Справа №2-о-23/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

06 березня 2007
року  Дрогобицький міськрайонний суд
Львівської області в складі:

головуючого
-   судді     ХомикаА.П.

при секретарі                                          Кіндратишин
Л.Р.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

Заявниця
звернулась до суду з заявою про встановлення факту її примусового вивезення на
примусові роботи в Німеччину в 1942 році. В заяві посилається на те, що вона -
ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.
Волоща Меденичського району Дрогобицької області і її батьками
були ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

21.10.1935 року
вона уклала шлюб з ОСОБА_4, який був зареєстрований сільською радою Волоща
Меденичського району Дрогобицької області, про що в книзі реєстрації актів
громадянського стану зроблено відповідний запис за НОМЕР_1. Після реєстрації
одруження їй було присвоєно прізвище - ІНФОРМАЦІЯ_2. До 1942 року вони разом з
чоловіком проживали в с. Волоща, працювали в індивідуальному сільському
господарстві, мали птицю, корови, сільськогосподарський інвентар. Однак,
почалася війна і їх в 1942 році разом із чоловіком було примусово вивезено на
примусові роботи до Німеччини в м. Лямпертсвальде, нині Ошатц. Там, будучи на
примусових роботах, у неї ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилася дочка ОСОБА_5.

Після закінчення
Великої Вітчизняної війни в 1945 році вони повернулися на Україну в своє рідне
село. Боячись переслідувань та репресій, вони змушені були виписати в 1950 році
дублікат свідоцтва про народження дочки - ОСОБА_5, де вказали місце її
народження с Волоща Меденицького району Дрогобицької області.

10.02.1983 року
її дочка ОСОБА_5 розірвана шлюб із своїм чоловіком ОСОБА_6, після розірвання
шлюбу їй було присвоєно прізвище ІНФОРМАЦІЯ_4 (копія свідоцтва про розірвання
шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_5, виданого 10.02.1983 року). 28 серпня 1991 року її дочка
уклала шлюб із ОСОБА_7 і після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище
ІНФОРМАЦІЯ_6.

Довідавшись, що
про те, що особам, які примусово в роки війни були вивезені на роботи в
Німеччину належать компенсаційні виплати, вони звернулися до Львівського
Державного архіву з проханням видати їм офіційне підтвердження про її примусове
перебування на роботах в Німеччині за період війни. Однак, їм було видано
довідку від 11.08.2000 року за НОМЕР_2 про те, що жодних відомостей про її
перебування на роботах в Німеччині немає. Тоді вона звернулася за допомогою і
проханням виписати свідоцтво про народження її дочки - ОСОБА_5 у відділ РАГС м.
Льмпертсвальде, нині Ошатц, Німеччина, звідки їм було надіслано свідоцтво про
народження на ім'я ОСОБА_5 за НОМЕР_3 від 8.03.2005 року, яке доводить факт
перебування її сім'ї в Німеччині в період війни. Разом з тим, факт її
примусового вивезення на примусові роботи в Німеччину зможуть підтвердити в
судовому засіданні свідки. В даний час вона має намір отримати пільги,
передбачені чинним законодавством для осіб, які в період війни були примусово
вивезені на примусові роботи в Німеччину.

В судовому
засіданні заявниця свої вимоги підтримала, представник Управління праці та
соціального захисту населення Дрогобицької міської ради - Переверзєва О.В.
вимоги, викладені в заяві, визнала та не заперечила проти задоволення заяви.

Вислухавши
пояснення сторін, свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява є
підставною та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Матеріалами
справи встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с Волоща
Меденичського району Дрогобицької облает:
в сім'ї ОСОБА_2а та

ОСОБА_3 (копія
свідоцтва про народження серії ІНФОРМАЦІЯ_7 від 18.11.1949 року, виданого
сільською радою Меденичського району Дрогобицької області).

21.10.1935 року
ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4 і їй було присвоєно прізвище ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія
свідоцтва про одруження від 17.11.1949 року, виданого сільською радою Волоща
Меденичського району Дрогобицької області, актовий запис за НОМЕР_1).

Згідно довідки
від 11.08.2000 року за НОМЕР_2, виданої Державним архівом Львівської області
встановлено, що жодних відомостей про перебування заявниці на роботах в
Німеччині немає.

Однак, як
вбачається з копії свідоцтва про народження, виданого відділом РАГСу м.
Льмпертсвальде, нині Ошатц за НОМЕР_3 від 8.03.2005 року, ОСОБА_5 (згідно копій
свідоцтва укладення шлюбу (ІНФОРМАЦІЯ_6) народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м.
Лямпертсвальде і її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_1, які проживали в м.
Лямпертсвальде.

Разом з тим,
факт переселення заявниці та її сім'ї підтверджується поясненнями свідків -
ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які суду пояснили, що вони дуже добре знають заявницю і її
сім'ю, оскільки всі народились і проживали в с Волоща. Там мали своє
господарство. В 1942 році їх разом з їхніми сім'ями, заявницю з чоловіком,
ешалонами було примусово вивезено з с
Волоща на примусові роботи в Німеччину, в м. Лямпертсвальде. Вони разом з
сім'ями працювали у бауера ОСОБА_10. Там, примусово працюючи, 02.01.1943 року в
заявниці народилась дочка ОСОБА_5. Після закінчення війни в червні-липні 1945
року вони всі повернулись на Україну. Обом встановлено статус учасника війни,
що стверджується відповідними документами.

Таким чином, суд
приходить до переконання, що заявниця дійсно була примусово вивезена з
території України на примусові роботи в Німеччину, однак, через відсутність
підтверджуючих документів, вона не може отримати пільг, передбачених чинним
законодавством. Оскільки встановлення факту переселення заявниці має для неї
юридичне значення (дає право на отримання пільг, передбачених законодавством),
то заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10,11,
60,130,174, 209, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт
примусового вивезення ОСОБА_1 в 1942 році на примусові роботи в Німеччину, м.
Лямпертсвальде, нині Ошатц.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4 cm.
295 ЦПК України.