РІШЕННЯ

Справа № 2-95-07

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

25 січня 2007 р.                                                                                                          м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у
складі:

головуючого - судді                                        Піскунової Н.А.

при секретарі                                                            Кофановій О.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
Вільнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Приватного Під­приємства «Агрофірма «Прогрес» про
визнання договору оренди земельної частки (паю) припиненим, та стягненню
орендної плати в розмірі 1079 грн. 00 коп. за 2005 р. -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до
Приватного Підпри­ємства «Агрофірма «Прогрес» (далі ПП
«АФ Прогрес») про визнання договору оренди
земельної частки (паю) припиненим, стягненню невиплаченої орендної плати в розмірі 1079 грн. 00 коп. за 2005 p., поверненню земельної ділянки в нале­жному стані та
стягненню судових витрат згідно доданих квитанцій.

В судовому засіданні підтримала свої позовні
вимоги і прохає задовольнити. Суду пояснила, що між нею та ПП «АФ
Прогрес» ІНФОРМАЦІЯ_1 р. був укладений договір оренди земельної частки (паю)
розміром 8,44 умовних кадастрових гектара, які належали їй на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії
НОМЕР_1 строком на 10 років. Цей договір був
зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2  ІНФОРМАЦІЯ_3 р. в книзі реєстрації договорів оренди
за №
НОМЕР_2.

Після отримання в жовтні 2002 р. Державного Акту про право власності на земельну ділянку і виділення земельної ділянки в натурі
розміром 7,10 га. вважає що земельний пай розміром 8,44 умовних кадастрових га. перестав
бути об'єктом орендних відносин, а відтак договір
оренди перестав відповідати вимогам закону, оскільки суттєво змінився предмет зобов'язання по договору. Крім того, вона
має намір в подальшому самостійно обробляти свою
земельну ділянку.

Крім вище зазначеного, орендар систематично
неналежним чином виконував умови договору в частині виплати
орендної плати, що підтверджується її заявами на адресу відповідача ПП «АФ Прогрес». Орендну плату за 2005 р. вона отримала вже після пред'явлення данної позовної
заяви в сумі 1079 грн. 00 коп.

Через невідповідність умов договору
діючому законодавству та неналежне ви­конання умов
договору - несвоєчасну виплату орендної плати
за 2005
p., прохає припинити дію договору оренди земельної частки (паю) у зв'язку із зміною
пред­мета зобов'язання за договором та невиплатою
орендної плати. Зняти вказаний до­говір з реєстрації в Купріянівській сільській
раді, зобов'язати відповідача поверну­ти земельну ділянку в належному стані та
відшкодувати судові витрати.

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на його безпідставність та бездоказанність;  на те, що договір оренди був укладений у
відповідності до зако-

2

нодавства України, що відповідно до Наказу Державного
комітету України по зе­мельним ресурсам від 17.01.2000 р. № 5 затверджено Типовий договір оренди
зе­мельної частки (паю) відповідно до п. З цього
договору ОСОБА_1 зо­бов'язується протягом усього часу
дії договору утримуватися від використання на­лежного їй права на виділення земельної частки (паю) в натурі; не
втручатися в ви­робничу діяльність Орендаря і не
створювати будь яких перешкод при виконанні умов цього договору; не вносити без згоди Орендаря зміни у договір і без
згоди ПП «АФ Прогрес» в односторонньому
порядку відмовилася від виконання своїх обов'язків за
договором, скористалася своїм правом на виділення земельної частки (паю) в
натурі і отримала Державний акт про право власності на землю.

Посилається також на ту обставину, що Наказом
Державного комітету Украї­ни по земельним ресурсам від 24.09.2001 р. № 166 пункт про утримання орендода­вця від
використання належного йому права на виділення земельної частки (паю) в натурі
було вилучено з умов Типового договору, але, оскільки зміни в умови дого­вору не вносилися, то вважає що даний пункт договору діє
і його вимоги не супе­речать діючому законодавству.

Вважає, що ОСОБА_1 ігнорує умови норм Закону
України «Про оренду землі» та уникає від укладення
договору оренди землі на підставі Державного Акта на право на земельну ділянку,
не повідомив про отримання Державного Акту про право власності на земельну
ділянку і таким чином порушує право ПП «АФ Про­грес» на оренду земельної ділянки на тих же умовах, що і раніше укладений
дого­вір.

