Категорія 29                                                     Доповідач Бугрим Л.М.
РІШЕННЯ І мене м
України

11 січня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі Головуючого Бугрим Л.М.
Суддів Зінов"євої А.Г.

Олейнікової Л.С. При секретарі Іванові В.М. За участю адвоката ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Донецьку
апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 на рішення Ленінського рвйонного суду м. Донецька від 13 вересня 2006 року постановленного по цивільній
справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2
про визнання таким, що втратив право користування житлом, зустрічному позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_4,ОСОБА_5,ОСОБА_6 про вселенння,
усунення перешкод у користуванні житлом.

Заслухавши
доповідь судді Бугрим Л.М., вислухавши пояснення ОСОБА_2.його представника.
ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, виступ
адвоката ОСОБА_1 перевіривши матеріали справи, апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2005 року ОСОБА_4
,ОСОБА_5, ОСОБА_6
звернулись до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив
право користування житлом.В обгрунтування позову посилались на те, що позивачка
ОСОБА_4 у 1986 року
вступила до юридичного шлюбу з відповідачем від якого мають сина ОСОБА_5. Разом
з відповідачем вони вселились та проживали в квартирі АДРЕСА_1. У 1999 році між ОСОБА_4 та відповідачем
були припинені шлюбні відносини, а потім
розірвано шлюб У грудні 2004 року відповідач перейшов з квартири проживати
в інше місце і як їм стало відомо пізніше він проживає у іншої жінки .3 квартири він також
забрав належне йому майно. Відповідач у спірній квартирі не проживає більш ніж
6 місців без поважної причини, а тому на підставі ст.71 ЖК України втратив
право користування нею.Окрім того, він не сплачував комунальні послуги  за користуванням квартирою.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Донецька від 7 грудня 2005
року позовні вимоги були задоволені. ОСОБА_2
був визнаний таким,що втратив право користуванням житлом.

Ухвалою того ж
суду від 30 січня 2006 року вказано
рішення було скасовано за новивиявленними обставинами ,оскільки відповідач не
приймав участь у розгляді справи та не був повідомлений про час та місце її
розгляду.

У процесі
розгляду справи у березні 2006
року ОСОБА_2 звернувся
до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про вселення до
квартири та про усунення перешкод у користуванні житлом. В обгрутування позову
він посилався на те, що він є наймачем спірної квартири у яку вселився разом з
відповідачами: дружиною ,
ОСОБА_4, ,. донькою
дружини від першого шлюбу -
ОСОБА_6, сумісним
сином ОСОБА_5. З 2001 року з
ОСОБА_4 почали складатися неприязні стосунки, у зв"язку з чим подав заяву
про розірвання шлюбу і 9
вересня 2005 року
шлюб між ними було розірвано Після розовання шлюбу він залишився проживати у
квартирі, іншого місцяі для проживання у нього немає, а оскільки ОСОБА_4
провокувала на сварки він іноді не ночував дома.У грудні 2005 року відповідачи
змінили замки на вхідних дверях ,у зв"язку з чим він не міг користуватись
житлом. В квартирі залишились його речи ,
майно, документи.З його пенсії він
сплачує за комунальні послуга на підставі рішення суду.Просив задовольнити
позовні вимоги.

Останнім
рішенням Ленінського районного суду м. Донецька від 13
вересня 2006
року позовні   вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, були задоволені..

ОСОБА_5 був визнаний
таким, що втратив право користування житлом. У задоволенні

його зустрічного
позову про вселення    до квартири та
усунення перешкод у користуванні   .

житлом було відмовлено.

На зазначене
судове рішення представником відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 була подана апеляційна скарга у якій вона просить
скасувати судове рішення та відмовити у позові про визнання ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування житлом, задовольнити його позовні вимоги про
вселення та усуненняи перешкод у користуванні житлом. В обгруннування доводів
апеляційної скарги апелянт посилалася на те, що судом дана невірна оцінка
зібраним доказам, суд не врахував ,
що відповідач не має іншого житла, окрім спірної квартири, для його
проживання відповідачами чинились перешкоди і на час прийняття 1- го рішеня він у
квартирі проживав , а лише у
грудні 2005 року
відповідачи замінили замок у квартирі,чим позбавили його можливості
користуватись квартирою. Постановлене рішення суду не відповідає фактичним
обставинам справи.

У судовому
засіданні ОСОБА_2 підтримував
доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати, посилаючись на те,що
неприязнені стосунки з відповідачами ,які склалися після припинення шлюбних
відносин, вимусили його зайняти у квартирі ізольовану кімнату куди він переніс
свої речи та майно ,вставив замок на дверях кімнати, Однак,відповідачи
зламували замки брали його речи та гроши .3
метой уникнення скандалів у літній час він проживав на дачи ,яка належить
іншим особам , там в
дачному кооперативі він і працював слюсарем на сезонній роботі, однак,
проживати у зимовий період на дачному будинку було неможливо , тому він
повертався проживати до квартири .
Він вже літня людина, давно на пенсії, не має іншого житла. До спірної
квартири у нього був приватний будинок у Курській області ,який він обміняв на
спірну квартиру.Окрім того, у квартирі позивачи вирощують собак ,яких одночасно
є не менш трьох, і яких вони на нього нацьковували.Він
ніколи не створював іншої сім'ї, не переходив на інше постійне місце проживання
У грудні 2005 року
його не пустили до квартири. Просив позивачам відмовити у позові та
задовольнити його позовні вимоги.

