АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 травня 2007 року
м. Харків

Колегія суддів з касаційного розгляду справ судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

Луспеника Д.Д., Яцини В.Б., Швецової Л.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до садівничого товариства „Радуга"
про стягнення заборгованості з заробітної плати, середнього заробітку за весь
час затримки розрахунку та за зустрічною позовною заявою садівничого товариства
„Радуга" до ОСОБА_1
про відшкодування матеріальної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
апеляційного суду Одеської області від 29
вересня 2004 року,

встановила:

ОСОБА_1. звернулася до суду зі вказаним позовом до СТ „Радуга", посилаючись на
те, що при звільненніІНФОРМАЦІЯ_1. з посади ІНФОРМАЦІЯ_2 „Радуга" (на даний
час СТ „Радуга") їй не
була виплачена зарплата з серпня по жовтень 2002 p.,
а також компенсація за невикористану відпустку.

З урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути
на її користь 929 грн.
заборгованості з зарплати, 280
грн. компенсації за невикористану відпустку, а також 5120 грн. середнього
заробітку за весь час затримки розрахунку.

СТ „Радуга"
позов не визнало, пред'явило до ОСОБА_1. зустрічний позов про відшкодування
матеріальної шкоди, посилаючись на те, що така шкода завдана товариству її
неправомірними діями. З урахуванням уточнених позовних вимог товариство просило
стягнути на їх користь 5489,15
грн.

Рішенням Теплодарського міського суду Одеської області
від 17 червня 2004 року позов
ОСОБА_1. задоволений. На її користь з СТ „Радуга"
стягнуто заборгованість з зарплати 1209
грн., 5489,15 грн.
середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. Позов СТ „Радуга" задоволений
частково. На користь товариства з ОСОБА_1. стягнуто 165 грн.
матеріальної шкоди. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 29
вересня 2004 року апеляційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_2 СТ „Радуга" частково
задоволена, рішення суду першої інстанції скасовано, позов ОСОБА_1. задоволений
частково і на її користь з відповідача стягнуто 967,35 грн. заборгованості із
зарплати, в іншій частині в позові відмовлено. Позов СТ „Радуга" до ОСОБА_1.
про відшкодування матеріальної шкоди направлений на новий розгляд.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення
апеляційного суду в частині вирішення її позову про стягнення зарплати та
середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та залишити в цій частині
в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування
апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

СТ „Радуга"
судові рішення не оскаржило.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної
скарги відповідно до меж касаційного розгляду, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1., апеляційний суд правомірно виходив з
того, що їй слід виплатити зарплату за той час, за який згідно з табелем обліку
робочого часу вона пропрацювала. Відмовляючи у стягненні середнього заробітку
за весь час затримки розрахунку, суд зазначив, що позивачці пропонували отримати
зарплати після звільнення, проте вона від цього відмовлялася, штучно створюючи
підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.
Крім того, вона працювала ІНФОРМАЦІЯ_2  і
повинна була нарахувати і отримати зарплату за вказаний вище період.

Згідно з ч. 2
ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Посилання касаційної скарги на те, що судом порушені
вимоги ст. 117 КЗпП
України, яка прямо передбачає право отримання середнього заробітку за весь час
затримки розрахунку, безпідставні, оскільки таке право у позивача виникає при
наявності вини роботодавця у несвоєчасній виплаті працівникові зарплати. Такої
вини відповідача суд не встановив.

Згідно з ч. З ст. 332 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового рішення.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 332,
335, 345 ЦПК України, колегія суддів з касаційного розгляду справ
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення   апеляційного
суду  Одеської  області
від  29
вересня   2004
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.