Справа № 22-l 100 2007 р.                                                         Головуючий у 1-й інст.Юрків О.Р..
Категорія 34                                                                                        Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем     України

7          травня 2007 року колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду

Львівської
області в складі:

Головуючого: Юхименка А.Г.

Суддів : Монастирецького Д.І., Мікуш Ю.Р.

При секретарі: Раб О.В.

З
участю: сторін розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Франківського районного суду м.Львова від 25 грудня 2006 року;

встановила: Оскаржуваним рішенням відмовлено в
позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Франківської районної адміністрації Львівської міської ради,
Личаківської райадміністрації Львівської міської ради, органу опіки і
піклування Личаківської райадміністрації Львівської міської ради про відібрання
дитини, усунення перешкод у вихованні дитини, визначення місця проживання
дитини, визнання опікунства недійсним, визнання рішення та розпорядження
недійсним.

8   апеляційній
скарзі позивач ОСОБА_1( батько дитини) просить рішення

скасувати, ухвалити нове, яким скасувати опіку ОСОБА_3
над його дочкою

ОСОБА_5 встановлену розпорядженнями Франківської районної
адміністрації

м.Львова від 3 вересня 2003 року №1138 та від 26 вересня
2006 року №1640, визначити місце

проживання дитини з ним та зобов"язати ОСОБА_3 і
ОСОБА_2 передати дитину йому на

виховання, т.я. суд не врахував вимог закону про його
переваги перед відповідачами по

вихованню дитини, мати дитини самоусунулась від виховання
дочки, він же має позитивну

поведінку і ні чому аморальному не замічений, має
нормальні житлові та матеріальні умови

для спілілого з дитиною проживання; рішення про
встановлення над дитиною опікунства зі

сторони її бабусі ОСОБА_3 є незаконним, оскільки
розглянуто це питання без його участі,

вона налаштовує дитину проти нього, довгий час
приховувала її від нього.

Вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи скарги,
колегія суддів вважає, що її слід відхилити, а рішення суду залишити без зміни
з наступних мотивів.

Шлюб між батьками дитини розірвано в судовому порядку 10 листопада 2000 року у зв'язку з
негативною поведінкою ОСОБА_1. По рішенню суду від 27 грудня 1999 року він сплачує
в користь матері дитини ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5  ІНФОРМАЦІЯ_1. З 1999
року ОСОБА_4 з дочкою проживає у своєї матері -відповідача по справі ОСОБА_3 в
квартирі АДРЕСА_1.

У зв"язку з тимчасовими періодичними виїздами матері
дитини - відповідача ОСОБА_4 на роботу за межі України, розпорядженням
Франківської районної адміністрації Львівської
міської ради від 3 вересня 2003 року №1138 опікуном дитини призначено її бабусю
-відповідача ОСОБА_3. Це розпорядження 26 вересня 2006
року розпорядженням  НОМЕР_1 доповнено
словами про відсутність пільг для ОСОБА_3.

Суд підставно відмовив у визнанні вказаних розпоряджень недійсними, вони
хоч і прийняті оез згоди позивача, але направлені на забезпечення інтересів
самої дитини, створення належних умов для її виховання та розвитку, які в змозі
були забезпечити бабуся з дідусем та тіткс -з.

При цьому враховано вік і стать дитини, її прихильність
до бабусі і дідуся, тривале з ними проживання, та те, що позивач тривалий час
фактично не займався її вихованням.

Враховано, що мати дитини, хоч і працювала за кордоном,
не втрачала стосунків з донькою,
підтримувала з нею духовний зв"язок, матеріально забезпечувала та під час
шкільних канікул займалась оздоровленням дитини зі спільним виїздом на
море і т.і.

В даний
час відповідач ОСОБА_4 проживає у Львові з дитиною, займається її вихованням, тому розпорядженням Франківської
районної адміністрації Львівської міської ради №297 від 20 квітня 2007 року відмінено опіку над дитиною в особі ОСОБА_3 та
визнано розпорядження про опіку таким, що втратило
чинність(а.с.209 том 2),
тому і в передачі дитини на виховання позивача відмовлено правильно.

При цьому враховано і думку дитини та її прихильність до матері і її
родичів (бабуся, тітка).

Питання участі у вихованні дитини позивач вправі вирішити з матір"ю
дитини та органами опіки і піклування, з врахуванням інтересів і бажання самої
дитини.

Рішення відповідає вимогам Сімейного кодексу України і зібраним по справі
доказам, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому її слід відхилити.

Керуючись
ст.ст.307, 308 ЦПК
України, колегія суддів;

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, а рішення Франківського
районного  суду  М.Львова
від  25
грудня  2006
року  залишити  без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання
нею законної сили.