Не згоден з припиненням дії договору оренди, а
вважає, що від повинен бути переукладений на умовах Типового договору.

Вислухавши сторін, вивчивши
матеріали справи, суд вважає позовну заяву та­кою, що підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійсню­ється на засадах
змагальності сторін, стороні повинні довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу свої вимог, так і на підставу своїх заперечень.

В своїх усних та письмових
поясненнях ПП «АФ Прогрес» визнає той факт, що договір оренди, який було укладено на підставі Сертифікату на право на
земе­льну частку (пай), але потім із виділенням цієї
частки в натурі відповідно до державного Акту про право власності на
земельну ділянку, має відбутися припинення зобов'язання угодою сторін шляхом переукладання договору або припинення зо­бов'язання у зв'язку з неможливістю виконання (оскільки
відсутній предмет дого­вору) -
тобто розірвання договору.

При цьому суд звертає увагу на те,
що ПП «АФ Прогрес» не звернулося до орендодавця
ОСОБА_1 з пропозицією про переукладення договору оренди з договору оренди земельної частки (паю) на договір оренди земельної ділянки,
як це передбачено діючим законодавством.

Таким чином, суд вважає, що ПП «АФ Прогрес» в
даному судовому"" засіданні визнавши факт,
що дія договору оренди № НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_3 р. повинна бути при­пинена, а договір розірвано, відмовилося від узгодження з ОСОБА_1 умов договору оренди належної їй земельної ділянки. Через що
суд розглядає тальки пи­тання про наявність обставин для
припинення дії договору оренди № НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_3 р. шляхом його
розірвання.

В судовому засіданні встановлено,
що відносини між сторонами оформлені договором оренди № НОМЕР_2 від
ІНФОРМАЦІЯ_3 р. земельної частки (паю) розміром 8,44 умовних кадастрових
гектара, які належали ОСОБА_1 на підставі Сертифікату

3

на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 строком на 10 років з оплатою оренд­ної платі в розмірі 1079 грн. 00 коп. в строк до 25 грудня або продуктами сільсько­господарського
виробництва на вказану суму. Договір оренди зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_2  ІНФОРМАЦІЯ_3 р. Книзі записів реєстрації
договорів оре­нди за № НОМЕР_2. Тобто орендар ПП
«АФ Прогрес» в своїй діяльності використовував земельну ділянку, на якій ОСОБА_1 мала право на отримання земельної ділян­ки
в натурі, але не мала право власності на земельну ділянку в натурі.

Отримавши ухвалу попереднього
слухання по справі, відповідач в жодне з су­дових засідань не подав ні договору
оренди ні доказів про те, що вказаного догово­ру оренди не існує, що ПП «АФ Прогрес» земельну ділянку, яка належить
ОСОБА_1 не обробляла та не обробляє, тобто
посилаючись на те, що позивач не підтвер­див свої вимоги (наявність договору
оренди та розрахунки по заборгованості по орендній платі) - відповідач сам не надав суду докази
про те, що вказані вимоги (факт оренди земельної частки (паю)
та розрахунки) є безпідставними та необгрун­тованими.

ІНФОРМАЦІЯ_4  ОСОБА_1 отримала Державний Акг серії НОМЕР_3

на земельну ділянку площею 6,84 га з виділенням її в натурі з присвоєнням кадаст­

рового номеру НОМЕР_4.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право, зокрема, володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної влас­ності
набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправ­но
позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

В ст.ст. 1, 3, 21, 22, 64 Конституція
Україна закріпила положення, що Україна, як
демократична і правова держава, закріпила принцип поваги і непорушності прав та свобод людини, утвердження і забезпечення яких є
головним обов'язком держа­ви. Конституційний принцип правової держави вимагає
від неї утримуватися від обмеження загальновизнаних прав і
свобод людини і громадянина, в тому числі майнових прав.

Закони, інші нормативно-правові акти, які визначають
порядок реалізації встановлених Конституцією України та міжнародними договорами
прав і свобод людини і громадянина, в тому числі порядок набуття права
власності, не повинні звужувати, заперечувати чи в
будь-який інший спосіб обмежувати ці права і свобо­ди.

Відповідно до статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законо­давства не мають зворотної дії в часі, їх дія поширюється
на відносини, які виникли раніше, лише у випадках, коли вони
пом'якшують або скасовують цивільну відпо­відальність особи.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що положення
Наказу Державного комі­тету України по земельним ресурсам від 24.09.2001 р. № 166 пункт про вилучення пункту про утримання орендодавця від використання
належного йому права на ви­ділення земельної частки (паю) в
натурі з умов Типового договору, має зворотню дію у часі оскільки від пом'якшує, або скасовує цивільну відповідальність
орендо­давця за виконання, чи невиконання своїх зобов'язань за договором.

13  заяв від 28.01.2004 р. та 10.02.2005 р. вбачається, що ОСОБА_1 неодно­

разово зверталася до орендаря з
вимогами дострокового розірвання договору орен­

ди через порушення суттєвих умов
договору - виплати орендної плати за користу­

вання земельною часткою (паєм).

Дану обставину ПП «АФ Прогрес» не визнає, посилаючись
на те, що у листі був відсутній внутрішній опис
вкладення. Не визнаючи отримання вказаних заяв, відповідач не надав суду відповідним чином оформлену довідку про
відсутність реєстрації у ПП «АФ Прогрес»
вказаних заяв, через що він - відповідач - не реагу­вав на ці заяви
відповідним чином.

4

Суд визнає заяви 28.01.2004 р. та 10.02.2005 р.
такими, що направлені відпові­дачеві ПП «АФ Прогрес» належним
чином, що підтверджується поштовими повід­омленнями, і не може погодитися з доводами відповідача, оскільки вважає, що
орендодавець міг листуватися з орендарем лише з питань орендних відносин. Представник відповідача не визнаючи направлення вказаних
заяв на адресу ПП «АФ Прогрес», не надав суду доказів
того, що між сторонами існували інші відно­сини, яки могли
вирішуватись за допомогою листування.

В позовній заяві ОСОБА_1 як на
підставу припинення дії договору шляхом його
розірвання посилається на дві обставини - зміна умов договору, викликана отриманням Державного Акту про право на земельну ділянку
та неналежне вико­нання умов договору ПП «АФ Прогрес» по виплаті орендної плати
- наявності за­боргованості
по орендній платі за 2005 р. в сумі 1079 грн. 00 коп.

Вказані обставини, викладені позивачем ОСОБА_1,
відповідачем ПП «АФ Прогрес» в судовому засіданні не
оспорені. ОСОБА_1 в судовому відпо­відач не надав
суду витребувані судом довідки про розмір орендної плати, яка ви­плачувалась орендодавцю протягом 2001-2004 років; розмір орендної плати за 2005 p.; документи, які б оспорювали доводи
позивача про невиплату орендної плати в 2005 р. (квитанції про виплату позивачу
ОСОБА_1 орендної плати в грошово­му або в натуральному вигляді); документи, які
б свідчили про прийняття відпові­дачем - ПП «АФ Прогрес» заходів для своєчасного розрахунку за оренду земельної частики
(паю) за 2005 р.

Відповідач умови Ухвали про відкриття провадження
по справі від 19.09.2006 p.; Ухвали попереднього слухання від 08.11.2006 р. про надання суду заперечень проти
позовної заяви з доданими до них доказами, які б підтверджували запере­чення відповідача проти позовної заяви, про наявність
невизнаних обставин, ви­кладених в позовній заяві, суду не
надав - тобто ухвали суду відповідачем не
вико­нані. Не виконані відповідачем і ухвали суду, винесені в судовому
засіданні, не на­дав відповіді і на письмові запити суду.

Таким чином, на думку суду в судовому засіданні
було встановлено, що ПП «АФ Прогрес» дійсно мало
заборгованість перед ОСОБА_1 по виплаті оренд­ної плати за 2005 p., Виходячи з наведеного, суд вважає, що ПП «Агрофірма Про­грес» дійсно порушила умови договору та своєчасно не
розрахувалось з орендода­вцем ОСОБА_1.

Суд не може погодитися з доводами відповідача про
те, що несвоєчасна ви­плата орендної плати відбулася
через невжиття орендодавцем заходів для її отри­мання, оскільки відповідно до
п. 2.2 Договору оренди виплата орендної плати є обов'язком орендодавця. Відповідач не надав суду доказів того, що він
приймав заходи для своєчасного до 25 грудня 2005 р. розрахунку з орендодавцем.

