зазначенням кількості голосів, яку має кожен учасник. Реєстрація акціонерів (їх представників),
які прибули для участі у загальних зборах,
здійснюється згідно з реєстром акціонерів у день проведення загальних зборів виконавчим органом акціонерного товариства або
реєстратором на підставі укладеного з ним договору.
Цей реєстр підписується головою та секретарем зборів.

Зміст законодавства, що регулює питання діяльності акціонерних товариств, в
тому числі порядку проведення загальних зборів
акціонерів, судова практика розгляду таких справ свідчить про те, що вимога закону про реєстрацію акціонерів, які
беруть участь у загальних зборах, передбачає
особисте засвідчення акціонером чи його представником свого бажання брати участь у зборах, яке повинне бути підтверджене саме їх
особистим підписом в реєстрі, складеному на
день проведення зборів. Реєстрація відбувається шляхом ставлення
акціонером в реєстрі свого підпису проти свого прізвища.

Таким чином,
належним чином оформлений на день проведення зборів реєстр з підписами
зареєстрованих осіб чи уповноважених осіб як  підтвердженням волевиявлення

4

акціонерів зареєструватися для участі
у загальних зборах, є належним доказом наявності чи відсутності кворуму на зборах, їх правомочності щодо прийняття рішень, що
не було зроблено при проведенні зборів 13 травня 2006 року.

Посилання апелянта на те, що закон прямо не передбачає наявність такого
підпису акціонера чи його представника в
реєстрі, форма якого передбачає підпис, та на відеозапис зборів як на
доказ їх правомочності є безпідставним.

Реєстр, наданий відповідачем, складений, крім того, не на день проведення
зборів, а на 12 березня 2005 року (а.с.204-207), не містить таких підписів, а
тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те,
що належні докази щодо правомочності загальних зборів, тобто реєстрації акціонерів у встановленому законом порядку, в
справі відсутні.

Доказом цьому є і та обставина, що в матеріалах справи, в тому числі
письмово оформлених документах, фігурують дані про різну кількість акцій
акціонерів, які брали участь у зборах. З дослідженого
місцевим судом відеозапису вбачається, що на зборах була озвучена кількість
акцій - 73937, тобто 60,6 % акцій, в протоколах, складених на зборах, значиться 75942 акції, тобто 62,25 %, в довідці, наданій
суду, підписаній головою реєстраційної комісії - 62, 3%
(а.с.124). Суду не було надано доказів, в чому була помилка при підрахунку кількості акцій учасників зборів, на що
посилався відповідач.

Оскільки відповідач не надав суду будь-яких інших достовірних доказів про
участь у загальних зборах конкретних
акціонерів та, відповідно, правомочності зборів, доводи апелянта в цій частині, зокрема, про те, що суд не перевірив ці обставини
іншим способом, є безпідставними.

Колегія суддів вважає висновки суду про відсутність доказів відносно
наявності кворуму на зборах вірними та
зробленими на підставі вірного тлумаченням вимог діючого законодавства і
об'єктивної оцінки доказів у справі.

Не спростовують висновків суду і посилання апелянта на те, що учасники
зборів отримували мандати з зазначенням
кількості голосів, які їм належать, з допомогою яких вони голосували, оскільки суду не було надано і письмового підтвердження, що
кожен акціонер розписався особисто за отримання такого мандату на
зборах.

Рішення суду узгоджується з вимогами ст.ст. 10, 60 ЦПК України про
обов'язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Суд обгрунтовано дав критичну оцінку довіреностям (а.с. 75-79, 143-186),
зокрема, тій обставині, що вони були підписані
не в присутності особи, яка їх завіряла. Крім того, заслуговує на увагу і та обставина, що особа, яка завіряла довіреності -
ОСОБА_6  завірив деякі довіреності, видані на його ім'я. Посвідчення деяких з довіреностей,
виданих на ім'я  ОСОБА_6, крім
останнього, ще й шляхом проставлення на них підпису іншою особою, також не дає підстав враховувати голоси акціонерів, які
їх видали, для визначення наявності кворуму на
зборах, оскільки відповідач не надав суду доказів про уповноваження іншої особи завіряти ці довіреності. В справі є протокол
засідання правління ВАТ від 20 березня 2006 року,
яким уповноважено першого заступника голови правління ОСОБА_6 проводити посвідчення підписів довірителів. Іншого
відповідач в засіданні ні місцевого суду, ні апеляційного, не довів. Враховуючи, що кількість голосів за
довіреностями, згідно довідки відповідача, склала 4,4 %
(а.с.124), ця обставина має значення для вирішення питання про правомочність зборів навіть за умови належної реєстрації
акціонерів на зборах.

Таким чином, порушення порядку проведення загальних зборів, передбаченого діючим законодавством та Статутом товариства, є підставою
для визнання недійсним прийнятого загальними зборами
рішення в оскаржуваній позивачем частині.

Не спростовують висновків суду і доводи апелянта про законність підстав
звільнення позивача по суті.

Відповідно до
п/п «а» і «б» п.6.3 контракту, на які є посилання в наказі про звільнення позивача, підставою для розірвання
контракту є систематичне невиконання

5

керівником обов'язків, покладених
на нього у п.2.2 цього контракту або передбачених додатковими угодами до контракту, а також одноразове грубе порушення
керівником законодавства чи обов'язків,
передбачених контрактом, що зумовили для товариства негативні наслідки (збитки, штрафи, постраждав авторитет товариства).

З протоколу загальних зборів від 13 травня 2006 року та виданого на
підставі їх рішення наказу про звільнення позивача не відображено, в чому
полягає порушення позивачем його обов'язків, який із
пунктів, передбачених в п.2.2 контракту (функції і обов'язки керівника щодо організації та забезпечення діяльності товариства)
він порушив, чи яке одноразове грубе порушення
скоїв та які наслідки це для товариства потягло. Суд першої інстанції з достатньою повнотою перевірив доводи сторін щодо
наявності підстав для розірвання контракту з
позивачем та прийшов до вірного висновку про відсутність доказів про
наявність таких підстав.

Така позиція місцевого суду узгоджується з вимогами законодавства про
працю, що випливає з ст. 99 ЦК України та ст.З КЗпП України, за якою законодавство про
працю регулює трудові відносини працівників усіх
підприємств незалежно від форм власності.

Не відобразивши в рішенні, яке стало підставою для видання наказу про
звільнення, які саме дії позивача стали підставою
для цього, відповідач не надав суду доказів про наявність вини позивача в
скоєнні тих чи інших конкретних порушень, системності в його діях чи одноразового грубого порушення, в чому вони виявились,
коли були скоєні, чи був він раніше притягнений до
відповідальності за такі порушення, як того вимагає КЗпП України для звільнення за систематичне невиконання обов'язків без
поважних причин, чи не сплинули строки притягнення його за
це до відповідальності, передбачені трудовим законодавством.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про
незаконність звільнення позивача з роботи та обгрунтовано захистив його права.
Підстав для скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303,307,
308,313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Сумський завод сільськогосподарського машинобудування", до якої
приєднався ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.Суми від 22 листопада 2006 року в даній
справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.