overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-614/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2007р.                                      Южноукраїнський
міський суд Миколаївської області

у складі:                                                                                  головуючого
- судді - Падалка В.О.

при секретарі - Гризоглазової О.М.
розглянувши   у   відкритому
судовому   засіданні   в
залі   суду   в
м.   Южноукраїнську Миколаївської
області цивільну   справу за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого
28.09.1991 року у Прибужській сільській Раді народних депутатів Доманівського
району Миколаївської області, актовий запис №18.

В судовому
засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі і пояснила,
що 28.09.1991 року вони з відповідачем уклали шлюб, від якого мають неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 На початку липня 2007 року вони припинили шлюбні
відносини по причині постійних непорозумінь, недовіри та психологічного тиску.
Просить розірвати шлюб, оскільки на даний час він носить лише формальний
характер і зберігати сім'ю наміру не мають. Витрати по реєстрації розірвання
шлюбу в ВРАЦС, просить покласти на неї.

Відповідач в
судовому засіданні позов визнав повністю пояснивши, що дійсно 28.09.1991 року
вони з позивачкою уклали шлюб, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3. На
початку липня 2007 року вони дійсно припинили шлюбні відносини і зберігати
сім'ю наміру не мають, тому на розірвання шлюбу згоден. Витрати по реєстрації
розірвання шлюбу в ВРАЦС просить покласти на будь кого з них, на розсуд суду.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши фактичні взаємини
подружжя, дійшов висновку, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу
суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню, на підставі вимог
ст.ст. 105, ПО, 112 Сімейного Кодексу України.

Витрати
пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в ВРАЦС, суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 28.09.1991 року у Прибужській сільській
Раді народних депутатів Доманівського району Миколаївської області, актовий
запис №18.

При реєстрації
розірвання шлюбу в ВРАЦС стягнути з ОСОБА_2 - 17 (сімнадцять) гривень судового
збору на користь держави. ОСОБА_1 від сплати судового збору, звільнити.

Рішення набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку подання заяви про
апеляційне оскарження до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, а якщо було подано, то
через 20 днів, в разі коли апеляційна скарга не була подана до Южноукраїнського
міського суду Миколаївської області.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський
міський суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з
дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.
Справа № 2-1016/ 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

13
червня 2007 року         Лубенський
міськрайонний суд Полтавської області

в складі:
головуючого судді - Чередникова СМ.,
при секретарі - Ануфріївої Н.М. розглянувши у відкритому судовому засідання
в м. Лубнах    цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів ,-

ВСТАНОВИВ: Позивачка ОСОБА_1
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи тим, що вони мають
дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження які знаходяться на повному
матеріальному утриманні позивачки, відповідач ухиляється від утримання дітей.
Позивачка прохає суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в
розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно.

В судовому
засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідач ОСОБА_2 в своїй заяві
позов підтримує.

3"ясувавши обставини справи, заслухавши позивачку, дослідивши докази,
суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення
ними повноліття, чого не виконує відповідач.

У відповідності з ст. 181 ч.3 СК України кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій
сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Встановлено, що сторони мають дочку ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2народження,
які знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач коштів на утримання дітей у
достатньому розмірі не надає, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючи
ст.ст. 180, 181, 183 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 60, 367 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Стягувати з ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 працюючого
зварювальником ГЕС Боярського управління ВРТПУГЕС, аліменти на користь ОСОБА_1,
мешканки АДРЕСА_1 на утримання дочки ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та сина
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2народження в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів
щомісячно, але не менше 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 14.05.2007 року і до досягнення
дітьми повноліття.

Виконавчий лист № 2-137 від 03.01.2007 року про стягнення з ОСОБА_5. аліментів на
користь дочки ОСОБА_3вважати недійсним.

Стягнути
з ОСОБА_2 на
користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та 7 грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ, а всього 58 грн.
50 коп..

Рішення в
частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області
протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається на
протязі 10 днів з дня проголошення рішення.
Справа № 2- 882/07
РІШЕННЯ

ЗАОЧНЕ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2007
року                                                           Лубенський
міськрайонний суд

Полтавської
області в складі: головуючого судді - Чабаненко В.О. при секретарі - Гусак
А.О., з участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.Лубни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про
стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, прохаючи стягнути з нього аліменти на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1в розмірі 1/3 всіх видів доходів, але
не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину до її повноліття.

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, прохає суд винести
заочне рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно по невідомій причині,
про час та місце слухання справи був повідомлений в установленому порядку,що
підтверджується поштовим повідомленням. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Встановлено, що позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем, 12.11.2005 р. у відділі РАЦС
Арцизського районного управління юстиції Одеської області, а/з № 137. Сторони
мають спільну дитину, дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та
перебуває на її повному утриманні. Відповідач не бере участі у матеріальному
забезпеченні дочки, чим ставить позивачку і дитину в тяжкий матеріальний стан.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати
дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні їх від цього обов'язку кошти
на утримання дитини стягуються в судовому порядку.

Керуючись ст.ст.180,181,184 Сімейного кодексу України,
ст.ст.10,11,60,212,213,367 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1   задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженцяАДРЕСА_1,
мешканця АДРЕСА_2, військовослужбовця на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти
на утримання дочки, ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4 народження в розмірі 1/3 частини всіх
видів заробітку (доходів) але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з 17 квітня 2007 року і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2на користь держави 8,50 грн. судового збору та 7,50 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць
підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду
Полтавської області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
РІШЕННЯ                              Справа
№2-1004/07р.

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21
червня 2007 року                                                              Лубенський
міськрайонний суд,

Полтавської
області

у складі
головуючого судді - Матвієнка В.М.

при секретарі -
Павличенко О.А.

представника
позивача - Карпець Г.М.

розглянувши   у
судовому   засіданні   справу
за   позовом   обласного
комунального

виробничого  підприємства
теплового  господарства     "
Лубнитеплоенерго"  до
ОСОБА_1,ОСОБА_2,ОСОБА_3 про стягнення

боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОКВПТГ 'Лубнитеплоенерго' звернулось до суду з позовом доОСОБА_1 .,ОСОБА_1
.,ОСОБА_1 . про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

Відповідачі є споживачами теплової енергії , зареєстровані і проживають за
адресою АДРЕСА_1

Станом на 01.04.2007 року в зв'язку з не оплатою за споживання теплової
енергії мають заборгованість в розмірі 1247 грн.81 коп., у добровільному
порядку борг не погашений.

Позивач прохає стягнути з відповідачів 1247 грн. 81 коп. боргу за спожиту
теплову енергію, який склався станом на 01.04.2007 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги змінив, прохаючи
суд стягнути суму боргу тільки зОСОБА_1 ., від стягнення боргу
зОСОБА_2,ОСОБА_3. відмовився так як у них окремий особовий рахунок.

Відповідач
ОСОБА_1 позов визнав повністю. Дослідивши
обставини  справи  докази
суд  вважає,  що
позовні  вимоги  підлягають задоволенню.

Відповідно зі ст.68 ЖК України плата за комунальні
послуги проводиться щомісячно в установлені Законом строки, чого не виконували
відповідачі.

Встановлено , що розмір заборгованості відповідачів за споживання теплової
енергії станом на 01.04.2007 року складає -1247 грн.81 коп. з чим погодилися
відповідач і підтверджується довідкою.

Відповідно до ст. 20 ч.3п.5 ЗУ
'Про житлово-комунальні послуги' споживач зобов'язаний сплачувати житлово -
комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися належним чином , чого в односторонньому
порядку  відповідачі не виконують.

Спору по розміру
заборгованості у сторін не має.

Таким чином суд приходить до висновку, що вимоги позивача
є законними і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.67,68 ЖК України ,

ст. 20 ч.3п.5 ЗУ
'Про житлово-комунальні послуги

ст.526 ЦК України,ст.ст.
11, 60,212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов обласного комунального виробничого підприємства
теплового господарства "Лубнитеплоенерго" доОСОБА_1про стягнення
боргу задовольнити.