На думку суду вимоги позивача про визнання договору
оренди припиненим у зв'язку із зміною предмета
зобов'язання за договором та порушенням умов догово­ру оренди через несвоєчасну виплатою орендної плати, що є суттєвими умовами
договору оренди повністю відповідають положенням ст. 651 ЦК України відповід­но до яких
«договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору
другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.» Оскільки неоплата орендної
плати є істотним пору­шенням ПП «АФ Прогрес» договору
внаслідок чого орендодавець ОСОБА_1 значною мірою
позбавилася того, на що вона розраховувала при укладенні догово­ру оренди, а саме - своєчасне отримання орендної плати за
користуванням її влас-

5

ністю в грошовому або натуральному
виразі.

В жодне з судових засідань,
відповідач не надав суду доказів того, що ненале­жне виконання умов договору - несвоєчасна оплата орендної плати за 2005 р. ви­кликана внаслідок дії непереборної сили.

В судовому засіданні, вислухавши
пояснення позивача, відповідач заявив кло­потання про допит свідків - голови ПП «АФ Прогрес» ОСОБА_2  та голо­вного бухгалтера підприємства ОСОБА_3 яке було задоволено. Але в судове
засідання вказані свідки не з'явилися, як пояснив представник відповідача
спочат­ку через перебування на
санаторно-курортному лікуванні та в подальшому через зайнятість. Підставою для задоволення клопотання про виклик свідків було
те, що ці свідки повинні були підтвердити
наявність або відсутність заборгованості перед ОСОБА_1 у 2005 р.

Оскільки в судовому засіданні представник ПП
«Агрофірма Прогрес» визнав факт несвоєчасного розрахунку з орендодавцем, суд
вважає що справу можливо закінчити без допиту свідків, оскільки розрахунки, або
їх відсутність, за договором підтверджуються тільки письмовими доказами, а
показання свідків про наявність якихось інших обставин несвоєчасного
виконання умов договору по виплаті орен­дної плати
суттєвого значення для розгляду справи не мають, тим паче, що ПП «АФ Прогрес» не надало суду доказів того, що у
відповідності до р. З Договору оренди № НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 р. орендар не несе відповідальності за невиконання умов договору
внаслідок дії непереборної сили.

Позивач ОСОБА_1 в порядку, встановленому Указом
Президента України від 03.12.1999 р. № 1529/99 «Про невідкладні заходи по прискоренню реформуван­ня аграрного сектору економіки» реалізувала своє право на землю шляхом її
виді­лення в натурі і отримання на неї Державного Акту
про право приватної власності за землю від 12.10.2004
р.

Відповідно до ч. 2 п. 17 Перехідних положень Земельного
Кодексу України, сертифікати на право на земельну частку
(пай) є дійсними до виділення власникам земельних
часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю, а тому дія
договору оренди, укладе­ного між ОСОБА_1 та ПП «АФ Прогрес»
на підставі сертифікату повинна бути припинена оскільки змінився предмет
оренди.

Суд також приймає до уваги і заяву представника
позивача про те, що ОСОБА_1, після отримання земельної ділянки
в натурі має намір в подальшому обро­бляти земельну ділянку самостійно.

Суд не може погодитися з доводами
відповідача, викладеними ним в усних та письмових
поясненнях про те, що ОСОБА_1 в одностороньому порядку відмо­вилася від виконання своїх обов'язків за договором
«утримуватися протягом усьо­го часу від використання належного
йому права на виділення земельної частки (паю) в
натурі», оскільки отримавши від ОСОБА_1 заяви від 10.02.2005 р. про те, що ним орендарем ПП «АФ Прогрес»
порушуються норми діючого законодав­ства а саме:

- розмір орендної плати встановлено
менший ніж передбачено Указом Прези­дента України
від 13.09.2002
р. № 830/2002 «Про внесення змін до статті 1 Указу Президента України від 2.02.2002 р. № 92» відповідно до якого «одним із
пріорите­тних завдань пореформеного розвитку
аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту
сільського населення, зокрема шляхом за­провадження плати за оренду земельних
ділянок сільськогосподарського призна­чення, земельних часток (паїв) у розмірі
не менше 1,5 відсотка визначеної відпові­дно до законодавства вартості земельної ділянки,
земельної частки (паю)...»;

6

·  договір укладено без обов'язкового його посвідчення в
нотаріальній конторі;

·  договір не пройшов реєстрації в кадастровому центрі;

·
а також повідомлення про отримання
Державного акту на земельну ділянку та виділення
її в натурі у зв'язку з чим змінився предмет договору оренди -

ПП «АФ Прогрес» не прийняло ніяких заходів про
виправлення вказаних недоліків договору оренди, не запропонував
ОСОБА_1 переукласти договір оренди на нових умовах, які б відповідали діючому
законодавству і продовжував користува­тися
земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_1 на умовах договору, який не
відповідає умовам діючого законодавства.

