Головуючий 1 інстанції Полтавець Н.З.
РІШЕННЯ Іменем
України

16 січня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Курило В.П. суддів Саніковой О.С., Шамрило Л.Г. при секретарі
Степаненко В.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України в Центрально-Міському районі
м. Горлівки Донецької області на рішення Микитівського районного суду м.
Горлівки Донецької області від 27 жовтня 2006 року по справі за позовом
ОСОБА_1до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки Донецької області про відшкодування
моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним
позовом до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в
Центрально-Міському районі м. Горлівки Донецької області, посилаючись на те, що
він довгий час працював на підземних роботах на шахті „ІНФОРМАЦІЯ_1" як
забійник. Внаслідок роботи в несприятливому мікрокліматі з низьким ступенем
механізації гірничих робіт він ушкодив здоров'я.

Внаслідок професійного захворювання висновком МСЕК від 16
серпня 2002р. йому була вперше встановлена втрата 50% професійної працездатності
безстроково за професійним захворюванням - хронічний обструктивний бронхіт 2
стадії фаза загострення, емфізема легенів, дифузний пневмосклероз.

Позивач вважає, що йому заподіяна також моральна
шкода, яка полягає в тому, що він відчував фізичний біль, знаходиться у стані
постійного стресу, в нього з'явилось почуття неповноцінності, страху,
залежності, він вимушений постійно звертатися до лікувальних установ,
лікуватись амбулаторно і стаціонарно, йому важко дихати, він швидко
втомлюється, не може виконувати звичайну роботу по господарству. Все це спричиняє йому моральні страждання і в рахунок
відшкодування моральної шкоди просив стягнути з відповідача 49 800 грн.

2

Рішенням Микитівського районного суду м. Горлівки
Донецької області від 27 жовтня 2006 року позов задоволений частково і на
користь ОСОБА_1 з відповідача стягнено в рахунок відшкодування моральної шкоди
25 000 грн.

В апеляційній скарзі відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництв та професійних
захворювань в Центрально-Міському районі м. Горлівки Донецької області просить
рішення скасувати і постановити нове, яким в задоволенні позову відмовити. В
обгрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що довідка МСЕК
про процент стійкої втрати професійної працездатності є підставою для
відшкодування матеріальної, а не моральної шкоди. Сам факт наявності моральної
шкоди позивачем в суді не доведений. Крім того, Законом України „Про Державний
бюджет України на 2006 рік" зупинена дія статей Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності", які передбачають виплату моральної
шкоди, тобто правових підстав для стягнення суми моральної шкоди немає. Також
позивачем пропущений строк позовної давності, передбачений ст. 233 КЗпП України.
Крім того, належним відповідачем по справі повинен бути власник підприємства,
на якому позивач отримав ушкодження здоров'я.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працював
на підземних роботах на шахті „ІНФОРМАЦІЯ_1" як забійник. Внаслідок роботи
в несприятливому мікрокліматі з низьким ступенем механізації гірничих робіт він
ушкодив здоров'я і отримав професійне захворювання хронічний обструктивний
бронхіт 2 стадії фаза загострення, емфізема легенів, дифузний пневмосклероз.

Внаслідок вказаного професійного захворювання висновком
МСЕК від 16 серпня
2002р. йому була вперше встановлена втрата 50% професійної працездатності безстроково. Йому встановлена
3 група інвалідності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
представників відповідача і позивача, перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду зміні, оскільки висновки суду не відповідають
встановленим обставинам справи, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є
підставою для зміни рішення суду в апеляційному порядку.

Відповідно до змісту ст. ст. 1,21, 28, 34 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на
виробництв та професійних захворювань України покладено обов'язок відшкодувати
застрахованим особам моральну шкоду у зв'язку з ушкодженням здоров'я, заподіяну
умовами виробництва, при цьому сума страхової виплати не може перевищувати
двохсот розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати.

Як вбачається з виписки з акту огляду МСЕК, позивач
отримав професійне захворювання хронічний обструктивний бронхіт 2 стадії фаза
загострення, емфізема легенів, дифузний
пневмосклероз і 16 серпня 2002р. йому була вперше встановлена втрата 50%
професійної працездатності безстроково. Він визнаний інвалідом 3 групи.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку про наявність у позивача
права вимагати відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю за нормами Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

При цьому не можуть бути прийняті до уваги посилання відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Центрально-Міському районі м. Горлівки
Донецької

3

області
на Закон України „Про Державний бюджет України на 2006 рік", яким зупинена
дія норм Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності", які передбачають відшкодування
моральної шкоди застрахованим особам чи членам їх сімей, оскільки таке
зупинення не позбавляє постраждалих права на відшкодування моральної шкоди.
Крім того, відповідних змін до вказаних норм Закону внесено не було, а
фінансування Фонду відповідно до ст. 46
зазначеного Закону здійснюється не за рахунок Державного бюджету, кошти на
здійснення страхування від нещасного
випадку не включаються до складу Державного бюджету України.

Суд не може прийняти до уваги
доводи апелянта відносно того, що моральна шкода не повинна
відшкодовуватися в зв'язку з тим, що позивач пропустив тримісячний строк для
звернення до суду, передбачений ст. 233
КЗпП України, оскільки дані відносини регулюються п. З ч. 1 ст. 268 ЦК України,
відповідно до якої позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд врахував стан
здоров'я позивача, а саме, що він на 50
% втратив професійну працездатність, та визначив розмір моральної шкоди в
сумі 25 000 грн.

Вирішуючи питання про розмір страхового відшкодування
моральної шкоди, суд враховує ступень втрати позивачем професійної
працездатності - 50%, відсутність
більш тяжких наслідків, його стан здоров'я, дії відповідача, направлені на
поновлення здоров'я позивача і добровільне відшкодування шкоди, завданої
пошкодженням здоров'я, вік потерпілого, виходячи з принципу розумності і
зваженості, тих наслідків, які мають місце у зв'язку з ушкодженням здоров'я
позивача, апеляційний суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди має
бути встановленим у 15
000 грн. У зв'язку з чим рішення суду підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 1 п.3, 309 ч. 1 п. 3, 314 ч.2, 316 ЦПК
України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в Центрально-Міському районі м. Горлівки Донецької області
задовольнити частково.

Рішення Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 27 жовтня 2006 року змінити.
Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Центрально-Міському районі м. Горлівки Донецької
області на користь ОСОБА_1в рахунок відшкодування моральної шкоди 15 000
( п'ятнадцять тисяч) гривень.

В іншій
частині рішення залишити без зміни. Рішення суду апеляційної інстанції набирає
законної сили негайно, але воно може бути оскаржено безпосередньо до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду апеляційної
інстанції законної сили.

Судді:                  підпис

Копія вірна:

Суддя Апеляцій Донецької обл

Курило В.П.