У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 квітня 2007 року                                                                                                 м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Григор'євої Л.І.,

суддів:                       Косенка
В.Й.,                      Барсукової
В.М.,

Балюка М.І.,                       Берднік І.С.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального захисту населення
Рівненської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності
незаконною та відшкодування коштів на придбання житла, за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 19 грудня 2005
року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2005 рокуОСОБА_1. звернулася в суд із позовом до
Головного управління праці та соціального захисту населення Рівненської
обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності незаконною та
відшкодування коштів на придбання житла, мотивуючи тим, що, проживаючи на
території радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, у
1991 році отримала направлення на переселення в м. Рівне, де перебувала на
квартирному обліку при рівненському міськвиконкомі як особа, яка потребує
забезпечення житлом у зв'язку з переселенням з території радіоактивного
забруднення. Позивачці
ІНФОРМАЦІЯ_1 року було довічно встановлено першу групу інвалідності з
потребою постійного стороннього догляду, а в листопаді 2003 року - надано
статус інваліда Чорнобиля першої категорії. Втім житлом у м. Рівному її не
забезпечено, вона продовжує проживати на території радіоактивного забруднення.
Відповідачу з державного бюджету надійшли кошти на відшкодування придбання
житла громадянам, які переселяються з радіоактивно забрудненої території, які
відповідачем розподіляються згідно із загальною чергою, хоча вона має
першочергове право на їх отримання. Ураховуючи зазначене,ОСОБА_1. просила
визнати бездіяльність щодо забезпечення її житлом як особу, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи, та стягнути з Головного управління праці
та соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації
на її користь 57784 грн. на придбання однокімнатної квартири в м. Рівному та
2311 грн. компенсації витрат на оформлення договору купівлі-продажу житла.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області
від 18 лютого           2005 року позов
задоволено. Зобов'язано Головне управління праці та соціального захисту
населення Рівненської обласної державної адміністрації виділити 57784 гривень
для забезпечення житломОСОБА_1. Стягнуто з Головного управління праці та
соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації на
користьОСОБА_1. 2311 гривень компенсації за оформлення угоди купівлі-продажу.
Стягнуто з Головного управління праці та соціального захисту населення
Рівненської обласної державної адміністрації на користь держави державне мито в
розмірі 17 гривень.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 19
грудня 2005 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18
лютого 2005 року  скасовано. У позовіОСОБА_1.
до Головного управління праці та соціального захисту населення Рівненської
обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності незаконною та
відшкодування коштів на придбання житла відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням суду
апеляційної інстанції,ОСОБА_1. подала до Верховного Суду України касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване
судове рішення скасувати й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скаргаОСОБА_1. підлягає частковому задоволенню
з таких підстав.

З 1 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс
адміністративного судочинства України, призначення якого полягає у визначенні
повноважень адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної
юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення
адміністративного судочинства.

Частиною 2 статті 4 цього Кодексу визначено, що юрисдикція   адміністративних судів поширюється на всі
публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший
порядок судового вирішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства
України, компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Суб'єктом владних повноважень відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 указаного
Кодексу є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова
чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно
до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України апеляційні скарги подані і не
розглянуті до  набрання чинності Кодексом
адміністративного судочинства України, розглядаються в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Отже, спір, що виник між
сторонами відноситься до адміністративної юрисдикції, а тому його розгляд судом
апеляційної інстанції повинен був здійснюватися за нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Утім, як убачається з матеріалів справи апеляційний суд розглянув справу після
1 вересня 2005 року - після набрання чинності Кодексом адміністративного
судочинства України, за правилами, встановленими Цивільним процесуальним
кодексом України.

Таким чином, розглядаючи справу апеляційний суд дійшов помилкового висновку
про наявність цивільно-правового спору та помилково розглянув вимогиОСОБА_1. за
правилами позовного провадження відповідно до норм Цивільного процесуального
кодексу України.

Ураховуючи, що апеляційним судом допущено порушення норм
процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, судове
рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий
апеляційний розгляд з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України для розгляду в
порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 19
грудня 2005 року скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції
для розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            Л.І.
Григор'єва

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

І.С. Берднік