Стягнути з  ОСОБА_1на користь ОКВПТГ
"Лубнитеплоенерго" -1247грн.81 коп.
боргу за споживання теплової енергії станом на 01.04.2007 року , ЗО грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та на користь
держави судовий збір в розмірі 51 грн..

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області
протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається
протягом десяти днів з дня оголошення рішення суду.
Справа № 2- 895/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15 червня 2007
року                        Лубенський
міськрайонний суд

Полтавської
області в складі : головуючого суддя - С.М.Чередников

при
секретарі - Ануфрієвій Н.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні  в м. Лубни справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів ,
суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до ОСОБА_1 з позовом про стягнення позики, вказавши в
заяві, що 01.05.2005 року він позичив відповідачу 25000 грн. під зобов'язання
їх повернення на першу вимогу. 5.10.2006 року відповідач отримав вимогу про
повернення коштів, однак кошті не були повернуті, що зумовило звернення до
суду.

Позивач прохає суд стягувати з відповідача суму основного боргу, 3% річних
в сумі 382,19 грн., 1637,3 грн. індексу інфляції за час неповернення коштів, а
всього 27019,49 грн., 1500 грн. моральної шкоди.

Позивач та його
представник позов підтримують.

Відповідач ОСОБА_1 в суд не з"явився, про слухання справи
повідомлений, не заперечує розгляд справи в його відсутність.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що
позов слід задовольнити.

Згідно ст..526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись в повному обсязі і у встановлені терміни.

Згідно ст.. 625 ЦК України боржник,
який просрочив виконання
грошового зобов'язання, повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час просрочення та 3% річних від просроченої суми,
якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст.. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку,
встановленому в договорі.

Встановлено, що відповідач згідно розписки від 01.05.2005 року отримав від
ОСОБА_1 25000 грн. з зобов'язанням їх повернення за першої вимоги. 27.09.2006
року позивач направив відповідачу вимогу про повернення коштів , однак кошти не
повернув до цього часу, /а.с.7-9,21-26/

За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі з урахуванням
індексу інфляції за період з 05.10.2006 року по 19.04.2007 року та 3% річних за
цей час.

Вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає, оскільки не
випливає з умов договору позики.

Керуючи ст.526,
625, 1049 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 25000 грн.00 коп.
основного боргу, 382 грн. 19 коп. річних процентів за просрочення платежу, 1637
грн. 30 коп. інфляційних, 270 грн. 19 коп. повернення судового збору, 30 грн.
повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних
справ, а всього 27319 грн. 68 коп.

Позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 моральної шкоди залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області
протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається до
суду протягом 10 діб з наступного дня після його проголошення.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2007 року                                                                                         справа  №
2-5307/07

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Бондаренко Т.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВС ТАНОВ ИВ :

Позивачка
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, посилаючись на те,
що вони припинили подружні стосунки через непорозуміння з питань подружнього
життя, в результаті чого були втрачені почуття любові та поваги. Позивачка
наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що сім'я розпалася остаточно, та
відновлена бути не може.

В судовому
засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просить суд розірвати
шлюб.

Відповідач в
судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання
шлюбу.

Вислухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

В судовому
засіданні встановлено, що 14 грудня 1996 року сторони уклали шлюб, зареєстрований
відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновської райадміністрації
виконкому Одеської міськради, актовий запис № 693. Від шлюбу є неповнолітня
дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Судом також
встановлено, що подружні стосунки припинені остаточно через непорозуміння з
питань подружнього життя, в результаті чого були втрачені почуття любові та
поваги. В теперішній час сторони не ведуть спільного господарства, мешкаючи за
однією адресою.

Подальше сімейне
життя подружжя та збереження сім'ї є неможливим та протиречило б інтересам
сторін та інтересам неповнолітньої дитини.

Шлюб носить
формальний характер та підлягає розірванню, що відповідно до ст. 112 СК України
є підставою для розірвання шлюбу.

Суд вважає
необхідним не застосовувати заходи до примирення подружжя, так як це буде
протирічити моральним принципам суспільства.

Витрати по
сплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС, суд
вважає необхідним покласти на відповідача.

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст. 109, 110, 112 СК України, ст. ст. 10, 58, 60,
209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб,
зареєстрований 14 грудня 1996 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відділом реєстрації
актів громадянського стану Малиновської райадміністрації виконкому Одеської
міськради, актовий запис № 693 - розірвати.

Стягнути з
ОСОБА_1 державне мито на користь держави у розмірі 8 гривень 50 копійок,
ОСОБА_2 від сплати звільнити.

На рішення суду
може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
його проголошення та апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.
ЗАОЧНЕ  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 червня 2007 року                                                                                            справа
№ 2-5231/07
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
Головуючого судді Михайлюка О.А.,
при секретарі Бондаренко Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним, -
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що 12 лютого 1997 року між ОСОБА_2,
ОСОБА_3, яка діяла за згодою матері ОСОБА_2, з одного боку та ОСОБА_1, з іншого
на Одеській товарній біржі, був укладений договір купівлі-продажу квартири
нотаріально договір купівлі-продажу не оформлявся, позивач не зможе нотаріально
оформити договір відчуження даної квартири, у зв'язку з чим вимушений
звернутися з позовною заявою до суду.
судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи сповіщені
4 ст. 169 ГПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки
відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано
неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).
Суд, вислухавши
позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню.
В судовому
засіданні встановлено, що 12 лютого 1997 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діяла
за згодою матері ОСОБА_2, з одного боку та ОСОБА_1, з іншого на Одеській
товарній біржі, був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.
відповідачам, обговорену заздалегідь суму грошей в рахунок вартості квартири,
виконавши, таким чином, умови договору.
був зареєстрований в КП "ОМБТІ та РОН" під № 372 стор. 90 кн. 212 пр.
сторони фактично виконали угоду, і в цей час у позивача виникла необхідність у
відчуженні зазначеної квартири, однак нотаріальні органи відмовляють йому в
оформленні угоди у зв'язку з тим, що договір, укладений між ним та
відповідачами нотаріально не посвідчений, чим порушені вимоги ст. 209 ЦК України.
зі ст. 220 ч.2 ЦК України,
якщо сторони домовилися щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд
може визнати такий договір дійсним.
обставин, суд вважає за можливим визнати договір купівлі-продажу квартири
220 ч. 2 ЦК України,
ст. ст. 10, 58, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та
апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня 2007 року                                                                                            справа  №
2-5439/07

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Бондаренко Т.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те,
що вони припинили подружні стосунки через непорозуміння з питань подружнього
життя, в результаті чого були втрачені почуття любові та поваги. Позивачка
наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що сім'я розпалася остаточно, та
відновлена бути не може.

В судовому
засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просить суд розірвати
шлюб.

Відповідач в
судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання
шлюбу.

Вислухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

В судовому
засіданні встановлено, що 20 листопада 1993 року сторони уклали шлюб, зареєстрований
Іллічівським відділом ЗАГС міста Одеси, актовий запис № 759. Від шлюбу є
неповнолітні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження.

Судом також
встановлено, що подружні стосунки припинені остаточно через непорозуміння з
питань подружнього життя, в результаті чого були втрачені почуття любові та
поваги. В теперішній час сторони не ведуть спільного господарства, мешкаючи за
різними адресами.

Подальше сімейне
життя подружжя та збереження сім'ї є неможливим та протиречило б інтересам
сторін та інтересам неповнолітніх дітей.

Шлюб носить
формальний характер та підлягає розірванню, що відповідно до ст. 112 СК України
є підставою для розірвання шлюбу.

Суд вважає
необхідним не застосовувати заходи до примирення подружжя, так як це буде
протирічити моральним принципам суспільства.

Витрати по
сплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС, суд
вважає необхідним покласти на відповідача.

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст. 109, 110, 112 СК України, ст. ст. 10, 58, 60,
209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Шлюб,
зареєстрований 20 листопада 1993 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, Іллічівським
відділом ЗАГС міста Одеси, актовий запис № 759 - розірвати.

Стягнути з
ОСОБА_2 державне мито на користь держави у розмірі 8 гривень 50 копійок,
ОСОБА_1 від сплати звільнити.

На рішення суду
може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
його проголошення та апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.