Справа № 2-143/2007 року
РІШЕННЯ

Іменем   України

27 лютого 2007 року                                                    Івано-Франківський міський суд, Івано-

Франківської області

в складі: головуючого
судді                                           Островського Л.Є.

секретаря                                                                        Попович Л.І.

з участю адвоката                                                           ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Івано-Франківську справу за позовом ОСОБА_2 до ПП „Ізотерм" про визнання
недійсними наказу щодо звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, моральної шкоди, стягнення заборгованості по оплаті допомоги по догляду
за дитиною та оплату лікарняного листа, суд, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про
визнання недійсними наказуНОМЕР_1 про звільнення її з роботи, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної
шкоди, стягнення заборгованості по оплаті допомоги по догляду за дитиною та
оплату лікарняного листа

Позивач позов в судовому засіданні підтримала і пояснила, що вона працювала
у відповідача - ПП
„Ізотерм" з 01.01.2005
року по 21.06.2005 року на
посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 з оплатою праці 0,
5 окладу згідно штатного розпису. Наказом НОМЕР_1 вона звільнена з роботи з 21.06.2005 року за прогул
допущений нею 21.06.2005
року.

Звільнення вважає незаконним, оскільки 21.06.2005 року вона вийшла на роботу, однак ні в цей день, ні у
наступні дні не була допущена до робочого місця.

Крім того при її звільненні було порушено вимоги ст. 184 КЗпП України,
оскільки вона є одинокою матір'ю та має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.

При пред'явленні директору підприємства лікарняного листка за період з 18.05.2005 року по 17.06.2005 року останній
відмовився його оплатити.

Крім того, наказом НОМЕР_2 по ПП „Ізотерм" їй із 03.01.2005 року призначена
допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, однак вказана допомога також повністю
виплачена не була.

Незаконним звільненням їй заподіяно моральну шкоду, яку
оцінює у 18000 грн., яка
виразилась у переживаннях, що викликало погіршення стану здоров'я, позбавлена
засобів до існування та утримання своїх неповнолітніх дітей. Просить позов
задоволити.

Представник відповідача позов визнав частково, не
заперечив щодо задоволення позову в частині стягнення 129
грн. 33 коп. допомоги по догляду за дитиною, яка заборгована до 21.06.2005 року та оплати
лікарняного листа, в решті позову просить відмовити, мотивуючи тим, що
позивачка не повідомила причини її відсутності на роботі із 21.06.2005 року про що
складались відповідні акти.

Просить позов задоволити частково.

Вислухавши сторін, свідка, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов слід задоволити частково з таких підстав.

Встановлено, що позивач працювала у відповідача - ПП
„Ізотерм" з 01.01.2005
року по 21.06.2005 року на
посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 з оплатою праці 0,
5 окладу згідно штатного

розпису.
НаказомНОМЕР_1 вона звільнена з роботи з 21.06.2005
року за прогул допущений нею 21.06.2005
року.

Відповідно
до ст. 40 п. 4 КЗпП України та
п. 24 постанови
Пленуму Верховного Суду України №
9 від 06.11.1992 року із
наступними змінами та доповненнями -
прогулом визнається відсутність
працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше З годин
безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Суд вважає, що звільнено позивачку з роботи не законно,
всупереч вимог ст. 40 п. 4 КЗпП України,
скільки її доводи про те, що починаючи із 21.06.2005
року її не допускали до робочого місця підтверджено наказами ПП
„Ізотерм" НОМЕР_3, згідно
якого обмежено доступ до комп'ютерної техніки всім працівникам, крім ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а наказом НОМЕР_4 ключі від офісних приміщень передано ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6
та ОСОБА_5, яким заборонено передавати ключі іншим працівникам, крім того
заборонено видавати ключі від вхідних дверей усім працівникам, крім
вищезазначених, а також заборонено працівникам бути присутніми у офісних
приміщеннях у разі відсутності вищезазначених працівників.

Суд критично оцінює акти складені працівниками ПП
„Ізотерм" про відсутність позивачки на
роботі, оскільки згідно представленого табелю обліку робочого часу за червень 2005 року (а.с. 73) 27.06.2005 року був
вихідним днем, однак у цей день також складено акт про відсутність ОСОБА_2 на
робочому місці.

Слід також відмітити, що відповідно до вимог ст. 184 ч. З КЗпП
України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років
(до шести років - частина
друга статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до
чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним
органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи,
організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням.

За наведених вище обставин, суд вважає, що вимоги позивачки в частині
визнання недійсними наказу щодо її звільнення з роботи, поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є підставними та
обґрунтованими.

До стягнення також підлягають і вимоги позивачки в частині оплати
лікарняного листа в сумі 150
грн. 88 коп., що підтверджено аудиторським висновком від 10.05.2006 року та не
заперечується представником відповідача.

Підставними є також вимоги позивачки щодо стягнення на її
користь 1021 грн. 25 коп.
допомоги по догляду за дитиною, оскільки наказомНОМЕР_2 по ПП „Ізотерм"
(а.с. 16) ОСОБА_2
із 03.01.2005 року призначена
допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, тобто до 12.03.2006 року.

Суд вважає, що незаконним звільненням позивачці заподіяно моральну шкоду,
яка виразилась у переживаннях з приводу звільнення, що викликало погіршення стану
здоров'я, позбавленні засобів до існування
та утримання своїх неповнолітніх дітей, однак сума на якій настоює позивачка є
занадто завищеною та не відповідає реально заподіяній шкоді, а тому на її
користь слід стягнути 2000
грн. на відшкодування заподіяної моральної шкоди.

На підставі ст.ст. 40
п. 4, 184, 237-1 КЗпП
України, керуючись ст. ст. 215-218
ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов задоволити
частково.

Визнати незаконним наказНОМЕР_1 про звільнення ОСОБА_2 з
посади ІНФОРМАЦІЯ_1 ПП „Ізотерм".

Поновити ОСОБА_2 на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 ПП „Ізотерм" з 21.06.2005 року.

Стягнути з ПП „Ізотерм" на користь ОСОБА_2 середній
заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 3605 грн., 617 грн. заборгованості
по заробітній платі,  150 грн. оплату
лікарняного листка,  1021  грн. 25 коп. заборгованості по оплаті

допомоги по догляду за дитиною та 2000 грн. заподіяної моральної шкоди, а разом - 7394 грн. 65 коп.

Стягнути з ПП „Ізотерм" на користь держави 62 грн. 44 коп. державного мита.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в
сумі 200
грн. допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі заяви до Івано-Франківського міського суду про апеляційне
оскарження рішення суду протягом десяти днів з
дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.