У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

28 квітня 2007 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши касаційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Лисичанського міського суду від 8 листопада 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Луганської області від 16 січня 2007 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до ЗАТ “Лисичанський склозавод “Пролетарій” про визнання дій
неправомірними, стягнення заробітної плати і матеріальної шкоди, встановлення
розміру заробітної плати для нарахування пенсії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1. звернувся із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він є
інвалідом 3 групи по захворюванню, пов'язаному з ліквідацією аварії на
Чорнобильській АЕС. В період з 4 серпня 1987 року по 1 жовтня 1987 року він зі
склозаводу “Пролетарій” був направлений на ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС.
Однак, при нарахуванні зарплати за цей період відповідачем не було враховано
ряд пільг, наданих законодавцем ліквідаторам. Він неодноразово звертався до
відповідача з проханням зробити йому перерахунок нарахованої заробітної плати
за вказаний період, але йому в цьому було відмовлено. Рішенням лисичанського
міського суду від 5 липня 2005 року відповідач був зобов'язаний зробити йому
перерахунок. Вважає, що це призвело до недоодержання ним пенсії. Просив визнати
неправомірними дії відповідача по наданню в органи соціального захисту та
пенсійні органи недостовірних та несвоєчасно оформлених документів про
заробітну сплату, стягнути з відповідача на його користь 863 грн. 54 коп.
недоплаченої заробітної плати за час роботи по ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС, 144 617 грн. 44 коп. за період з 14 серпня 1986 року по 30 квітня 2006
року у відшкодування матеріальної шкоди та встановити розмір заробітку для
обрахування позивачу пенсії у розмірі 1 656 грн. 62 коп.

Рішенням Лисичанського міського суду від 8 листопада 2006 року у
задоволенні позову ОСОБА_1. до ЗАТ “Лисичанський склозавод “Пролетарій” в
частині визнання дій неправомірними, стягнення матеріальної шкоди, встановлення
розміру заробітної плати для нарахування пенсії відмовлено. В частині
задоволення позову щодо заробітної плати відмовлено, у зв'язку з пропуском
строку давності звернення до суду.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 16 січня 2007 року
рішення Лисичанського міського суду від 8 листопада 2006 року змінено в частині
визнання дій неправомірними, стягнення заробітної плати і матеріальної шкоди,
встановлення розміру заробітної плати для нарахування пенсії. Скасовано рішення
в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1. про стягнення заробітної плати
у зв'язку з пропуском строку давності звернення до суду та постановлено в цій
частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено. В іншій
частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені рішення суду,
посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Касаційна скарга необґрунтована. Доводи скарги висновків суду не
спростовують. Передбачених законом підстав неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм процесуального права не встановлено.

Керуючись пунктом 5 частини 3, частинами 4, 5 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до ЗАТ “Лисичанський склозавод “Пролетарій” про визнання дій
неправомірними, стягнення заробітної плати і матеріальної шкоди, встановлення
розміру заробітної плати для нарахування пенсії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                       В.І. Гуменюк