Його     представник ОСОБА_3     просила рішення суду скасувати та
відмовити позивачам   у   задоволенні
вимог,оскільки   позивачи      суду
не   надали   доказів,
які   б підтверджували факт
непроживаня відповідача у спірній квартирі більш ніж 6 місяців без
поважної причини.

Позивач ОСОБА_5 просив рішення
суду залишити без зміни, посилаючись на те,що відповідач добровільно покинув
квартиру і де він проживав йому невідомо.Він не брав кошти та речи батька з
його кімнати,не створював перешкод для його проживання , не нацьковував
собак на батька.

Позивачка ОСОБА_6, просила рішення суду залишити без
зміни посилаючись на те„що відповідач створив нову сім"ю та покинув спірну
квартиру .Будь-яких перешкод у

користуванні квартирою йому не чинилось.Вітчим дійсно
зайняв ізольовану кімнату у якій знаходилось його майно, однак,замок у кімнату
не взломували та не брали його майно та кошти. Вони займаються вирощуванням
собак, собаки дресировані ,
на відповідача не кидались та не перешкоджали його проживанню

Позивачка
ОСОБА_4 та представник КП ЖЕК №
3 . у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи   повідомлені належним чином чином.

Адвокат ОСОБА_1
,яка діє в інтересах позивачив просила рішення суду залишити без зміни та
відхилити апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішеня суду постановлено у
відповідності з наданими доказами ,
відповідає вимогам матеріального та процесуального закону.

Апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню, а
по справі слід постановити нове рішення, яким відмовити позивачам у позові про
визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, задовольнити
його зустрічний позов про вселення до квартири та усунення перешкод у
користуванні житлом виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ст. 71 ЖК України при тимчасовій
відсутності наймача або членів його сім'ї.за ними збергігається жиле приміщення
протягом шести міяяців.Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з
поважних причин понад шість місців, цей строк за
заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

За змістом
вищевказаної норми у разі відсутності наймача або. членів його сім"ї понад
шість місяців у жилому приміщенні без поважної причини, вони втрачають право
користування цим житлом.

Розглядаючи спір
та задовольняючи вимоги позивачив ,
суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 з грудня 2004
року не проживає у спірній квартирі з якої вивіз меблі та речи, для його
проживання не чинились перешкоди ,
а тому визнав його таким ,що втратив право користування житлом, відмовивши
у зустрічному позові про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом.

Однак, з таким
висновком суду погодитись не можна, оскільки він не відповідає фактичним
обставинам справи та наданим доказам.

Зокрема, з
матеріалів справи вбачається,що сторони вселились у спірну трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1,
наймачем якої є відповідач ОСОБА_5 , як члени однієї
родини.У зв"язку з припиненням шлюбних відносин у 1999 році та конфліктами у сім'ї ОСОБА_2 зайняв ізольовану кімнату куди переніс належні йому меблі,особисті
речи та навісив на дверях замок.

Як вбачається з
ухвали Ленінського районного суду м. Донецька від 14 листопада 2002 року відповідач ОСОБА_2 звертався до суду з позовом про
зміну умов житлового найма квартири та виділення йому окремої кімнати з оформленням
особового рахунку, однак, провадження по справі було закрите у зв"язку з
відмовою від позову. Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу у січні
2005 року
,ОСОБА_2 у позовній заяві вказував також на. те, що у квартирі він займає одну
кімнату, а шлюбні відносини були припинені у 1999 році у зв"язку з конфліктами в сім'ї. Також і позивачка ОСОБА_4
вказувала на те, що шлюбні відносини були припинені у 1999 році, а у
листопаді 2005 року
вона отримала свідоцтво про припинення шлюбу.

Із пояснень
позивача вбачається , що він
по своєї натурі не може конфліктувати і у випадку
якщо конфлікт виник він намагається покинути квартиру .Оскільки взаємовідносини
з колишніми членами родини весь час погіршувалися, у квартирі позивачи
держали б собак,що заважало користуватись квартирою , його провокували
на скандали , навіть
було таке , що
позивачка ОСОБА_6
кидалась на нього з ножем, він без свідків побоювався заходити в квартиру , вимушений на
літній період проживати у дачному будинку.Ці обставини були підтверджені у
судовому засіданні свідками

Зокрема, свідок
ОСОБА_7 суду підтвердив, що йому відомо про те, що у сім'ї ОСОБА_2 виникають
конфлікти і з метою їх уникнення на прохання відповідача він перевозив його на
дачу де він проживав у літній період.,а восени -перевозив до квартири. Останній
раз у нього у квартирі був восени 2005
року/ас.зв.. 106-107/

