13 червня 2007  року
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
Головуючого - Яреми А.Г.,
Суддів:              Левченка Є.Ф., Лихути Л.М.,
Охрімчук Л.І.,    Сеніна Ю.Л.,
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства (далі-ВАТ)
“Сади Приорілля” про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у
зв'язку з порушенням термінів її виплати та відшкодування моральної шкоди,
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 9 лютого
2001 року між ним та ВАТ “Сади Приорілля” було укладено мирову угоду,
затверджену ухвалою суду від 16 лютого 2001 року, за умовами якої відповідач
повинен був виплатити йому заробітну плату, а також компенсацію втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати без вказівки на
конкретну суму, проте заробітна плата була йому виплачена лише в березні 2004
року, а компенсація так і не виплачена, такими діями відповідача йому також
заподіяно моральну шкоду.
Позивач просив стягнути
компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її
виплати за період з 1996 року по 2004 рік в сумі 730 грн. 75 коп., а також 2000
грн. на відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою судді
Царичанського районного суду від 7 червня 2006 року, залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду Дніпропетровської області від   30 листопада 2006 року, у відкритті
провадження в справі відмовлено.
У касаційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати постановлені в справі ухвали та передати питання про
відкриття провадження у справі на новий розгляд, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права.
Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відмовляючи у відкритті
провадження в справі на підставі п.2 ч.2 ст. 122 ЦПК України, суддя виходив із
того, що є така, що набрала законної сили, ухвала Царичанського районного суду
від 16 лютого 2001 року про закриття провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до
ВАТ “Сади Приорілля” про стягнення невиплаченої заробітної плати та компенсації
втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати у
зв'язку із затвердженням мирової угоди сторін.
Проте з такими висновками суду
цілком погодитись не можна.
Відповідно до п.2 ч.2 ст. 122 ЦПК
України суддя відмовляє у відкритті провадження в справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду
про закриття  провадження у справі у
зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у
спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Ухвала Царичанського районного суду
від 16 лютого 2001 року була постановлена в справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ “Сади
Приорілля” про стягнення невиплаченої заробітної плати;
натомість у червні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВАТ “Сади
Приорілля” про стягнення
компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її
виплати за період із 1996 року по 2004 рік в сумі                730 грн.  75 коп., а
також
відшкодування моральної шкоди.

В порушення вимог ст. 303 ЦПК
України суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив доводів
апеляційної скарги і залишив ухвалу без змін.

За таких обставин постановлені ухвали підлягають
скасуванню з передачею питання про відкриття провадження в справі до суду
першої інстанції з підстав, передбачених п. 2    ст. 342 ЦПК України.

Керуючись ст. 336 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу судді Царичанського
районного суду від 7 червня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30 листопада 2006 року скасувати, питання про
відкриття провадження в справі  передати
для вирішення до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
А.Г.Ярема

Судді:
Є.Ф.Левченко

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Ю.Л.Сенін