Справа №2-203/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2007року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.,

при секретарі Морозової В.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів
на

утримання непрацездатного чоловіка,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки аліментів
на своє утримання як непрацездатного подружжя в
розмірі однієї четвертої частини заробітку відповідачки.

В позові посилається на те, що перебував з відповідачкою в шлюбі з 25.09.1999 року до 07.08.2003 року. 27 липня 2005 року був визнаний інвалідом другої
групи. Оскільки єдиним джерелом його
доходів є пенсія в 331 грн. 18 коп., просить залучити відповідачку до участі в його
утриманні, стягнувши з неї на його користь аліменти в розмірі однієї четвертої
частини заробітку ОСОБА_2  щомісячно.
Просить про поновлення терміну звернення за
захистом свого права, який, на його думку, обмежується трьома роками і перебіг якого почався 7 серпня 2003 року, тобто з моменту реєстрації розірвання шлюбу, оскільки він пропустив його з поважних причин, так як
після розлучення часто перебував на стаціонарному
лікуванні в медичних закладах.

Представник
позивача підтримав доводи свого довірителя, просить про задоволення позову.

Відповідачка позов не визнала та пояснила, що право на утримання після розірвання шлюбу має той з подружжя, хто став
непрацездатним до розлучення або протягом одного року після розірвання шлюбу.
Оскільки щодо позивача встановлено групу
інвалідності лише 27 липня 2005 року, тобто майже через два роки після розірвання шлюбу, вважає, що він не
має матеріального права залучати її до участі в його утриманні і просить
про відмову в задоволенні позову.

Представник відповідачки підтримала
ствердження своєї довірительки.

Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь в справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд не знаходить
підстав для задоволення позову з наступних міркувань.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 25 вересня 1999 року по 7 серпня 2003 року. 27 липня 2005 року відносно позивача встановлено
другу групу інвалідності від загального захворювання.

Відповідно до ст. 75 СК України право на утримання
(аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається,
зокрема, той з подружжя, який є інвалідом першої, другої чи
третьої групи.

Згідно із ст. 76 СК України після розірвання шлюбу
особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до
розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній
чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Дійшовши висновку про необхідність відмови в задоволенні позову, суд
враховує дату встановлення інвалідності
відповідачу, і з огляду на ті обставини що він став непрацездатним після спливу річного терміну від розірвання шлюбу, встановленого
ст. 76

2

СК України,
вважає, що за таких обставин право на утримання від колишньої дружини у нього не
виникло.

Вирішуючи позов в частині вимог про поновлення строку звернення за захистом
свого права, суд виходить з того, що відповідно до
ст. 20
СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, за
винятком випадків встановлених законом, до
яких не відносяться спірні правовідносини, тому вважає, що термін звернення позивача до суду ним не пропущений.

Оскільки позивач не довів ті обставини, на які він посилається як на
підставу своїх вимог, суд вважає за необхідне в задоволенні позову
відмовити.

Керуючись ст. ст. 20, 75, 76 СК України, ст. ст. 10, 59, 60,
212-215, 292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області шляхом подання в суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів після проголошення рішення та
подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
оскарження або шляхом подання апеляційної скарги впродовж терміну, встановленого
для подання заяви про оскарження.

Суддя                                                                                                                          О-В- Щаслива