У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

21 лютого 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого  Пшонки М.П.,

суддів:           Костенка А.В.,                       Патрюка М.В.,

Пінчука М.Г.,                          Прокопчука Ю.В.,-

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ)
“Запоріжелектромонтаж” до ОСОБА_1про виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_1на
рішення апеляційного суду Запорізької області від 9 листопада 2005 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2005 року ВАТ “Запоріжелектромонтаж” звернулося до суду із
зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач поселився та
мешкає в АДРЕСА_1, що знаходиться на балансі ВАТ “Запоріжелектромонтаж”, без
законних підстав, тому в зв'язку з потребою підприємства в житлових приміщеннях
для працівників, позивач просив виселити ОСОБА_1 із займаної кімнати.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 7 липня 2005
року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 9 листопада 2005 року
рішення суду першої інстанції скасовано й ухвалено нове рішення про задоволення
позову ВАТ “Запоріжелектромонтаж” і виселення ОСОБА_1 з кімнати гуртожитку без
надання іншого жилого приміщення.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення апеляційного
суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції й задовольняючи позов ВАТ
“Запоріжелектромонтаж” про виселення ОСОБА_1 з кімнати гуртожитку без надання
іншого жилого приміщення, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що надання
відповідачу жилого приміщення в гуртожитку проведено з порушенням норм
Житлового Кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 128, 129 ЖК України єдиною підставою для вселення в
гуртожиток є спеціальний ордер, виданий на підставі спільного рішення адміністрації
підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої
громадської організації.

Як встановлено судом, відповідачу надавалася кімната в гуртожитку ВАТ
“Запоріжелектромонтаж” за клопотанням Запорізького міського психоневрологічного
клінічного диспансеру, де ОСОБА_1 працював ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 4,5).

Проте в матеріалах справи відсутні рішення відповідних органів ВАТ
“Запоріжелектромонтаж” про надання відповідачу кімнати гуртожитку та ордер на
заселення в кімнату гуртожитку, тому вселення ОСОБА_1 не можна вважати
законним.

За таких обставин колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України приходить до висновку про те, що рішення апеляційного
суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в
скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 9 листопада 2005 року
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.П. Пшонка

Судді:

А.В.Костенко   М.В. Патрюк   М.Г. Пінчук   Ю.В.Прокопчук