АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

13 лютого 2007 року                                                                                     м. Одеса

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Одеської області
в складі:

головуючого:                         Гайворонського
СП.,

суддів:                                     Виноградової Л.Є.

Артеменка І.А.,

за участю секретаря: Карпенка С.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області
від 13 листопада
2006 року про
забезпечення позову, у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 30 000 грн., третя
особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4,

ВСТАНОВИЛА:

09 листопада 2006 року ОСОБА_3
звернувся з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що внаслідок ДТП,
яка сталась 1 вересня 2006 року між
автомобілями, належними на праві приватної власності сторонам, з вини
відповідача був пошкоджений автомобіль позивача. Посилаючись на зазначені
обставини, позивач просив стягнути з відповідача 30 000 грн. матеріальної шкоди. З метою забезпечення позову
просив накласти арешт на транспортний засіб - трактор МТЗ 80,
реєстраційний номер НОМЕР_1, а
також домобудівлю, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, та інше
рухоме і нерухоме майно, яке належить відповідачеві ОСОБА_2 на праві власності.

Ухвалою
Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.11.2006 року заява
позивача була задоволена та було накладено арешт на зазначений трактор,
домобудівлю, та інше нерухоме і рухоме майно, що належить ОСОБА_2 на праві
приватної власності.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування зазначеної ухвали і постановления нової, якою в
задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Свої доводи
апелянт мотивує тим, що при постановленні ухвали про забезпечення позову судом
порушені вимоги чинного законодавства щодо співмірності заявлених позовних
вимог і вартості майна, на яке накладено арешт. Крім того апелянт зазначає, що
позовні вимоги є необгрунтованими та не
підтверджені доказами, мають надуманий характер, заявлені з метою тиску
на відповідача. Позов фактично є доповненням до основного позову, який мається
на розгляді іншого судді того ж суду, а тому позовні вимоги повинні бути
об'єднанні в одне провадження.

Перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового
задоволення апеляційної скарги і зміни ухвали суду з наступних підстав.

Головуючий
у першій інстанції: Комлева О.С.                              Справа
№ 22-278/2007 р.

Доповідач:
Гайворонський С.П.                                                      Категорія
ЦП: 6

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області вже мається
цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди, спричиненої
внаслідок пошкодження автомобіля позивача, марки "ТОЙОТА-КАМРГ,
реєстраційний номер НОМЕР_2, ціна позову складає 63000
грн. Ухвалою того ж суду від 05.09.2006 року, частково зміненою ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 29.11.2006
року був забезпечений позов, шляхом накладення арешту на трактор МТЗ 80, реєстраційний номер НОМЕР_1, належний відповідачеві на праві
власності.

Тому судова
колегія вважає за необхідне залишити без змін ухвалу суду, в частині накладення
арешту на зазначений трактор.

Оскільки позивачем ОСОБА_3 до того ж відповідача заявлений і інший позов з інших
підстав, про відшкодування матеріальної шкоди на суму 30000 грн., суд
обґрунтовано наклав арешт на домобудівлю, належну на праві власності
відповідачеві, вартість якої є співмірною з заявленими позовними вимогами.

Стосовно
накладення арешту на інше рухоме і нерухоме майно відповідача, то з цим висновком суду погодитись неможливо з тих
підстав, що в ухвалі суду та в матеріалах справи відсутній перелік цього
майна та його вартість, у зв'язку з чим неможливо зробити висновок про співмірність виду забезпечення позову із
заявленими позовними вимогами, як того вимагає ч. З ст. 152 ЦПК України.

З цих підстав судова колегія виключає із резолютивної частини ухвали
вказівку про накладення арешту на інше рухоме та нерухоме майно.

Доводи апелянта
про те, що позовні вимоги є необгрунтованими, не підтверджені доказами, мають
надуманий характер, заявлені з метою тиску на відповідача судова колегія не приймає до уваги, оскільки ці обставини не є
предметом розгляду суду апеляційної інстанції, а є предметом розгляду судової справи і повинні
встановлюватись при її розгляді по суті позовних вимог.

Також необгрунтовані доводи апелянта в тій частині, що позовні вимоги
повинні бути об'єднанні в одне провадження, оскільки питання про
об'єднання позовів в одне провадження повинно вирішуватись судом першої
інстанції, в порядку ст. 126
ЦПК України і це питання також не є предметом розгляду суду апеляційної
інстанції.

Необгрунтовані
також доводи апелянта стосовно розгляду заяви про забезпечення позову суддею
одноособово, а не в судовому засіданні. Згідно ст. 18 ЦПК України
суддя, який розглядає справу одноособово - є головуючим і діє від імені суду. А тому на підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення
позову розглядається суддею, який діє від імені суду, без повідомлення
позивача та інших осіб, котрі беруть участь у справі, в день надходження заяви.

Такі ж правові
позиції викладені в ч. 2
п. 7 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №
9 від 22 грудня 2006 року «Про
практику застосування судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Керуючись ст. 303, 304, 305, п. З ч. 2 ст. 307; п. 2 ч. 1 ст. 312; ст.ст. 313-315; 317; 319 ЦПК
України, колегія судців,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Ухвалу
Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 листопада 2006 року про
забезпечення позову змінити.

Виключити із
резолютивної частини ухвали вказівку про накладення арешту на інше рухоме та
нерухоме майно.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і

касаційному
оскарженню не підлягає.