Справа
№2-348/07/04
РІШЕННЯ

ИМЕНЕМ
УКРАЇНИ

ЗО січня 2007
року Київський районний суд м.
Харкова в складі:

головуючого - судді                 Донець О. В.

при секретарі                                        МуленкоК.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача 79711,17 грн. суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних за
весь час прострочення, посилаючись на наступне. 17.05.2003 р. ОСОБА_2 позичив у нього суму, еквівалентну 10 000 доларів США,
про що написав розписку, зобов'язавшись повернути всю
суму до 1.10.2003
р. Однак, до теперішнього часу відповідач гроші не
повернув. Тому просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу
інфляції, а також три відсотки річних за весь час прострочки. Також просить
стягнути з відповідачки понесені нею витрати по оплаті держмита в розмірі 743,11 грн., інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі ЗО грн.

В судовому засіданні позивач, представник позивача
позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач, його представник позовні вимоги не визнали,
посилаючись на те, що розписка, на яку посилається позивач, є безгрошовою, і
ОСОБА_2 не отримував від позивача грошей. З цього приводу він звертався до
Київського та Московського РВ ГУМВС України в Харківській області з заявами про
вжиття заходів щодо невідомих йому осіб, які, загрожуючи йому фізичною
розправою, вимагали від нього повернення ОСОБА_1 10 000 доларів США. Разом з
тим, будучи допитаним в судовому засіданні 7.09.2006 p.,
відповідач пояснив, що позичав у ОСОБА_1 гроші для
виплати дивідендів, про що написав розписку. Крім того, вважає позовні вимоги в
частині стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції необгрунтованими,
оскільки вважає, що індекс інфляції та проценти застосовуються лише до
державної валюти - гривні. Тому просить відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог.

Суд, вислухавши сторони, їх представників, дослідивши
матеріали справи, матеріали, що надійшли з Київського РВ ГУМВС України в
Харківській області, про відмову в порушенні кимінальної справи №2670/11682,
вважає позов законним та обгрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 1046,1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики на суму, що
не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого
мінімуму доходів громадян, укладається в письмовій формі.

В судовому засіданні встановлено, що 17.05.2003 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір позики на суму, еквівалентну 10 000 доларам США,
що складає 53 331 грн., що підтверджується власноруч написаною відповідачем розпискою.
Повернути суму позики відповідач зобов'язався до 1.10.2003 р. Однак, у встановлені терміни відповідач позику не повернув, в зв'язку з
чим вона підлягає стягненню в примусовому порядку.

Доводи відповідача та його представника на те, що боргова
розписка є безгрошовою, не знайшли свого підтвердження в суді. Відповідач,
посилаючись на те, що розписка є безгрошовою і написана ним під тиском з боку
позивача, з 2003
р. за даним фактом в правоохоронні органи не звертався. З
такою заявою він звернувся до Київського РВ ГУМВС України в Харківській області
лише 19.09.2006
p., коли в провадженні суду
вже знаходилась справа за позовом ОСОБА_1 про стягнення з нього суми позики.
Крім того, будучи допитаним в судовому засіданні, відповідач не заперечував
факт займу у позивача грошей на виплату дивідендів.

Постановою Київського РВ ГУМВС України в Харківській
області від 24.09.2006
р. в порушенні кримінальної справи за фактом вимагання у
ОСОБА_2 10
000 доларів США відмовлено за
відсутністю в діях складу злочину.

Згідно з листом Московського РВ ГУМВС України в
Харківській області від 14.12.2006
р. ОСОБА_2 за період з 2004 р. по теперішній час до Московського РВ ГУМВС України в Харківській області
з заявами не звертався.

Таким чином, доказів, які б спростовували
доводи позивача, відповідачем та його

представником не надані.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен
сплатити 3%
річних від простроченої суми, якщо інший процент не
встановлений договором або законом.

Відповідач прострочив грошове зобов'язання, а тому
повинен сплатити позивачу всю суму боргу з врахуванням встановленого індексу
інфляцїї, а також 3%
річних від простроченої суми. Згідно з наданою суду
розпискою, 17.05.2003
р. відповідач взяв в борг 10

2

000 доларів США, зобов'язавшись повернути їх до 1.10.2003 р. Прострочка виконаня зобов'язання складає 37 місяців. 3% річних від простроченої
суми за весь період складає 4935,67 грн.

З врахуванням індексу інфляції, який
за період з жовтня 2003 р. по жовтень 2006 р. склав 1,4021%, при сумі боргу 53331 грн. сума втрат від інфляції складає
21444,46 грн.

Таким чином, крім суми позики,
відповідач зобов'язаний заплатити 26380,13 грн. за прострочку
виконання грошового зобов'язання.

Посилання представника відповідача
на те, що індекс інфляції та проценти за затримку
виконання грошового зобов'язання застосовуються лише до державної валюти, також є
необгрунтованими.

Враховуючи викладене, суд
задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 і стягує з відповідача на його користь 53331 грн. за договором позики та 26380,14 грн. за прострочку виконання грошового зобов'язання.

Крім того, суд стягує з відповідача
на користь позивача понесені ним витрати по оплаті держмита в розмірі 743,11 грн. та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
розмірі ЗО грн.

Керуючись ст. ст.
10,11,60,88,212-215 ЦПК України, ст. ст. 625,
1046,1047,1049,1151 ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 53331 грн. за договором позики та 26380,14 грн. за прострочку грошового зобов'язання, а також витрати по оплаті держмита в
розмірі 743,11 грн. та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі ЗО грн.,
а всього 80484,25 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку
до апеляційного суду Харківської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.