УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007  року  січня
місяця  „29" дня  колегія  суддів
судової палати  у

цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді:   Курської А.Г.

Суддів:                                                     Горбань В.В.

Шаповалової О.А.

При секретарі:        Войциховської Е.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Станції швидкої медичної допомоги м. Ялта, 3 особа - ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 28 лютого 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

23 липня 2005 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Станції швидкої медичної допомоги м. Ялта про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Вимоги мотивовані тим, що 18
червня 2005 року в 20 годин 40 хвилин на трасі Сімферополь-Ялта-Севастополь на
84,1 км напроти ресторану „Ташир" з вини водія ОСОБА_2, що керував
автомобілем „Швидка допомога" ГАЗ-310231 реєстраційний номер НОМЕР_1, який
знаходиться на балансі Станції швидкої медичної допомоги м. Ялта, виникла
дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був ушкоджений автомобіль „MERCEDES YITO",
належний позивачеві. Матеріальна шкода склала 11 292 грн. Крім того, позивач
зазначив, що дорожньо-транспортною пригодою йому спричинено моральну шкоду, яку
обґрунтовує тим, що у нього було порушено звичайний уклад життя, особисті
зв'язки між ним та родичами, знайомими. Моральну шкоду оцінив у 10 000 грн.

Рішенням Ялтинського міського суду від 28.02.2006 року
позовОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто зі Станції швидкої медичної допомоги
м. Ялта Управління охорони здоров'я м. Ялта виконавчого комітету
Ялтинської  міської ради на користь
ОСОБА_1 суму заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 11292 грн, судові витрати
у сумі 671 грн 42 коп, а всього 12963 грн 42 коп. В іншій частині позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі третя особа - ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального
права, на неповне з'ясування матеріалів справи, які мають суттєве значення для
вирішення спору, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення ОСОБА_2,
колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Справа № 22-ц-117/2006 р.                         Головуючий
суду першої інстанції

Земляна Г.В.

Доповідач        Горбань В.В.

2

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що така шкода була заподіяна
позивачеві внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія ОСОБА_2, який
керував автомобілем „Швидка допомога"
ГАЗ-310231 реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить Станції швидкої
медичної допомоги м. Ялта, з якою він знаходився у трудових відносинах, тому
відповідач повинен нести відповідальність
за заподіяну шкоду. При цьому суд визнав, що вина водія ОСОБА_2 в скоєні
дорожньо - транспортної
пригоди встановлена постановою судці
Ялтинського міського суду від 13 липня 2005 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18 червня 2005 року з вини водія ОСОБА_2, який під
час виконання своїх трудових обов'язків управляв автомобілем „Швидка допомога" ГАЗ-310231, що належить відповідачеві Станції
швидкої допомоги м. Ялта, не вжив заходів безпеки руху,
виїхав на смугу зустрічного руху і скоїв зіткнення з
зустрічним автомобілем ВАЗ-21104 реєстраційний номер НОМЕР_2, належним ОСОБА_3, та з стоявшим автомобілем „MERCEDES YITO" реєстраційний номер НОМЕР_3 під управління водія ОСОБА_1, що
належав йому на праві власності, чим останньому заподіяна шкода.

Згідно з постановою Ялтинського міського суду від 13 липня 2005 року ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення 18 червня 2005 року за ст.124 КоАП України і йому
призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 68 грн. (а.с. 19).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2, який керував
автомобілем „Швидка допомога" ГАЗ-310231
реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить відповідачеві Станції швидкої
допомоги м. Ялта, в результаті якої автомобілю позивача
заподіяні механічні пошкодження.

Відповідно до висновків спеціаліста сума матеріальної шкоди, заподіяної в результаті пошкодження автомобіля позивача, складає
11292 грн.(а.с. 8-18). Проти цієї суми не заперечував
представник відповідача та третя особа.

Цю суму суд обгрунтовано стягнув з відповідача згідно зі ст. 1187 ЦК України.

Стягуючи моральну шкоду згідно зі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, суд першої інстанції виходив із того, що
в результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди,
позивачеві була спричинена моральна шкода, яку суд оцінив в сумі 1000 грн., оскільки у зв'язку з пошкодженням автомобілю позивач
тривалий час не міг користуватися ним, що
вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до
ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України ОСОБА_2 не надав
доказів, які б могли спростувати висновки
викладені в рішенні суду першої інстанції.

Що стосується доводу третьої особи про недоведення та відсутність доказів вини водія ОСОБА_2 у ДТП, то він спростовується постановою про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 4 статті 61 ЦПК України постанова суду у справі
про
адміністративне
правопорушення  обов'язкова
для  суду,  що
розглядає

3

справу  про  цивільно-правові  наслідки
дій  особи,  стосовно
якої  ухвалено постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано посилався на дану постанову
суду як на безумовний доказ факту винності саме водія ОСОБА_2 у наслідках
дорожньо-транспортної пригоди

Доводи апеляційної скарги про те, що суд неповно з'ясував
обставини справи та не надав належної оцінки доказам, а тому необгрунтовано
задовольнив вимоги позивача про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, є
безпідставними.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини
справи та дав належну оцінку всім доказам, висновкам експертиз згідно зі ст.ст.
10, 60, 212 ЦПК України,
а в рішенні навів переконливі доводи на обгрунтування своїх висновків.

Інші доводи
апеляційної скарги не містять достатніх безумовних підстав

для скасування рішення суду.

Згідно зі ст. 308
ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з наведеного та керуючись статтями 303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити. Рішення
Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 28 лютого 2006 року залишити
без змін.

Ухвала  апеляційного
суду  набирає  законної
сили  з  моменту
його

проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:          Курська А.Г.        Горбань В.В                                          Шаповалова О.А.