АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2007 року                                                                                                      м. Феодосія

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого
судді:   Моісеєнко Т.І., суддів   Іщенка
В.І.,

Полянської
В.О., при секретарі:   Піцик Н.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Феодосії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини А-0669 і Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.
Керчі АР Крим про стягнення матеріального збитку і моральної шкоди за
апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Керчі АР Крим на
рішення Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 06 грудня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ВЧ А-0669 і ВВД ФССНВВПЗ України у м. Керчі АР Крим про стягнення матеріального
збитку і моральної шкоди, в якому просить стягнути з відповідачів матеріальний
збиток у розмірі 3996 грн. 85 коп. і моральну шкоду у розмірі 100000 грн. Вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що її чоловік ОСОБА_2, знаходячись у трудових відносинах з ВЧ
А-0669, загинув у липні 2004 р. при виконанні своїх трудових
обов'язків. Відповідачі не визнали загибель ОСОБА_2 такою, що сталася при виконанні ним трудових обов'язків,
посилаючись на те, що останній був у стані алкогольного
сп'яніння. Позивачка протягом двох років добивалася
нового висновку судово-медичної експертизи щодо причини загибелі чоловіка, через що захворіла онкологічним захворюванням,
була прооперована і витратила взагалі на лікування 3996
грн. 85 коп. Крім того, ОСОБА_1 просить стягнути з
відповідачів моральну шкоду у зв'язку з загибеллю годувальника і захворювання нею, через неправомірні їх дії у розмірі по
50000 грн. з кожного.

Рішенням Керченського міського суду АР Крим від 06 грудня 2006 р. позов ОСОБА_1 був задоволений частково: стягнуто з ВВД ФССНВВПЗ
України у м. Керчі АР Крим на користь позивачки 5000
грн. моральної шкоди; в іншій частині вимог ОСОБА_1 і в її позові до ВЧ А-0669 про стягнення матеріального збитку і
моральної шкоди було відмовлено.

Справа № 22-ц-320-Ф/07р.                                Головуючий у першій інстанції

Короткова Л,М.

Суддя-доповідач
Іщенко В.І.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване нею рішення
скасувати та ухвалити нове, задовольнивши її позовні вимоги у повному обсязі.

ВВД ФССНВВПЗ України у м. Керчі АР Крим також не погодилося з зазначеним судовим рішення, і в своїй апеляційні скарзі просить його
скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні вимог
ОСОБА_1 у повному обсязі.

В обгрунтування своїх вимог апелянти посилаються на неправильне
застосування судом матеріального і процесуального
права, неповне з'ясування суттєвих обставин по справі і надання неналежної
правової оцінки доказам, які надавалися апелянтами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися у судове
засідання, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та ВВД ФССНВВПЗ України у м. Керчі АР
Крим не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції при вирішенні справи було встановлено, що чоловік позивачки ОСОБА_2 знаходився у трудових відносинах з ВЧ
А-0669, працюючи ІНФОРМАЦІЯ_1, і 29 липня 2004 р. з ним стався нещасний випадок,
внаслідок якого ОСОБА_2 загинув. Винними у загибелі ОСОБА_2
були визнані сам потерпілий, який не перевірив і не
забезпечив технічно-справний стан і комплектність автомобілю та порушив ПДР України, а також ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, який
допустив до роботи несправний автомобіль. Актом
НОМЕР_1 від 27 квітня 2006 р. про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, а також актом повторного спеціального
розслідування нещасного випадку від 27 квітня 2006
р. було встановлено, що нещасний випадок, який стався з ОСОБА_2 пов'язаний з виробництвом. Позивачці ВВД ФССНВВПЗ України у м. Керчі АР Крим були виплачені страхові суми у розмірі
24089 грн. - одноразова допомога родині, яка втратила годувальника та 4817 грн.
- дружині загиблого, а також були призначені щомісячні страхові
виплати, однак, моральна шкода виплачена не була. На підставі
наведеного суд першої інстанції, виходячи з вимог ЗУ „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" № 1105-XIV від 23 вересня 1999 р. (надалі -
Закон), зробив висновок про те що на користь позивачки повинно бути стягнуті кошти на відшкодування моральною шкоди.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки вони
зроблені на підставі ретельно досліджених
доказів, яким надана належна правова оцінка. Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, характер спірних
правовідносин і постановлене рішення, яке
відповідає вимогам матеріального і процесуального закону.

