2007 року                                                                                                              м.
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
головуючого суддів:
Барсукової В.М., Косенка В.Й.,
Гуменюка В.І., Волкова О.Ф.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про зобов'язання виконати умови договорів купівлі-продажу простих іменних акцій
щодо сплати за них грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення апеляційного суду м. Києва від 10 березня 2004 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2003 року ОСОБА_1 звернулася до суду із
зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що 10 жовтня 2002 року вона
уклала з відповідачем ряд договорів купівлі-продажу просих іменних акцій
відкритого акціонерного товариства “Бородянський молочний завод” на загальну
суму 31416 грн. 90 коп. Згідно з умовами договору розрахунок за акції мав бути
здійснений в готівковій формі, проте без зазначення терміну його проведення.
Оскільки відповідач протягом тривалого часу не виконував свої зобов'язання вона
14 серпня 2003 року направила відповідачу рекомендованого листа з вимогою сплатити
за придбані акції 31416 грн. 90 коп. Разом з тим, ОСОБА_2 так і не сплатив
вказані грошові кошти. Просила стягнути з відповідача 31416 грн. 90 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05
листопада 2003 року позов задоволено. Постановлено стягнути з відповідача на
користь позивачки 31416 грн. 90 коп. в рахунок погашення боргових зобов'язань
за договорами купівлі-продажу простих іменних акцій та державне мито в розмірі
314 грн. 17 коп., а всього 31731 грн. 07 коп.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 10 березня 2004
року рішення суду першої інстанції скасоване, а в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, не погоджуючись із рішенням
суду апеляційної інстанції, просить його скасувати з посиланням на порушення норм
матеріального та процесуального права, а рішення суду першої інстанції залишити
без зміни.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.335 ЦПК України під час розгляду справи
в касаційному порядку суд перевіряє правильність застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм матеріального або процесуального права і не вправі
встановлювати або вважати доведеними обставини (факти), що не були встановлені
в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Касаційний суд перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.337 ЦПК України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що судові рішення постановлені з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Оскільки порушень або неправильного застосування судом
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права при перевірці
постановленого ним рішення в касаційному порядку не встановлено, то колегія
суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення суду
апеляційної інстанції залишити без зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 10 березня 2004
року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                 Л.І.Григор'єва

Судді :                                                                          В.М.Барсукова

В.Й.Косенко

В.І.Гуменюк

О.Ф.Волков