Справа № 22ц-522                                                            Головуючий у І інстанції Войнаренко Л.Ф.
Категорія                                                                          Доповідач Юровська Г.В.
УХВАЛА                   ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8  лютого 2007 року
колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської
області в складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів Суханової Є.М., Мережко М.В.

при секретарі
Якимець Ю. розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Києві матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 листопада
2006 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Старопетрівська сільська рада про визнання права власності на 1/2 частину
жилого будинку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного
суду, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів

встановила:

У липні 2004 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на 1/2 частину жилого
будинку, посилаючись на те, що по домовленості з матір'ю відповідачки вона з 1998 року
проводила капітальний ремонт жилого будинку
АДРЕСА_1, оскільки будинок був
аварійний. Вона отримала відповідний
дозвіл на реконструкцію будинку та на місці старої веранди побудувалда нову веранду з цегли, поставила
огорожу, провела ремонт будинку.

В ході судового розгляду позивач змінила позовні вимоги і на підставі
ст.344 ЦК України за набувальною давністю
просила визнати за нею право власності на будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 21 листопада
2006 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення вимог
матеріального та процесуального права.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду відповідно до вимог
ст.ЗОЗ ЦПК України , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння
майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом,
тобто відлік відповідно 10 років для нерухомого майна та 5 років для рухомого майна починається з 1 січня
2001 року.

За таких обставин суд прийшов до обґрунтованого висновку, відмовивши в задоволенні позовних вимог. Посилання ОСОБА_1 на те, що
вона більше ніж десяти років відкрито безперервно
володіла житловим будинком, не можуть бути підставою для набуття
нею права власності на спірний будинок, оскільки на ці
правовідносини правила статті 344 ЦК України не поширюються.

Рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав до його скасування при
апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги є необгрунтованими і такими, що не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Вишгородського районного суду Київської
області від 21 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.