УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„20" лютого 2007 р.                                                               м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого               Бойчука І.В.

суддів                          Мелінишин Г.П.,
Ясеновенко Л.В.

секретаря                    Юрків І.П.

з участю:       сторін:                           ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_2,

ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника
управління освіти і науки міськвиконкому

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційні скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення
Івано-Франківського міського суду від 27
грудня 2006 року,-

встановила:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 27 грудня 2006 року задоволено
позовні вимоги ОСОБА_4. Визнано ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими, що
втратили право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4
управління освіти Івано-Франківського міськвиконкому, 3-ті особи без
самостійних вимог: Івано-Франківський міськвиконком, ОСОБА_5, ОСОБА_8 про
визнання ордеру недійсним, стягнення матеріальної та моральної шкоди-відмовлено.

Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3,
управління освіти Івано-Франківського міськвиконкому про визнання ордеру
недійсним та надання звільненої кімнати у гуртожитку.

В апеляційній скарзі на дане рішення ОСОБА_1 вказав, що відмова йому у
задоволенні позовних вимог є неправомірною. ОСОБА_4 зареєстровано право
власності на інше житлове приміщення. Згідно свідчень сусідів ОСОБА_4 обманула
суд, оскільки у спірній квартирі не проживала.

Моральна шкода полягає в тому, що телефонними дзвінками та появою на роботі
вона заподіяла йому таку шкоду.

Суд безпідставно йому відмовив у стягненні матеріальної та моральної шкоди
з управління освіти.

Просить рішення суду скасувати, ухваливши нове, яким задовольнити його
зустрічні позовні вимоги, відмовивши у задоволенні інших позовів.

Третя особа з
самостійними вимогами ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на дане

Справа №22-ц-256/2007 р.                                 Головуючий
у І-інстанції Барашков
В.В.

Доповідач
Бойчук І.В.

ріщення   вказала,
що   воно   підлягає
до скасування.

Відмовляючи й у задоволенні її позовних вимог суд вказав, що спірне житло є
гуртожитком, тому норма ст. 54 ЖК України не поширюється на нього, і вона не має права на отримання чи приєднання до свого житла
звільненої квартири. Проте, суд прийшов до неправильного висновку, оскільки правила ч.1
та 2 даної
статті застосовуються до даних
правовідносин незалежно від належності житлового будинку.

Спірну квартиру виділено ОСОБА_4 як окрему квартиру, а не як кімнату в гуртожитку.

її сім"я перебуває на квартирному обліку під НОМЕР_1 з 31.01.84 р. Спірна однокімнатна квартира НОМЕР_2 розташована поряд із її квартирою. До 2003 року мешканці її квартири та спірної квартири фактично користувалися одним виходом, а спільний коридор
був у загальному користуванні. Приєднавши й спірне
житлове приміщення її сім"я буде забезпечена житлом і знята з
квартирного обліку.

ОСОБА_4 на квартирному обліку перебувала з 1994 року та була забезпечена житлом. Суд цим обставинам оцінку не дав.

Просить рішення скасувати, ухваливши нове, яким у позові ОСОБА_4 відмовити,
а її позов задовольнити.

В засіданні
апеляційного суду апелянти ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційних скарг з мотивів, наведених у них

Вислухавши доповідь головуючого, перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом
встановлено, що у кімнаті НОМЕР_2 гуртожитку по АДРЕСА_1 з 1988 року на підставі ордеру проживала
сім"я ОСОБА_1 Даний гуртожиток був закріплений
рішенням Івано-Франківського міськвиконкому НОМЕР_3 від 09.08.1989 р. за міським
відділом освіти з правом прописки.

На підставі ордеру, виданого управлінням освіти і науки Івано-Франківського
міськвиконкому 31.03.2003 р. сім"ї ОСОБА_1 у складі 4-х осіб була надана двохкімнатна
квартира НОМЕР_4 як
гуртожиток для проживання малих сімей по АДРЕСА_2
і дана сім"я виселилася зі спірної однокімнатної квартири НОМЕР_2
по АДРЕСА_1, але
залишилася бути зареєстрованою у цьому
житловому приміщенні по даний час. Суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що
ОСОБА_1 з членами своєї сім"ї втратив
право на користування спірним житлом, яке у законному порядку надане ОСОБА_4, оскільки було
вільним.

При цьому доводи інших сторін, що ордер на спірне житло, виданий ОСОБА_4 з тих підстав, що воно було зайняте не заслуговують на
увагу і спростовуються зібраними по справі доказами.
Аналогічно є надуманими підстави визнання права на житло, наведені ОСОБА_1 щодо оплати ним комунальних послуг.

Не доведеними в суді першої та апеляційної інстанції є доводи ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди з управління
освіти та науки міськвиконкому і моральної шкоди з ОСОБА_4 Суд його
доводам у рішенні дав належну правову оцінку.

У відповідності до вимог ст. 54 ЖК України звільнене житлове
приміщення є гуртожитком, має свій окремий
номер, тому суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого
висновку про те, що воно не може бути приєднаним до житла ОСОБА_2 При цьому доводи апелянтки ОСОБА_2 про те,
що видачею ордеру на спірне житло в гуртоджитку для сім"ї ОСОБА_4 порушено
її права, не є достовірними і суд правомірно відмовив у їх задоволенні.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції
постановлено рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування
з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити, а рішення
Івано-Франківського міського суду від 27
грудня 2006 року
залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з часу її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців у касаційному
порядку.

Головуючий:                                                                                      І.В. Бойчук

Судді:                                                                                                  Г.П. Мелінишин

Л.В. Ясеновенко