У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18 червня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Григор'євої
Л.І.,

суддів:

Гуменюка В.І.,           Данчука
В.Г.,

розглянувши
у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
жилого будинку, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 13 жовтня 2004 року та ухвалу апеляційного
суду Полтавської області від 26 лютого 2007 року,

встановила:

У травні 2003 року позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом,
мотивуючи його тим, що вона є власником 4/5 жилого будинку АДРЕСА_1, а
відповідач - власником 1/5 вказаного будинку. Посилаючись на те, що спірний
будинок перебуває в аварійному стані, а відповідач, не проживаючи в цьому
будинку, відмовляється вирішувати питання його ремонту та викупу належної
відповідачці частини будинку чи продажу власної частини будинку, просила
здійснити поділ спірного будинку, визнавши за нею право власності на весь
будинок та зобов'язати її виплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі
вартості 1/5 частини цього будинку в сумі 2 039 грн. 60 коп.

Рішенням  Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 13 жовтня 2004 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 26 лютого 2007 року в
задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження
вказаного судового рішення відмовлено.

У поданій до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_2    просить скасувати рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 13 жовтня 2004 року та ухвалу апеляційного
суду Полтавської області від 26 лютого 2007 року, постановити рішення, яким
відмовити в позові ОСОБА_1 та ухвалу, якою поновити строк на апеляційне
оскарження рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13 жовтня
2004 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального
права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що ухвала
апеляційного суду Полтавської області від 26 лютого 2007 року постановлена з
додержанням норм матеріального і процесуального права та передбачені ст. 338
ЦПК України підстави для її обов'язкового скасування відсутні.

Що стосується доводів касаційної скарги щодо рішення
Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13 жовтня 2004 року, то воно
не підлягає оскарженню в касаційному порядку, оскільки не було предметом
розгляду судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 26 лютого 2007 року    залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук