справа №2-128/2007р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

19 лютого 2007р.               Хортицький райсуд м.Запоріжжя у
складі:

головуючого
судді                   - Курбатової О.М.

при
секретарі                           - Насальській Г.О.

з участю
адвоката                 - ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у М.Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ЖБК „Автомобіліст-8", ОП ЗМБТІ про
продовження процесуального строку, про поділ майна подружжя, про визнання права
власності, про встановлення порядку користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3., у якому
просить: поновити процесуальний строк на розділ майна подружжя; визнати за ним
право власності на 1/2 частину
квартириАДРЕСА_1 та встановити порядок користування квартирою, виділивши йому
кімнату жилою площею 16кв.м.

Відповідач ОСОБА_3. заперечує проти задоволення позовних вимог, пояснивши,
що позивач ОСОБА_2. пропустив строк позовної давності для звернення до суду без
поважних причин.

Представник третьої особи: ЖБК „Автомобіліст-8" у судове засідання не
з'явився, просить розглянути справу у її відсутність у відповідності до вимог
закону.

Третя особа: ОСОБА_4. заперечує проти задоволення
позовних вимог, пояснивши, що вона проживає у спірній квартирі зі своєю сім'єю,
іншого житла не має.

Представник третьої особи: ОП ЗМБТІ у судове засідання не
з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином,
заперечень проти позову не надав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2. і ОСОБА_3. перебували у зареєстрованому
шлюбі з 1972р., який розірвали ІНФОРМАЦІЯ_1.

У 1978р. сім'ї сторін у справі була надана трьхкімнатна квартира АДРЕСА_1 у
ЖБК „Автомобіліст-8"; членом ЖБК є ОСОБА_3.

Повністю пайовий внесок за квартиру
сплачений у 1993р.

Рішенням Ленінського районного народного суду м.Запоріжжя від ІНФОРМАЦІЯ_2. шлюб між
ОСОБА_2. і ОСОБА_3. був розірваний; реєстрація розірвання шлюбу в органах РАГСу
відбулася ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.44 КпШС України шлюб вважається
припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах РАГСу.

Таким чином, ОСОБА_2. і ОСОБА_3. перебували у
зареєстрованому шлюбі з 1972р. по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно зі ст. 15 Закону
України „Про власність" член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за
квартиру, набуває право власності на цю квартиру.

Таким чином, ОСОБА_3. стала власником квартири АДРЕСА_1,
але враховуючи, що пай за квартиру був внесений у період шлюбу з ОСОБА_2., то
відповідно до ст.ст.22,28 КпШС України квартира є спільною сумісною власністю
ОСОБА_2. і ОСОБА_3. і долі їх є рівними, тобто ОСОБА_2. і ОСОБА_3. належить на
праві власності по 1/2 частині
квартири АДРЕСА_1.

2

Доводи ОСОБА_3. про те, що вона з 1989р.
сплачувала пайовий внесок за квартиру сама, і у рішенні суду про розірвання
шлюбу вказано, що шлюбні відносини між нею та ОСОБА_2. припинені з 1989р., не можуть бути прийняті судом до
уваги, оскільки вказівка строку припинення шлюбних відносин у рішенні суду про
розірвання шлюбу не є безумовною та беззаперечною, крім того, інших доказів, на
підтвердження своїх доводів, ОСОБА_3. суду не надала, а у судовому засіданні на
питання чому вона майже п'ять років не реєструвала розірвання шлюбу в органах
РАГСу пояснила, що мала намір зберегти сім'ю.

У своїх позовних
вимогах ОСОБА_2. просить поновити процесуальний строк для звернення до суду,
оскільки він був пропущений з поважних
причин.

Відповідно до
ст.ст.256, 257, 261 ЦК України
позовна давність - це
строк, у межах якого особа може звернути до суду з вимогою про захист своїх
порушених прав; строк загальної позовної давності - три роки;
перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права.

У даному
випадку, ОСОБА_3. право власності на спірну квартиру не оформила до
теперішнього часу, що підтверджується як її поясненнями, даними у судовому
засіданні, так і довідкою ЖБК „Автомобіліст-8" НОМЕР_1., тому, на думку суду, права ОСОБА_2. порушені не були і він ніяким чином не
пропустив строк позовної давності для звернення до суду із позовом, крім того,
він сплатив половину пайового внеску за квартиру і тим самим, на підставі діючого
законодавства, вже набув право власності на 1/2 частину квартири.

Таким чином, на
підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2.
про поновлення процесуального строку задоволенню не підлягають у зв'язку з тим,
що позивач не пропустив строк для звернення до суду із позовом.

ОСОБА_2. просить
також встановити порядок користування квартироюАДРЕСА_1, виділивши йому у
користування кімнату жилою площею 16кв.м, не вимагаючи грошової компенсації,
оскільки розмір кімнати є меншим ніж половина жилої площі квартири.

Враховуючи, що
між сторонами склався певний порядок користування квартирою, згідно якого
ОСОБА_2. проживав у кімнаті жилою площею 16кв.м,
він не вимагає грошової компенсації, житлові права ОСОБА_3. порушені не будуть,
тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню, але, на думку суду,
із зазначенням, що підсобні приміщення залишаються у загальному користуванні.

Керуючись
ст.ст.209, 213-215, 294 ЦПК
України, ст.ст.22, 28,
44 КпАС України, ст.15 Закону України „Про власність", суд

ВИРІШИВ:

Визнати за
ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину квартириАДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_2
у користування кімнату жилою площею 16кв.м у квартирі АДРЕСА_1; підсобні
приміщення залишити у загальному користуванні.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом 10 днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.