РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого    2007
р.
м.Ужгород.

Судова колегія судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Закарпатської області
в складі:

головуючого -
судді Власова С. О.,
суддів колегії- Куцин М.М., Кожух О.А.,

при секретарі -
Бобик О.І, з участю адвоката -
ОСОБА_10,

представника прокуратури Іршавського району - Косюка М.Ф.,
представників неповнолітньої ОСОБА_1 -
ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідача -
ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою помічника прокурора Іршавського району Косюка М.Ф. на
рішення Іршавського районного суду від 14
листопада 2006 року по
цивільній справі за позовом прокурора Іршавського району заявленого в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідачів
Іршавська державна нотаріальна контора про визнання недійсними свідоцтв про
право власності на спадщину та встановлення права власності на житловий будинок
,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2006
року прокурор Іршавського району Закарпатської області в порядку ст. 45 ЦПК України в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 звернувся в суд з вищевказаним позовом, в
якому зазначав, що за заповітом ОСОБА_5, залишеним 17 вересня 1999 року на випадок
його смерті все майно, де б воно не було із чого б воно не складалось і взагалі
все те, що буде належати йому за правом і за законом на день його смерті і на
що він матиме право заповів внучці ОСОБА_1. Даний заповіт посвідчений 17 вересня 1999 року секретарем
виконкому Малораковецької сільської ради ОСОБА_9, та зареєстровано в реєстрі
НОМЕР_1 ОСОБА_5 помер. ІНФОРМАЦІЯ_1
Іршавською державною нотаріальною конторою ОСОБА_4 видано свідоцтво про право
на спадщину за законом на грошові вклади ОСОБА_5, а 19 квітня 2006 року їй видано
свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок. До загального
спадкового майна спадкодавця входить житловий будинок загальна площа якого
складає 49,20 кв. м. з
належними до нього надвірними спорудами, розташований АДРЕСА_1, що належав
померлому-на підставі свідоцтва-про право власності на нерухоме майно, видане
28.02.2006 року виконкомом Малораковецької сільської ради, зареєстрованого в КП
"Іршавське БТІ" під НОМЕР_2 в книзі № 1, реєстраційний НОМЕР_3 в
реєстрації прав власності на нерухоме майно, та грошовий вклад з належними до
нього відсотками і компенсаційними виплатами, що знаходяться на зберіганні в
Ощадбанку НОМЕР_8.

Справа №22ц-11807
Доповідач
- Власов СО.

Відповідачка ОСОБА_4 після смерті спадкодавця ОСОБА_5
оформила спадщину на себе за'законом. Особа яка здійснювала нотаріальні дії на
території Малораковецької сільської ради ОСОБА_9 не повідомила нотаріальну
контору про наявність заповіту і право ОСОБА_1 на все майно. Внаслідок такого
неповідомлення, державною нотаріальною конторою 29.04.2006 р. незаконно видано ОСОБА_4 свідоцтво про право на
спадщину за законом на будинок АДРЕСА_1,
а до того 5.11.2002 р. їй
було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади
спадкодавця, що зберігаються в Ощадбанку на його рахунку.

Згідно ст. 1223
ЦК України, право на спадкування мають особи визначені в заповіті, тому
прокурор просив задовольнити заявлений ним в інтересах неповнолітньої позов.

Рішенням Іршавського районного суду від 14 листопада 2006 року у
задоволенні позову прокурора відмовлено по суті. Судом по справі постановлено
дві окремі ухвали, на адресу прокурора Іршавського району та Іршавської
районної ради.

В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про
скасування рішення суду та направлення справи на новий розгляд до суду першої
інстанції у зв'язку з неповнотою з'ясування судом обставин, що мають значення
для справи, які суд вважав встановленими та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Законний представник і мати неповнолітньої ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та
представник по довіреності неповнолітньої -
ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях просили вимоги прокурора задовольнити.

У своїх запереченнях ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнала
з тих підстав, що суд не оглядав оригіналу заповіту та що прокурор пропустив
загальний строк позовної давності звернення до суду за захистом порушеного
права.

Представник Іршавської державної нотаріальної контори
вдруге у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи
належним чином повідомлявся, неявка якого згідно ч.2 ст. 305 ЦПК України не
перешкоджає суду апеляційної інстанції розглянути справу в його відсутності.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, які з'явилися, перевіривши матеріали справи й обговоривши
доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи прокурору в задоволенні позову, районний суд
виходив з того, що на день видачі ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за
законом у нотаріуса не було відомостей про наявність спадкоємця за заповітом,
тому ОСОБА_4 стала належним спадкоємцем майна спадкодавця.

Однак погодитись з таким висновком районного суду не
можна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд
неправильно застосував норми матеріального закону.

Вказані порушення призвели до неправильного вирішення
справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі пп. З, 4 ст. 309 ЦПК України
скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення із наступних
підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено і сторони по
справі не заперечують, що на час розгляду справи у суді заповіт ОСОБА_5 ніким не
змінено та не скасовано. У апеляційному суді законний представник і мати
неповнолітньої ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представник по довіреності неповнолітньої -
ОСОБА_3 підтвердили, що ОСОБА_1 бажає прийняти спадщину за заповітом ОСОБА_5.
Належно завірена нотаріусом копія заповіту ОСОБА_5., яка оглянута судом
апеляційної інстанції і долучена до матеріалів справи, відповідає вимогам
закону та не викликає сумніву в судової колегій щодо його достовірності, тому
заповіт підлягає виконанню у встановленому законом порядку.

