У Х В А Л А

Іменем  України

18 квітня 2007 року                                                                  м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Григор'євої Л.І.,

Барсукової В.М.,

Берднік І.С.,

Гуменюка В.І., -

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5до відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ)
“Укртелеком”, треті особи: Чернігівська філія ВАТ “Укртелеком”, Центр технічної
експлуатації міжміського телефонно-телеграфного зв'язку (далі - ЦТЕ МТТЗ), про
скасування наказів про попередження про зміну в оплаті праці, зобов'язання
поновити Доповнення № 1 до Положення про оплату праці працівників ЦТЕ МТТЗ, які
зайняті в процесі технічної експлуатації та обслуговуванні АМТС, як додаток до
Колективного договору на 2006-2011 роки за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5   на   рішення
Новозаводського районного  суду м.
Чернігова від 23 жовтня 2006 року та рішення апеляційного суду Чернігівської
області від 20 грудня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

Позивачі звернулися до суду із зазначеними вимогами,
мотивуючи їх тим, що до липня 2005 року вони працювали в Чернігівській філії
дочірнього підприємства (далі - ДП) “Утел”, а в липні 2005 року правлінням ВАТ
“Укртелеком” прийнято рішення про нову структуру філії “Утел” ВАТ “Укртелеком”,
згідно з якою ДП “Утел” було ліквідовано, працівників частково звільнено за
скороченням штату, а частково переведено на роботу в ЦТЕ МТТЗ. Пунком 3.2.
наказу голови правління ВАТ “Укртелеком” № НОМЕР_1 року передбачалося
переведення працівників філії зі
збереженням кожному його посади (крім керівної) та рівня заробітної
плати за попереднім місцем роботи в ДП “Утел”. Усі позивачі погодилися на
переведення й були прийняті на роботу в ЦТЕ МТТЗ зі збереженням посад та
окладів, з ними були укладені безстрокові трудові договори. ІНФОРМАЦІЯ_1
року  директор  Чернігівської
філії  ВАТ  “Укртелеком”
надіслав  листа  за № НОМЕР_2 начальнику ЦТЕ МТТЗ , яким
зобов'язав попередити працівників за два місяці про зміни в оплаті праці. На
підставі цієї вимоги начальник ЦТЕ МТТЗ
видав накази, що оспорюються позивачами.

27 вересня 2006 року позивачами подано доповнення до
позовної заяви. Посилаючись на те, що відповідач не врахував розмір окладів
відповідно до умов переведення до ВАТ “Укртелеком” і укладених трудових
договорів, не зберіг дію Доповнення № 1, позивачі просили суд зобов'язати ВАТ
“Укртелеком” поновити дію Доповнення № 1 до Положення про оплату праці
працівників ЦТЕ МТТЗ, які зайняті в процесі технічної експлуатації та
обслуговуванні АМТС, як додаток до Колективного договору на 2006-2011 роки.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від
23 жовтня 2006 року позов задоволено частково. Скасовано накази начальника ЦТЕ
МТТЗ від ІНФОРМАЦІЯ_2 року про попередження про зміни в оплаті праці, а саме
про зміни оплати праці: № НОМЕР_3щодо ОСОБА_5; № НОМЕР_4 щодоОСОБА_2.;
№НОМЕР_5щодо ОСОБА_4; № НОМЕР_6 щодо ОСОБА_1.; № НОМЕР_7 щодо ОСОБА_3  У решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 20
грудня 2006 року рішення суду першої інстанції від 21 червня 2006 року
скасовано в частині задоволення позовних вимог про скасування наказів
начальника ЦТЕ МТТЗ про попередження про зміни в оплаті праці від ІНФОРМАЦІЯ_2
року №№ НОМЕР_4, НОМЕР_3, НОМЕР_5, НОМЕР_7, НОМЕР_6. В іншій частині рішення
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1.,ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4,
ОСОБА_5., не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в тій частині, якою
відмовлено в задоволенні позовних вимог, і з рішенням суду апеляційної
інстанції, просять їх скасувати з посиланням на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що позивачі працювали на
різних посадах у Чернігівській філії ДП “Утел” ВАТ “Укртелеком”.

У зв'язку з реорганізацією ДП “Утел” і
створенням нової структури позивачі за їхньою згодою були переведені на роботу
в Центр технічної експлуатації міжміського зв'язку - ЦТЕ МТТЗ.

Наказом голови правління ВАТ
“Укртелеком” від НОМЕР_12 у п. 3.2. при переведенні передбачалося збереження
кожному з позивачів його посади (крім керівної) та рівня заробітної плати за
попереднім місцем роботи в ДП “Утел”.

На зазначених умовах з кожним із
позивачів були укладені відповідно до ч. 1 ст. 21 п. 1 ч. 1 ст. 23 КЗпП України
безстрокові трудові договори, а саме:

- ОСОБА_5 на підставі наказу №НОМЕР_13
року прийнято на роботу заступником начальника з питань експлуатації
міжміського зв'язку - начальника дільниці міжміського телефонного зв'язку з
окладом 4 500 грн. (а.с. 42);

- ОСОБА_1. на підставі наказу №НОМЕР_8
року прийнято на роботу інженером електрозв'язку з окладом 2 990 грн. (а.с.
55);

-ОСОБА_2. на підставі наказу № НОМЕР_9
року прийнято на роботу інженером - програмістом з окладом 3 210 грн. (а.с.
62);

- ОСОБА_3. на підставі наказу №
НОМЕР_10 року прийнято на роботу інженером електрозв'язку з окладом 2 880грн.
(а.с. 68);

- ОСОБА_4 на підставі наказу № НОМЕР_11
року прийнято на роботу інженером електрозв'язку з окладом 3 500 грн. (а.с.
НОМЕР_5).

Згідно з  наказами
начальника  ЦТЕ МТТЗ №№ НОМЕР_4,
НОМЕР_3, НОМЕР_5, НОМЕР_7 і НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року кожного з позивачів
було персонально попереджено про наступну зміну оплати праці (зменшення
посадових окладів до рівня посадових окладів інших працівників, передбаченого
Колективним договором на 2006-2011 роки, введеного в дію з 4 липня 2006 року,
зі збереженням протягом двох місяців оплати праці в попередніх розмірах (а.с.
40, 60, 66, 82, НОМЕР_6).

Задовольняючи вимоги позивачів у частині скасування оспорюваних наказів
щодо зміни розмірів оплати праці, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із
того, що обумовлені сторонами в безстрокових трудових договорах, укладених 1
серпня і 3 жовтня 2005 року, взаємні права та обов'язки, у тому числі умови
оплати праці, не можуть бути змінені власником або уповноваженим органом в
односторонньому порядку без законних підстав.

Зміна істотних умов праці може мати місце у випадках, передбачених ч. 3 ст.
32 КЗпП України - у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці при
продовжені роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою.

Однак, як установлено судом, і ця обставини не заперечувалася відповідачем,
змін в організації виробництва та праці відповідача, які б супроводжувалися
зміною умов оплати праці працівників, не відбулося.

Таким чином, зменшення власником розміру посадового окладу, встановленого
працівнику при укладенні трудового договору, є порушенням умов трудового
договору.

Відповідно до ч. 5 ст. 97 КЗпП України власник або уповноважений  ним орган не вправі в односторонньому порядку
приймати рішення, що погіршують умови, встановлені законом, угодами,
колективним договором.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про
незаконність наказів відповідача №№ НОМЕР_4, НОМЕР_3, НОМЕР_5, НОМЕР_7, НОМЕР_6
від ІНФОРМАЦІЯ_2 року про попередження позивачів про наступну зміну умов оплати
праці та наступну зміну умов їх оплати праці.

При цьому суд правильно не прийняв посилання на норми ст. 103 КЗпП України
як підтвердження законності дій відповідача, оскільки передбачене цією нормою
закону право власника або уповноваженого ним органу на введення нових або зміну
існуючих умов оплати праці в бік їх погіршення є можливим лише за умови
дотримання правил ч. 3 ст. 32 КЗпП України.

Відповідно до роз'яснень, викладених у ч. 3 п. 31 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 “Про практику розгляду
судами трудових спорів”, якщо при розгляді трудового спору буде встановлено, що
зміну істотних умов трудового договору проведено не у зв'язку зі зміною в
організації виробництва і праці на підприємстві, в установі, організації, то
така зміна з урахуванням конкретних обставин може бути визнана судом
неправомірною з накладенням на власника або уповноважений ним орган обов'язку
поновити працівникові попередні умови праці.

Дійшовши правильного висновку про неправомірність дій відповідача щодо
зміни істотних умов праці позивачів, суд першої інстанції, разом з тим,
постановив рішення  про скасування
наказів, а не про визнання їх недійсними.

Проте питання видання наказів і їх скасування належить до компетенції
власника або уповноваженого ним органу, а не суду.

У зв'язку з цим рішення суду першої інстанції повинно бути змінено в цій
частині.

З наведених мотивів рішення апеляційного суду про відмову в задоволенні
позову в частині оскаржуваних наказів підлягає скасуванню, оскільки апеляційний
суд, неправильно застосувавши норми матеріального права, дійшов помилкового
висновку про законність зазначених наказів і безпідставно скасував законне та
обґрунтоване рішення суду першої інстанції.

Що стосується судових рішень у частині змін і доповнень до Колективного
договору ВАТ “Утел” на 2006 - 2011 роки, то вони є правильними, оскільки
позивачі не є стороною в даній угоді.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 341 ЦПК України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Чернігівської
області від 20 грудня 2006 року  в  частині
скасування   рішення   Новозаводського    районного
суду м. Чернігова від 23 жовтня 2006 року та в частині стягнення з
ОСОБА_1.,ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ВАТ “Уктелеком” по 3
грн. 20 коп. з кожного в рахунок відшкодування судових витрат скасувати.

Рішення Новозаводського районного суду
м. Чернігова від 23 жовтня 2006 року в частині скасування наказів начальника
Центру технічної експлуатації міжміського телефонно-телеграфного зв'язку №№
НОМЕР_4, НОМЕР_3, НОМЕР_5, НОМЕР_7, НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року про зміни в
оплаті праці ОСОБА_5, ОСОБА_4,ОСОБА_2., ОСОБА_1. і ОСОБА_3. змінити, визнати
зазначені накази недійсними.

У решті - судові рішення залишити без
зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                 Л.І.
Григор'єва

І.С.
Берднік

В.М.
Барсукова

В.І.
Гуменюк