Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2007
року. Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого
судді - Поймай Ю.С.

при секретарі -
Махлай С.М. розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м.
Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2007
року ОСОБА_1 звернулась в суд з вищеназваним позовом.

В своїй позовній
заяві вказувала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25.02.1995
року, даний шлюб для сторін є першим. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сімейно-шлюбні
відносини між ними були припинені в лютому 2006 року по причині того, що
чоловік не приділяв ніякої уваги ні їй, ні дітям, внаслідок чого в сім'ї часто
виникали сварки, які призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги,
примирення вважає неможливим. А тому позивач просила суд шлюб розірвати, місце
проживання неповнолітніх дітей визначити з нею. Витрати, пов'язані з
розірванням шлюбу покласти на відповідача.

Позивач в
судовому засіданні позов підтримала, просила суд позов задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач позов
визнав, проти задоволення позову не заперечував.

Суд, заслухавши
пояснення сторін, давши аналіз і оцінку наданим доказам, знаходить, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2
ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне
значення.

Судом
встановлено, що сторони 25 лютого 1995 року зареєстрували шлюб, котрий для
сторін є першим. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Шлюбно-сімейні
стосунки між сторонами були припинені в лютому 2006 року, і з цього часу вони
ніяких сімейних стосунків не підтримують. Небажання підтримувати сімейні
стосунки, викликане не випадковими причинами і підтверджено в судовому
засіданні серйозними доводами.

На підставі
встановлених фактів суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки
подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б
інтересам сторін по справі.

Суд вважає
необхідним місце проживання неповнолітніх дітей сторін: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 за згодою сторін визначити разом з позивачем -
ОСОБА_1.

Витрати по
розірванню шлюбу за його згодою необхідно покласти на відповідача, у вигляді
необхідності сплати мита на користь держави у розмірі 17 грн. 00 коп. за
одержання свідоцтва про розірвання шлюбу. Позивача у зв'язку з цим необхідно
звільнити від сплати мита на користь держави.

Керуючись ст.ст.
14,57-59,130,208,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 104,105,110,112 Сімейного
Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб,
зареєстрований 25 лютого 1995 року в Палаці шлюбів м.Кременчука, між ОСОБА_2,
1974 року народження та ОСОБА_1, 1974 року народження, актовий запис за № 211
-розірвати.

При видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2держмито на користь держави в
сумі 17 грн.00 коп.

ОСОБА_1  від даного виду платежу звільнити.

Місце проживання
неповнолітніх дітей сторін: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
визначити з матір'ю - ОСОБА_1.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський
районний суд м. Кременчука шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
рішення протягом десяти днів з дня проголошення та апеляційної скарги на
рішення суду протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне
оскарження рішення суду.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження,
апеляційної скарги у випадку їх спільного чи окремого неподання або розгляду
справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.