Відповідачка ОСОБА_4 про свою обов'язкову частку у
спадщині, якщо вона має право на неї в порядку ст. 1241 ЦК України не
заявляла.

He можна погодитись з висновком суду першої інстанції і про
те, що при складанні заповіту мало місце порушення таємниці заповіту, оскільки
порушення таємниці заповіту, саме по собі не є підставою для визнання його
недійсним, якщо він складений за волевиявленням спадкодавця.

Як встановлено апеляційним судом матеріали цивільної
справи не містять жодних належних допустимих доказів того, що складений спадкодавцем
заповіт є фальшивим, або що він був складений не за волевиявленням спадкодавця,
або що на момент складання заповіту заповідач перебував у такому стані, коли не
міг розуміти значення своїх дій або керувати ними.

Судова колегія критично оцінює і не бере до уваги покази
допитаних районним судом свідків ОСОБА_6,ОСОБА_7, ОСОБА_8 про те, що заповідач
не міг підписати заповіт, так як був неписьменний, оскільки такі спростовуються
іншими зібраними по справі доказами, які перевірені судом апеляційної інстанції.
Так, з показів допитаного судом першої інстанції свідка ОСОБА_9, яка
безпосередньо посвідчувала та реєструвала заповіт, покази якої перевірені судом
апеляційної інстанції видно, що заповіт підписав у її присутності особисто
ОСОБА_5, а не інша особа.

Як убачається зі змісту заповіту, ОСОБА_5 заповів усе
своє майно неповнолітній ОСОБА_1. Остання з своєю матір'ю тривалий час мешкає в
смт. Кегичівка Харківської області і про заповіт їм стало відомо тільки у 2006
році, коли ОСОБА_4 подала заяву до Іршавської районної державної нотаріальної
контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий
будинок а.с.89, і таке свідоцтво їй 19 квітня 2006 року   було видано а.с.98.

Дані обставини стверджуються матеріалами спадкової справи
№ 50 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, фотокопія якої долучена до
матеріалів цивільної справи і перевірена судом апеляційної інстанції.

За таких обставин видані Іршавською державною
нотаріальною конторою свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_4 не відповідають
вимогам закону і порушують спадкові права неповнолітньої ОСОБА_1, яка в даний
час не може самостійно захистити свої інтереси, тому прокурор відповідно до ст.
45 ЦПК України мав право звернутися до суду з позовом про захист інтересів
неповнолітньої.

Що стосується строку позовної давності то такий позивачем
не пропущений, оскільки згідно   ст. 257 ЦК України
загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки, а   частиною 1 ст.261 ЦК України
встановлено, що перебіг строку починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка
його порушила.

Матеріалами справи беззаперечно доведено, що позивачу про
існування заповіту стало відомо у 2006
p., коли
ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий
будинок, тому загальний строк позовної давності позивачем не пропущено.

Судова колегія враховує і той факт, що матеріали справи
не містять доказів того, що на час вирішення справи у суді грошовий вклад
спадкодавця, на який ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за
законом втрачено, тому суд і в цій частині
позовних вимог задовольняє позов прокурора.

Правових підстав для відмови прокурору у позові, як того
просить відповідачка та її адвокат, судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст, 301,303,304,
п.2 ст. 307, п. З і 4 ст.309, 313,316,317,319 ЦПК України,
судова колегія судової палати ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу помічника прокурора Іршавського
району  Косюка М.Ф. задовольнити
частково.

Рішення Іршавського районного суду від 14 листопада 2006 року скасувати.

Позов прокурора Іршавського району заявлений в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідачів Іршавська
державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтв про право на
спадщину за законом та встановлення права власності на житловий будинок
задовольнити.

Визнати недійсними свідоцтво про право на спадщину за
законом видане ОСОБА_4 Іршавською державною нотаріальною конторою 19 квітня 2006 року у спадковій
справі НОМЕР_4, реєстр НОМЕР_5 на спадкове
майно -житловий
будинок та свідоцтво про право на спадщину за законом видане Іршавською
державною нотаріальною конторою 0ІНФОРМАЦІЯ_1 у
спадковій справі № 510, реєстр НОМЕР_6 ОСОБА_4 на
спадок грошового вкладу.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
(ідентифікаційний НОМЕР_7),
як спадкоємицею за заповітом ОСОБА_5,
посвідченого 17 вересня 1999 р. секретарем
виконкому Малораковецької сільради, зареєстрованого в реєстрі НОМЕР_1, право власності
на спадковий житловий будинок АДРЕСА_1, побудований з дерева, житлова площа
якого становить 37,80
кв.м., загальна площа -
49.20 кв. м. з належними до нього надвірними спорудами та на грошовий вклад, що
знаходиться на зберіганні в Ощадбанку №
7297019 с. Малий
Раковець, Іршавського райнону. Закарпатської області, на рахунку НОМЕР_8, належного
померлому ОСОБА_5 на підставі ощадкнижки.

Окремі ухвали Іршавського районного суду від 14 листопада 2006 року винесені на
адресу прокурора Іршавського району та на адресу Іршавської районної ради - скасувати.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги
протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді :