Справа № 2-72/2007р.
РІШЕННЯ      ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2007р. Первомайський міськрайонний
суд Харківської області у
складі: судді - М'ягкого
СВ.,

при секретарі - Венгер В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.
Первомайський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ті особи:
Ржавчицька сільська Рада Первомайського району Харківської області, Державна
нотаріальна контора Первомайського району Харківської області про визнання
правочину недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить задовольнити позов, посилаючись на
наступні докази. Згідно сертифікату на право на земельну частку позивачеві
належав земельний пай   у   розмірі
6,67   га   в
КСП   імені   Леніна
на  підставі   розпорядження Первомайської районної
державної адміністрації.

У 2001 році до
позивача звернувся його племінник, відповідач по справі ОСОБА_2 з проханням,
щоб позивач оформив на його ім'я заповіт на вказану вище ділянку. Позивач
погодився і 14 лютого 2001 року у Первомайській державній нотаріальній конторі,
державний нотаріус Шаповалова В.А. надала позивачеві на підпис документи, які
він підписав вважаючи, що це заповіт. Копій документів, які підписував позивач
він не отримав. Після цього кожен рік позивач отримував натуральну платню за
оренду земельного паю, але у 2006 році позивачеві повідомили, що цей пай йому
не належить, після чого йому стало відомо, що був оформлений договір дарування,
а не заповіт.

Позивач вважає,
що договір дарування земельного паю повинен бути визнаний недійсним, оскільки
позивач помилився щодо обставин, які мають істотне значення, а відповідач
навмисно ввів його в оману, щодо обставин які мають істотне значення,
скористався тим, що позивач є інвалідом другої групи погано чує та бачить, тому
він і не чув про що йшла мова у нотаріальній конторі. Небажання розірвати
договір дарування у добровільному порядку понудило
позивача звернутися до суду з позовом. Тому просить суд визнати договір
дарування земельного паю недійсним.

Також позивач
просить поновити строк для звернення до суду з даним позовом, оскільки йому
стало відомо про правочин літом 2006
року.

Представник
позивача у судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги.

2

Відповідач не
згоден з вимогами позивача та пояснив, що він не є племінником та родичем
позивача, а у 2001 році він
не звертався до відповідача з проханням
оформлення сертифікату на право на земельну частку (пай) на його ім'я.
Позивач сам неодноразово звертався до батьків відповідача з проханням, щоб
відповідач дав згоду на оформлення сертифікату на право на земельну частку
(пай) на ім'я відповідача шляхом укладення договору дарування.

Згідно усної домовленості між відповідачем та позивачем, а також тіткою відповідача
в обов'язки ОСОБА_2 входило надати право отримувати платню за оренду паю в
натуральній та грошовій формі, а у випадку смерті позивача, або тітки провести захоронения. Після укладення
договору дарування сертифікату відповідач додержав дані зобов'язання, видав
довіреність на ім'я позивача та жодного разу не отримував платні за оренду
землі.

З 04.04.2000 року між власником
сертифікату на той час, ОСОБА_1
та СТОВ „Ржавчик" терміном до 31.12.2004
року було укладено договір оренди земельної частки (паю). У зв'язку із
добровільним даруванням громадянами ОСОБА_3 (батько відповідача), ОСОБА_4
(тітка відповідача), ОСОБА_1 (позивач) відповідачеві сертифікатів на право на
земельну частку (пай) та документального оформлення у державного нотаріуса,
останній скористався цим правом та отримав Державний акт на право приватної
власності на землю, виданий на підставі розпорядження Первомайської
райдержадміністрації.

30.04.2003 року
між ОСОБА_2 та СТОВ „Ржавчик" було укладено новий договір оренди земельної
ділянки, про що знав позивач і продовжував отримувати орендну плату в
натуральній та грошовій формі. Тому відповідач просить відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Від 3-х осіб,
які не заявляють самостійних вимог: Ржавчицької сільської Ради Первомайського
району Харківської області та Державної нотаріальної контори Первомайського
району Харківської області надійшли заяви з проханням розглянути справу у
відсутність їх представників, з позовом не згодні. Сторони не заперечують проти
подальшого розгляду справи у відсутність 3-х
осіб.

Суд вважає за
доцільне поновити позивачу строк для звернення з даним позовом до суду та
розглянути спір по суті, оскільки позовна заява та додані до неї матеріали
свідчать про те що позивач пропустив строк позовної давності з поважних причин.

Суд, встановивши
обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, вважає позовні вимоги
такими що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Дійсно 14.02.2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
встановленому законом порядку з дотриманням вимог чинного законодавства та з
додержанням істотних вимог при укладенні договору дарування, між сторонами було
укладено договір дарування сертифікату на право на земельну частку (пай), що
підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) та
договором дарування сертифікату на право на земельну частку (пай) від 14.02.2001 року. 13 вересня 2002 року спірна
земельна частка (пай) разом з іншими була надана у приватну власність
відповідачеві по справі, що

3

підтверджується  копією державного акту на право приватної
власності на землю НОМЕР_1
, площею 19,98 га.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень. Позивач не довів суду того, що відповідач скориставшись станом його
здоров'я ввів його в оману та уклав з ним договір дарування, а не заповіт, як
ніби то вважав останній, так як згідно довідки СТОВ „ Ржавчик" НОМЕР_2 на належні
відповідачу земельні паї, які знаходяться в оренді СТОВ „Ржавчик", згідно
договору бн від 30.04.2003
року, та довіреностей від 14.03.
2002 року, орендну плату отримував позивач в натуральній та грошовій формі.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_5,
ОСОБА_6,ОСОБА_7,ОСОБА_8,ОСОБА_9,
ОСОБА_3, які були допитані у судовому засіданні підтвердили, що після
розпаювання землі, КСП було реорганізовано у СТОВ
„Ржавчик". Усі члени КСП, в тому числі позивач отримали свідоцтва про право
власності на землю, після чого усі бажаючі уклали договори дарування землі, в
тому числі і позивач. Тому у 2003
році після виготовлення державних актів на землю, державний акт отримав
відповідач, оскільки на підставі договору дарування був власником землі.
Свідками підтверджено і той факт, що їм було відомо про бажання позивача
укласти договір дарування саме з ОСОБА_2, про що вони тричі приходили
домовлятися з батьками відповідача за умови того, що упродовж свого життя він
буде отримувати орендну плату, а після смерті відповідач поховає позивача та
його співмешканку, оскільки своїх дітей у нього немає, а племінникові дарувати
землю він не бажав. Також свідки підтвердили отримання позивачем орендної плати
за землю по довіреності. Головним бухгалтером СТОВ „Ржавчик" виписувалися
видаткові ордери на позивача, згідно яких він отримував орендну плату у
натуральній формі. Щодо поганого слуху позивача, то свідки стверджують, що він
добре чує, оскільки неодноразово та безпосередньо спілкувалися із ним. Дані
обставини свідчать про те, що з моменту укладання договору дарування позивач
усвідомлював, що земельна частка (пай) належать відповідачу на праві приватної
власності, тому як на позивача було видане доручення згідно якого він отримував
орендну плату. При заповіті ж відповідач був би позбавлений права видавати
доручення, тому як не був би власником земельної частки (паю).

Судові витрати віднести за рахунок держави оскільки позивач є інвалідом 2 групи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258, 717, 718, 719 ЦК України
ст.ст.60,81,88,208,212-215,218ЦПК
України, Декретом КМУ „Про державне мито" ,-

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1
строк для звернення до суду з позовом про визнання правочину недійсним.

4

У задоволенні
позовних вимог відмовити.

Судові витрати: держмито у сумі 284 грн. 40 коп., витрати на

інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у
розмірі 30 грн.
віднести

за рахунок держави.                                                                                                                                     ;

Рішення може бути оскаржено до судової палати з цивільних
справ Апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний
суд в наступному порядку: заява про апеляційне оскарження рішення суду
подається протягом 10 днів з
дня проголошення рішення; апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно: суддя -             Є.В.
М'ягкий