В своїх усних та письмових
поясненнях ПП «АФ Прогрес» посилається на Ти­

повий договір оренди землі,
затверджений постановою Кабінету Міністрів України

від 03.03.1994 р. № 220 «Про
затвердження Типового договору оренди землі», але

ні вказаний ПП «АФ Прогрес» Типовий
договір оренди, ні Типовий договір орен­

ди, який діяв раніше і був затверджений
постановою Кабінету Міністрів України

від 17.03.1993 р. № 197 «Про форму договору на право
тимчасового користування

t         землею (в тому
числі на умовах оренди)» не мав таких умов як обов'язок орендо-

давця утримуватися протягом усього часу від використання
належного йому права на виділення земельної частки (паю) в натурі.

Немає вказаної обставини і в Указах
Президента України від 2.02.2002 р. №

92/2002 «Про додаткові заходи щодо
соціального захисту селян - власників земе­

льних ділянок та земельних часток
(паїв)» із внесеними згідно з Указом Президента

України № 830/2002 від 13.09.2002, ні в Законі
України «Про оренду землі» від

6.10.1998 р. № 161-XIV на в Законі «Про оренду землі від 2.10.2003 p. № 1211-IV.

Тоб то законодавець в жодному з
нормативних актів не закладав положення про

обмеження особи в своїх правах - в нашому випадку «утримуватися протягом

усього часу
від використання належного йому права на виділення земельної частки

(паю) в натурі».

Зважаючи на наведене суд вважає, що
доводи ПП «Агрофірма Прогрес» про те, що ОСОБА_1, отримавши Державний
Акт про право власності на землю в односторонньому
порядку відмовився від виконання умов договору, оскільки відповідач не надав суду доказів того що після отримання Державного акту
про право власності на землю і до звернення до суду з
цією позовною заявою, ОСОБА_1 якимось чином втрутилася в
виробничу діяльність Орендаря, створила якісь перешкоди в користуванні
земельною ділянкою або інші перешкоди у виконанні умов цього
договору.

В судовому засіданні було
встановлено, що ні в 2004 ні в 2005 роках, ОСОБА_1 не робила ніяких спроб у самовільному вилученні своєї
земельної ділянки від

орендаря, а також не приймала ніяких дій у
втручання в діяльність орендаря, в од-

носторонньому порядку не припиняла дію договору, а
звернулася до суду з позов­ною заявою, як це передбачено діючим
законодавством та умовами договору.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог, так і на підставу своїх заперечень, ч. 1 ст. 131 ЦПК України встановлює що сторони
зобов'язані по­дати свої докази чи повідомити про
них суд до або під час попереднього "судового засідання у справі. Докази
подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного
для подання доказів.

Через не надання суду письмових
доказів, які визначені в ухвалах суду, суд вважає, що відповідач не довів суду обґрунтованість своїх заперечень проти
позов­ної заяви.

7

Керуючись ст. 31, 32, 33 Закону України
«Про оренду землі» ст. 10, 11, 58-60, 83,
84, 88, 212-214, 218,293,294,298 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агрофірма
«Прогрес» задовольнити частково.

Припинити дію договору оренди
земельної частки (паю) від ІНФОРМАЦІЯ_1 р. укладеного між ОСОБА_1 та Приватним підприємством
Агрофірма «Прогрес» зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 р. в книзі реєстрації
договорів оренди за НОМЕР_5.

Зобов'язати Приватне підприємство «Агрофірма
«Прогрес» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку в належному стані.

Стягнути з Приватного підприємства «Агрофірма
«Прогрес» на користь ОСОБА_1 державне мито в сумі 51 грн. 00 коп. та 30 грн. 00 коп. інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи.

В іншій частині позову відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви

про апеляційне оскарження, якщо
заяву про апеляційне оскарження не було

подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга

не була подана у строк, рішення суду
набирає законної сили після закінчення

строку на подачу апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення,

якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним

судом.

Суддя                                                                                        H.A. Піскунова