УХВАЛА        ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

12 лютого 2007 року колегія суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,
судді    Курської А.Г. суддів    Горбань В.В.

Шаповалової О.
А. при
секретарі    Урденко Г.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до начальника комунального підприємства "Гарант" про визнання дії
неправомірною та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Євпаторійського міського суду АР Крим від 10 жовтня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

19 травня 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника комунального
підприємства "Гарант" Денисової Т.В. про визнання її дії
неправомірною та відшкодування
моральної шкоди у розмірі 10000 гривень.

Позовні
вимоги мотивовані тим, що начальник комунального підприємства "Гарант"
Денисова Т.В., здійснюючи неправомірні дії, своїм підписом та
печаткою підприємства завірила копію характеристики НОМЕР_1 від 03 вересня 2001 року, що містить неправдиві дані, та направила її до Євпаторійського
міського суду і до Апеляційного суду АР Крим. При цьому, Денисова Т.В. не мала права завіряти характеристику на неї, оскільки вона не
була співробітником КП "Гарант", а тільки проживала на території, що обслуговує це
підприємство. Крім того, Денисова завірила
підписи сусідів, які направили заяву від 12.09.2005 року в
Апеляційний суд АР Крим, не зважаючи на те, що відомості, які містяться у
цій заяві також не відповідають дійсності. Денисова Т.В. також завірила на ксерокопії заяви підписи, підроблені ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5. Відповідно до статуту КП "Гарант" вона мала
право завіряти доручення, але не мала права завіряти будь-які інші документи.
Перш ніж завіряти або підписувати заяву, Денисова Т.В. повинна
була перевірити доводи викладені у звернені. Другу заяву в Апеляційний суд АР Крим Денисова Т.В. також завірила, не зважаючи на те, що підписи також
підроблені. Неправомірними діями відповідача та поширенням неправдивих відомостей,
які не відповідають дійсності, позивачці була завдана моральна шкода, у
наслідок чого погіршилось її здоров'я, вона зазнала страждання, переживання, змушена
була проходити лікування.

Рішенням
суду ОСОБА_1 в задоволені позову до начальника комунального підприємства
"Гарант" про визнання дії неправомірною та відшкодування моральної шкоди було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати, як таке, що ухвалено з
порушенням норм матеріального та процесуального права, а справу передати на новий
розгляд. Доводи апелянта зводяться до того, що суд не прийняв до уваги, що у

Справа №22- 507/2007

заяві від 12.09.2005 року маються
підроблені підписи громадян, які не є її сусідами, а проживають за
іншими адресами. КП "Гарант" не мав права давати їй характеристику, тому що вона не
працює на цьому підприємстві. Денисова, склавши
характеристику та направивши її до міліції, розповсюджила негативну
інформацію. Суд не дав оцінку довідці про стан здоров'я апелянта та іншим документам,
що підтверджують наявність моральних
страждань.

Судова колегія,
заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки та представника КП
„Гарант", розглянувши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд в межах заявлених вимог повно
та всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам, які надали
сторони на засадах змагальності (ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України) і дійшов вірного висновку про те, що позивачка не довела
порушення своїх особистих немайнових прав, а тому відсутні підстави для
задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди. Як убачається з фактичних
обставин справи, в вересні 2004 року ОСОБА_1 зверталась до
Євпаторійського міського суду з позовом до КП „Гарант", де третьою особою
вказано ОСОБА_6, про визнання
неправомірними дій по складанню характеристики на неї для міліції та про
відшкодування моральної шкоди.

При розгляді цієї справи (2-5158/2004 р.) судом перевірялись правовідносини сторін,
аналізувалися як характеристика НОМЕР_1 від 03.09.2001 року ( а.с.5) за підписом начальника КП
„Гарант" ОСОБА_6, так і копія цієї ж характеристики, яку в листопаді 2004 року для суду надала директор КП „Гарант" Денисова Т.В. ( а.с.24).

Рішенням суду
від 09.12.2004 року позов ОСОБА_1 до КП „Гарант", третя особа ОСОБА_6,
було задоволено частково і визнано інформацію, викладену про ОСОБА_1 в
характеристиці від 03.09.2001 року НОМЕР_1, виготовлену КП „Гарант", недостовірною і стягнено
на її користь моральну шкоду у розмірі 500 грн. В решті
вимог відмовлено. Це рішення набрало законної сили і згідно з ч.1 ст.14,
ст.ст.60, 61 ЦПК України є обов'язковим для цих же
сторін при розгляді іншої цивільної справи між ними.

Судова колегія дійшла висновку, що
суд першої інстанції правильно відмовив ОСОБА_1 в визнанні неправомірними дій
директора КП „Гарант" Денисової Т.В. в наданні суду копії характеристики НОМЕР_1 від 03.09.2001 року, оскільки
ця обставина мала місце до оголошення рішення суду від 09.12.2004 року, суд першої інстанції аналізував копію
характеристики і як доказ не прийняв її до уваги. Тоді ж суд захистив порушене право ОСОБА_1
як шляхом визнання неправомірними дій КП „Гарант", так і шляхом відшкодування моральної шкоди.

По суті ОСОБА_1 звернулась до суду
з того ж самого питання, до тієї самої юридичної особи тільки в 2006 році ( справа 2-а-214/2006 року) і на засадах змагальності не довела, що після визнання характеристики
недостовірною рішенням суду від 09.12.2004 року
відповідачка Денисова Т.В. знов видала
копію цієї ж характеристики для суду чи міліції і що ця характеристика була
судом прийнята до уваги як доказ.

Щодо
колективної заяви мешканців будинку АДРЕСА_1, то суд першої
інстанції перевіряв доводи позивачки ОСОБА_1, повно з'ясував
обставини справи та дав належну оцінку доказам і в цій частині її позовних
вимог і, на думку колегії суддів Апеляційного суду АР Крим, обґрунтовано
відмовив в позові як про визнання дій Денисової Т.В. неправомірними по
завіренню підписів мешканців будинку в колективному листі, так і в частині того, що
підписи є недостовірними та сфальсифікованими, оскільки ніякими достовірними даними
ця обставина не доведена, а є тільки
припущення.

Згідно зі ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснила, що Денисова Т.В. видала

копію характеристики не тільки в правоохоронні
органі   і в суд при розгляді цивільної

справи в 2004 році, а й для іншої справи, яка розглядалася пізніше в апеляційному
суді, а

зараз за її скаргою знаходиться в
касаційній інстанції. Але такі твердження ОСОБА_1

не чим
об"єктивно не доведені. Представник відповідача КП „Гарант"
заперечувала проти доводів ОСОБА_1, посилаючись на те, що ОСОБА_1 сама
наробила ксерокопій характеристики з копії, виданої Денисовою Т.В., які могла
надавати як доказ по різних справах, що розглядалися судами за її позовами та
за позовами інших осіб до неї.

Доводи апеляційної скарги про те,
що суд неповно з'ясував обставини справи та не дав оцінки доказам, а тому
необгрунтовано відмовив в задоволенні вимог про визнання неправомірними
дій начальника комунального підприємства „Гарант" Денисової Т.В. та про
відшкодування моральної шкоди є безпідставними. Суд повно з'ясував обставини справи та дав
належну оцінку всім наявним в справі доказам згідно зі ст.212 ЦПК України, а в
рішенні навів переконливі доводи на обґрунтування своїх висновків.

Згідно зі ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, рішення Євпаторійського міського суду АР Крим від 10 жовтня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.