Справа № 2-193/07р. 2007
Рішення

іменем України

05 лютого 2007 року Володимир-Волинський міський суд Волинської
області в складі:

головуючого:
судді Лященка О.В. при секретарі: Вічкань О.А. з участю позивача: ОСОБА_1.
відповідача: ОСОБА_2.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир-Волинський цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2., в якому просить шлюб між
ними розірвати.

В
обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що між ним та відповідачем
ОСОБА_1року
Володимир-Волинським міським відділом ЗАГС, Волинської області, зареєстровано
шлюб, про що зроблено актовий запис №
НОМЕР_1. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження
та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3року
народження.

Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характером
люди, в них різні погляди на життя, через що часто виникають сварки,
непорозуміння. Через це шлюбні відносини
між ними припинились і вже тривалий час разом вони не проживають, спільне
господарство не ведуть. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим, просить
його розірвати.

Позивач ОСОБА_1. в судовому засіданні позов підтримав, просить його
задовільнити, в своїх поясненнях послався на обставини, викладені в позовній
заяві, просить шлюб розірвати та не вживати заходів щодо примирення сторін, про
що подав відповідну заяву.

Відповідач ОСОБА_2. в судовому засіданні позов визнала,
подала суду заяву про визнання позову, просить не надавати строк для примирення
подружжя, просить шлюб розірвати.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до
висновку, що заяву про визнання позову слід прийняти, а позов задовільнити з
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з ОСОБА_1року, який
зареєстровано Володимир-Волинським міським відділом ЗАГС, Волинської області,
про що зроблено актовий запис №
НОМЕР_1. Від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей -сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження
та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3року
народження.

Сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання
не змогли через несумісність характерів, різні погляди на життя. Тривалий час
сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Сторони заявили,
що подальше збереження шлюбу є неможливим, просять його розірвати.

Відповідно до ст. 104
Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

2

Відповідно до ст. 112 Сімейного
кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя
і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, що мають істотне значення.

Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами
слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити
їхнім інтересам, інтересам їхніх
неповнолітніх дітей та суперечити моральним засадам суспільства.

Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 104 ч. 2, 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України , керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 174, 213-215 ЦПК України, суд -

вирішив: Позов задовільнити.

Шлюб між ОСОБА_1та ОСОБА_2, зареєстрований ОСОБА_1року Володимир-Волинським міським відділом ЗАГС, Волинської
області, актовий запис №
НОМЕР_1 - розірвати.

Дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3року народження -
залишити проживати з матір»ю.

При реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 17 грн., ОСОБА_2 від сплати мита
звільнити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий:                                                                                                            О.В. Лященко

З оригіналом вірно:

Суддя Володимир-Волинського міського суду                                                  О.В. Лященко