АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Житомирської області
головуючого - судді                          Малахової Н.М.
суддів:                                                Жизневської А.В.
Матюшенка І.В. при секретарі
судового засідання                         Кульчицькій І.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Богунського районного суду м. Житомира від 20 грудня 2006
року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні гаражем та зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1,виконкому Житомирської міської ради про визнання договору обміну
гаражів, рішення виконкому про передачу його у власність та свідоцтва про право
власності на гараж недійсними та про відшкодування моральної шкоди,
У грудні 2005 року ОСОБА_1
звернувся до ОСОБА_2 з позовом про усунення перешкод у користуванні гаражем,
посилаючись на те, що 25
сторони уклали договір міни належних їм гаражів, що знаходяться в гаражному
кооперативі „Прогрес" по вул. Індустріальній, 10-а в м. Житомирі.
Вказував, що він поміняв свій гараж НОМЕР_1 на гараж НОМЕР_2, що належить
відповідачці. Проте, з моменту укладення договору міни остання відмовляється звільнити
своїх речей, не віддає йому ключі.
звернулася до суду з зустрічним позовом в якому просила визнати договір міни
гаражів, рішення виконкому про передачу спірного гаража ОСОБА_1 та свідоцтво
про право власності на цей гараж ,
видане на ім'я ОСОБА_1 недійсними з тих підстав, що договір укладено з
порушенням вимог чинного законодавства, а тому є недійсними рішення виконкому
та свідоцтво про право власності.
Рішенням
Богунського районного суду м. Житомира від 20 грудня 2006
року позов ОСОБА_1 задоволено, а у задоволені позову ОСОБА_2

Справа № 22ц/496                                Головуючий у суді 1-ї інст. Шелепа А.А.

Категорія 44                                           Доповідач-суддя Малахова Н.М.

відмовлено   за
безпідставністю.   Стягнуто   з
ОСОБА_2   витрати   за інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

У апеляційній
скарзі апелянт просить скасувати вказане рішення, а справу направити на новий
розгляд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права. Зокрема вказує, що судом першої інстанції порушені вимоги ст.640, 715,
716 ЦК України, неповно з'ясовані обставини справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Встановлено, що 25 жовтня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що є членами
гаражного кооперативу „Прогрес" було укладено договір міни гаражів, який
посвідчено головою кооперативу.

Задовольняючи
вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції дійшов висновку,
що обмін гаражів проведено за згодою ОСОБА_2, вона підписала угоду, тому
питання щодо повернення їй гаражу НОМЕР_2 може бути вирішено за обоюдною згодою сторін.
За таких підстав, на думку суду першої інстанції, є безпідставними вимоги по
зустрічному позову.

Проте, вказаний висновок суду не є обґрунтованим.

У відповідності
до ч.1 ст.715
ЦК України за договором міни кожна із сторін зобов'язується передати другій
стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Право власності на
обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов'язань
щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або
законом (ч.4 ст.715 ЦК).

Згідно ст.716 ЦК
України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю - продаж.

При цьому ст.657
ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається
у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Проте, сторони
при укладені договору міни не дотрималися нотаріальної форми укладення договору
та його державної реєстрації, а тому підлягають задоволенню позовні вимоги
ОСОБА_2 в частині визнання недійсним договору міни, рішення виконкому та
свідоцтва про право власності на гараж. Позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню,
оскільки він не набув права власності на спірний гараж.

Суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що не підлягає задоволенню позов
ОСОБА_2 в частині відшкодування моральної шкоди.

У
відповідності до роз'яснень п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" спори
про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної шкоди розглядаються, коли
право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або
випливає з її положень, у випадках, передбачених статтями ЦК та іншим
законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння шкоди та при
порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону
України „Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі
зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Оскільки рішення суду першої інстанції в частині
задоволення позову ОСОБА_1 та відмови у задоволені позову ОСОБА_2 в частині
визнання недійсним договору міни, рішення виконкому та свідоцтва про право
власності на гараж ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального
права, то воно підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення.

В іншій частині рішення підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,309,314,316
ЦПК    України, колегія суддів-

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Богунського районного суду м. Житомира від 20 грудня 2006
року в частині зобов'язання ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні та розпорядженні гаражем НОМЕР_2 в гаражному
кооперативі „Прогрес", відмови ОСОБА_2 у задоволені позову щодо визнання
договору обміну гаражів, рішення виконкому
про передачу гаражу у власність та свідоцтва про право власності на гараж
недійсними, стягнення з ОСОБА_2 витрат на інформаційно-технічне
забезпечення скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити
ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні гаражем за безпідставністю.

Позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 та виконкому Житомирської міської ради в частині визнання договору міни гаражів, рішення виконкому про
передачу гаражу у власність та свідоцтва про право власності на гараж недійсними
задовольнити.

Визнати
недійсними : договір
міни гаражів, укладений 25
жовтня 2005 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений головою правління гаражного кооперативу
„Прогрес"; рішення виконкому Житомирської ради від 24 листопада 2005 року в частині визнання за ОСОБА_1 на праві приватної власності
приміщення гаражу НОМЕР_2
в гаражному кооперативі „Прогрес" по вул. Індустріальній 10 а, в м. Житомирі
та свідоцтво про право власності на гараж від 28 листопада 2005
року НОМЕР_2, видане
ОСОБА_1

У решті рішення залишити без зміни.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути
оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.