Свідок ОСОБА_8 підтвердив суду про те, що він навідував відповідача ОСОБА_2 у спірній
квартирі у якій відповідач займав одну кімнату. У квартирі знаходились мінімум
три великих собаки , через що
були дуже неприємні запахи, шерсть від них валялась . по всій
квартирі. З квартири ОСОБА_2 виганяли і він з 2001 року влітку став проживати в дачному будиночку ,однак взимку там
проживати не можна і тому ОСОБА_2
повертався проживати у квартиру .Йому
також відомо про те, що з кімнати, яку займав відповідач пропали речі і
він порекомендував навісити замок./ в.с. 107
в-111/

Свідок. ОСОБА_9 підтвердив суду про те,що неодноразово
навідував  ОСОБА_2 у спірній
квартирі,    у    2004
р у нього зустрічали новий рік, останній раз був у нього у . листопаді 2005 року, а пізніше не приходив у
зв"язку з тим що зломав ногу. З членами сім"ї у ОСОБА_2 натянуті
відносини, однак, у його присутності конфліктів не було/а. с. 132-134 /.

Свідок   ОСОБА_10   підтвердила суду про те, що   влітку ОСОБА_2.
проживав на дачи, вона
була також і у його квартирі де було багато собак .На дачи ОСОБА_2 проживав до 18 грудня 2005 року, але там
неможливо проживати взимку ,
тому він повертався до квартири. /
а.с.  136-137/

Таким чином,
вказані свідки підтвердили суду наявність між сторонами конфліктних
взаємовідносин у зв"язку з чим починаючи з 2001 року ОСОБА_2
вимушений влітку до зими проживати
на дачи.

Показання цих свідків не були спростовані позивачами та
іншими доказами.

Інша група свідків, яка була допитана на клопотання позивачив- ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та інші також
вказували на те,що між сторонами існував конфлікт , відповідач ОСОБА_2 у квартирі займав окрему кімнату і
вони коли приходили у квартиру відповідача не бачили починаючи з грудня 2004 року../ а.с.96-105/:

Із пояснень
свідка ОСОБА_15 яка
працює мастером КП ЖЕК № 3 вбачається,що вона тричи
весною 2005 року на
прохання ОСОБА_4 приходила у квартиру складати акт, кімната відповідача була
нежилою, у неї знаходився порожня шафа ,
були коробки, банки, ящики./а.с. 186
/

Між тим ,надані суду акти ,які
складені за участю мастера
КП ЖЄК № 3  від 4
квітня 2005 р , 20.07.2005 p., 11 листопада 2005 року лише
свідчать про те, що у ці. дні відповідача ;
ОСОБА_2 не було вдома і про те ,що він не проживає у квартирирі з 2004 року зі слів позивачив та сусідів   Причини його непроживання в акті не вказані.

Ці факти також не суперечать
поясненням відповідача та свідкам з його боку, які  вказували ,що відповідач з весни та до пізньої осені проживає в
дачному будинку. Як вбачається з листу  пенсійного фонду України у Леніському районі
м. Донецька пенсія ОСОБА_2 виплачувалась з 2003 року по 30
листопада 2005 року у
поштовому відділенню НОМЕР_1,
тобто за місцем знаходженння спірної квартири./а.с. 157/...

Таким чином,
висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2
не проживав у спірній квартирі з грудня 2004 року більш ніж 6
місяців без поважних причин, а тому втратив право користування житлом, не
відповідають фактичним обставинам справи та наданим доказам

Апеляційний суд
вважає, що наявність конфліктних відносин, через що ОСОБА_2 вимушений
зайняти окрему кімнату, а потім кожен рік починаючи з 2001 року з ранньої
весни до пізньої осені проживати на літній дачи з метою уникнення конфлікту свідчить про наявність
поважних причин,з яких ОСОБА_2 не
проживав у спірній квартирі більш ніж 6
місяців. Позивачи не довели факту наявностиі у нього іншого житла та
створення ним іншої сім'ї

Вкачані
обставини дають підстави у відповідності з вимогами ч.1 п.З ст. 309 ЦПК України для
скасування рішення суду першої інстанції та постановления нового рішення яким слід відмовити
ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_6
у задоволенні позову про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житлом за безпідставністю позовних вимог та у відповідності з
вимогами ст .9 ч.З , ст. 64 ЖК України
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 про вселення його у спірну квартиру та
усунення перешкод з боку позивачив у користуванні житлом

Враховуючи наведене та керуючись ст
ст. 307 ч. 1
п.2, 309 ч.1 п. З, 313,314 ч.2, 316 ЦПК
України, апеляційний суд

ВИРІШИВ

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення
Ленінського районного суду м. Донецька від 13 вересня 2006
року скасувати. Відмовити ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у позові до ОСОБА_2 про
визнання його таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Зустрічний позов ОСОБА_2 про вселення до квартири та
усунення перешкод у її користуванні задовольнити.

Вселити ОСОБА_2
у квартиру АДРЕСА_1.

Зобов"язати
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6  не чинити
ОСОБА_2 перешкод у користуванні цією квартирою .

Рішення суду
набирає законної сили після його проголошення та може бути оскаржене до
Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня набрання ним чинності.