АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11»   січня   2007р.                                                                                                 м.Одеса

Колегія суддів судової палати
у  цивільних  справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого -
Каранфілової В.М.,

суддів -Троїцької Л.Л., Сидоренко І.П.

при секретарі - Басовій Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ТОВ „Промагро" про визнання договору оренди земельної
ділянки таким, що втратив силу, та усунення перешкод в здійсненні права власника;
за зустрічним позовом ТОВ „Промагро"
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про спонукання до укладення договору оренди
земельної ділянки за апеляційною скаргою ТОВ „Промагро" на рішення
Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2006р., -

ВСТАНОВИЛА:

Справа розглядалась судами неодноразово.

Позивачі
звернулись до суду з позовом до ТОВ „Промагро" про визнання договорів
оренди земельних часток (паїв) такими, що втратили силу, та усунення перешкод в
здійсненні права власника, посилаючись на те, що між ними 01.09.2000р. були
укладені договори оренди земельних часток (паїв), згідно сертифікатів на право
на земельну частку (пай).

В 2002р. ними
були одержані Державні акти на право приватної власності на земельні ділянки та
визначені межі їх земельних ділянок на місцевості. В зв'язку з придбанням права
власності на вказані ділянки та виділом їх в натурі, вони вирішили самостійно
обробляти їх та звернулись на адресу відповідача з вимогою розірвати
договори  оренди, але  одержали відмову і  тому вимушені звернутись  до
суду з даним

ПОЗОВОМ.

Уточнивши
позовні вимоги в судовому засіданні, просили визнати договори оренди земельних
часток (паїв) такими, що втратили силу, та усунути перешкоди в здійсненні права
власності.

Відповідач позов
не визнав і звернувся з зустрічними вимогами про спонукання до укладення
договору оренди земельної ділянки, посилаючись при цьому на розділ 9 „Перехідних
положень" Закону України „Про оренду землі", де зазначено, що після
виділення в натурі земельних ділянок власникам часток, договір оренди землі
переукладається відповідно до державного акту на право власності на земельну
ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише
за згодою сторін. На підставі викладеного, просив суд зобов'язати відповідачів
за зустрічним позовом переукласти договори оренди земельних ділянок на умовах,
що існували раніше.

Справа №22ц -627/2007р.                                                                            Категорія ЦП:33

Головуючий у першій інстанції - Семенюк Л.А. Доповідач - Троїцька Л.Л.

Останнім
рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2006р.
позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено.

Суд визнав
договори оренди земельних часток (паїв) ІНФОРМАЦІЯ_1,
укладені між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, спадкоємцем якої є ОСОБА_3, та
ТОВ „Промагро" такими, що втратили силу.

Зобов'язав ТОВ
„Промагро" не чинити перешкоди в здійсненні права власності на земельні
ділянки, що належать позивачам на праві приватної власності, згідно Державних актів відповідно НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3.

У задоволенні зустрічних вимог ТОВ „Промагро" - відмовив.

Стягнув з ТОВ
„Промагро" на користь позивачів витрати, понесені при сплаті держмита по
8,50грн. кожному, та 7,50грн. витрати за ІТЗ розгляду справи на рахунок ДП
„Судовий інформаційний центр".

В апеляційній
скарзі апелянт просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити
позивачам за первинним позовом у задоволенні вимог, вимоги за зустрічним
позовом задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення
постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів,
заслухав суддю-доповідача, який виклав доводи апеляційної скарги, зміст
рішення, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

В судовому
засіданні встановлено, що між позивачами та відповідачем 01.09.2000р. були
укладені договори оренди землі на підставі земельних сертифікатів, що
підтверджуються копіями договорів ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.7-12,
16-18,23-29).

Копією свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від 18.06.2003р. підтверджується факт
прийняття спадку ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 (а.с.22).

Згідно копій
Державних актів НОМЕР_1,
НОМЕР_2 та
НОМЕР_3, додатків
до них та актів про передачу земельних участків в натурі в 2002р. позивачі
стали власниками земельних ділянок, які були їм передані та виділені в натурі
на місцевості з встановленням меж (а.с. 13-15,
19-21, 30-32).

Задовольняючи
вимоги позивачів за первісним позовом та відмовляючи у задоволенні зустрічних
вимог, суд першої інстанції виходив з того, що право власності позивачів на
землю порушено і підлягає захисту, оскільки їх вимоги є законними і
обґрунтованими, відповідають вимогам п.17 Розділу X ЗК
України, ст.ст. 15,31 Закону
України „Про оренду землі", ст.373 ЦК України, ст.48 Закону України „Про
власність".

Колегія
погоджується з такими висновками і вважає, що рішення суду першої інстанції по
суті відповідає вимогам закону й обставинам справи.

Доводи скарги
про те, що договори оренди земельних часток (паїв) не можуть бути визнані
такими, що втратили силу, оскільки для цього немає ніяких правових підстав, не
можуть бути прийняті до уваги.

Після одержання
Державних актів на право власності на землю і виділення земельних ділянок в
натурі, змінився предмет зобов'язання за договором оренди, а відтак, і суттєві
умови виконання зобов'язань.

Привести
договірні відносини у належний стан відповідно до вимог розділу 9 „Перехідних
положень" Закону України „Про оренду землі" від 06.10.1998р. власники
земельних ділянок відмовились, оскільки бажають оброблювати землю самостійно.

Фактично зобов'язання сторін за укладеними раніше
договорами припинилися.

Посилання у
скарзі на те, що позивачі повинні були згідно вказаної норми права переукласти
договори, є безпідставне, так як таке переукладання не являється обов'язковою
умовою.

Твердження
апелянта про те, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 бажали продовжити договірні
відносини з ТОВ „Промагро" на попередніх умовах, про що свідчать додаткові
угоди до договорів оренди, також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки
додаткові угоди діяли на період 2002р. (а.с.92,93).

Крім того, в
апеляційній інстанції позивач ОСОБА_3 та представник позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2
підтвердили їх бажання оброблювати земельні ділянки самостійно, так як ними
створено фермерське господарство і придбано необхідне обладнання для обробки
землі.

Враховуючи
викладене, колегія вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав
для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК України,
колегія суддів, -

У X В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ТОВ „Промагро" відхилити.

Рішення
Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2006р.
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає чинності негайно, однак, може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України на протязі 2-ох
місяців з дня її проголошення.

Судді апеляційного суду

Одеської області:                                                                                            В.М.Каранфілова

Л.Л.Троїцька