Головуючий в 1 інстанції Коломієць О.С.                                Справа № 22ц348
Доповідач Жигановська О.С.                                                   Категорія 30
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

31.01.2007  року                   Апеляційний  суд
Житомирської  області  в

складі:

головуючого                           Жигановської  О.С.

суддів                                      Микитюк  О.Ю.,   Косигіної
Л.М.

при  секретарі                         Ільбицькій  Т.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа ОСОБА_4 про  виселення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2

на    рішення    Богунського
районного     суду  м.Житомира
від 28.11.2006  року

встановив:

В травні 2006 року позивачі
ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про виселення останнього з
квартириАДРЕСА_1. Зазначили, що проживали в згаданій трикімнатній квартирі
разом з ОСОБА_4 та її неповнолітнім сином ОСОБА_5, 1993 р.н. У 2001 році ОСОБА_4 в порушення їх житлових прав та вимог
ст.65 ЖК України самовільно вселила в дану квартиру ОСОБА_3, з яким вступила у фактичний шлюб.
Оскільки відповідач не має права на користування вказаним житлом, порушує їх
(позивачів) житлові права, тому просили позов задовольнити  і
виселити  ОСОБА_3   зі
спірної   квартири.

Рішенням     Богунського     районного                         суду     м.Житомира     від

28.11.2006      року
в      задоволенні      позову
ОСОБА_1, ОСОБА_2   відмовлено  за
безпідставністю.

В апеляційній
скарзі позивачі просять скасувати згадане рішення суду та ухвалити нове,-
посилаючись на порушення судом норм
матеріального  і  процесуального  права.

Апеляційна
скарга підлягає до часткового задоволення з наступних  підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи, на час пред'явлення позову позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_4 з
неповнолітнім сином ОСОБА_5, 1993
р.н. були зареєстровані і проживали в трикімнатній квартиріАДРЕСА_1 (а.с.6).
На час розгляду справи особовий рахунок на спірну квартиру відкритий на ім'
я ОСОБА_6 Вказана квартира не приватизована і перебуває у  власності
Житомирської  міської  ради.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд 1 інстанції
виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 отримав фактичну згоду членів сім'ї
наймача на вселення в спірну квартиру, разом з іншими членами сім'ї проживає в
ній більше п'яти років і дана квартира є
його  постійним  місцем
проживання.

Проте, такий висновок суду є передчасним і ґрунтується на
неповно  встановлених  та
досліджених  обставинах   справи.

Так,   з   пояснень
позивачів   та  наданих
ними   письмових  доказів (а.с.49-50)     встановлено,     що
відповідач    ОСОБА_3    має
на праві    власності    13
ід.ч.    квартири
АДРЕСА_2,   де
і  зареєстрований.

Прийшовши до висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2, суд не
з'ясував правові підстави заявленого позову та правовий статус відповідача щодо
спірного житла (тимчасовий мешканець,
член  сім'ї  наймача
тощо).

Крім того, суд першої інстанції допустив порушення вимог процесуального
закону, які є безумовною підставою для скасування рішення і направлення справи
на новий розгляд. Так, суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не
брали участь в справі: наймача квартири ОСОБА_6 та КВЖРЕП-9,на
балансі якого знаходиться спірна квартира, що є частиною державного житлового
фонду. Суд першої інстанції допитав ОСОБА_6, в якості третьої особи, проте в установленому
процесуальним законом порядку не притягнув його до участі в справі.

Отже,    на
підставі    п.4
ч.І    ст. 311    ЦПК   України
рішення    слід скасувати  і
направити  справу  на
новий  розгляд.

Керуючись            ст.ст.209,    218,    303,
307,    311,    313,
314,    315,

317,   319,   324,
325   ЦПК  України,
апеляційний  суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
задовольнити  частково.

Рішення      Богунського      районного                           суду      м.Житомира      від

28.11.2006 року скасувати,
а справу направити на новий розгляд до  того  ж
суду  іншим  суддею.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею  законної  сили.