Відповідно до ст.21 ч.1 п.1 „е" Закону у разі настання
страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому законодавством
порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я
або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні грошову суму за моральну шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому.

Згідно зі ст.28 ч.З Закону за наявності факту заподіяння моральної шкоди потерпілому
провадиться страхова виплата за моральну шкоду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо розміру
відшкодування моральної шкоди у 5000 грн., який підлягає стягненню з ВВД ФССНВВПЗ України у м. Керчі АР Крим, оскільки судом був правильно
встановлений характер і обсяг, заподіяних
позивачці внаслідок загибелі чоловіка моральних страждань, а також були враховані істотні порушення ОСОБА_2 п.2.3, 12.3, 31.1 ПДР України, які знаходяться у прямого зв'язку від
наслідків, що настали.

Що стосується вимог ОСОБА_1 про стягнення на її користь матеріального збитку у
розмірі 3996 грн.  85
коп., які вона витратила на лікування, внаслідок захворювання з вини ВЧ
А-0669, то ці вимоги позивачки не підлягають задоволенню, оскільки нею не було
доведено зв'язку між її захворюванням та неправомірними діями відповідача. Крім
того, не може бути прийнято до уваги посилання ОСОБА_1 про те, що суд
незважаючи на її вимоги не витребував з Керченського онкологічного диспансеру
довідку про причину її захворювання, оскільки ст. 137 ч.1 ЦПК України
передбачено, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний
витребувати такі докази. Тобто у даній
нормі мова йде про те, що зазначена довідка про причини онкологічного захворювання ОСОБА_1 мала сама
надати суду, а у разі неможливості отримання її заявити
відповідне клопотання суду, що позивачкою зроблено не було.

Не можуть бути визнані обгрунтованими і доводи ВВД ФССНВВПЗ України у м. Керчі АР
Крим про те, що Законом не передбачені виплати моральної шкоди членам родини
потерпілого від нещасного випадку на виробництві, оскільки таке твердження
суперечить ст.21 ч.1 п.1
„е" Закону.

Крім того, п.4.2 Рішення Конституційного суду України від 27 січня 2004 р. № 1-рп/2004
встановлено, що передбачене статтею 237-1
КЗпП України і статтею 1167
Цивільного кодексу України відшкодування моральної шкоди як один зі
способів захисту особистих немайнових прав громадян, що відшкодовується особою,
яка заподіяла шкоду, або власником чи уповноваженим ним органом, не
застосовується до осіб, що підлягають обов'язковому соціальному страхуванню
відповідно до Закону. Зазначені норми регламентують відшкодування моральної
шкоди всім іншим особам, які не є суб'єктами страхування від нещасного випадку
і на яких не поширюється дія Закону, в тому числі працівникам, що виконують
роботу не на основі трудового договору (контракту), а на інших підставах.

Таким чином,
колегія суддів вважає оскаржуване ОСОБА_1 та ВВД ФССНВВПЗ України у м. Керчі АР
Крим рішення суду першої інстанції правильним, таким що ухвалено з дотриманням
вимог матеріального і процесуального права та з належним дослідженням і наданням правильної правової оцінки доказам по
справі, чому підстав для його скасування не вбачається.

На підставі
наведеного і, керуючись ст.ст. 303,
307 ч.1 п.1, 308 ч.1. 313-315 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати по цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у м. Феодосії.

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.
Керчі АР Крим відхилити.

Рішення
Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 06 грудня 2006 року - залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців до суду
касаційної інстанції.