Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
червня 2007 року Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі
головуючої судді Літвінової Л.Ф. при секретарі Москвіті Н.О.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду смт. Межова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовною заявою про стягнення боргу з ОСОБА_2

В
обгрунтування позову останній зазначив,
що в листопаді 2006 року до нього звернулася ОСОБА_2. з проханням купити
домоволодіння,  що розташоване в с Слов'янка
Межівського району Дніпропетровської області,
яке належало б їй в порядку спадкування.

В
зв'язку з тим,  що у неї не було грошових
коштів на оформлення спадщини,  вона
звернулась до нього 29.11.2006 року з проханням надати позику в сумі 3000 грн.
для оформлення спадщини. Він надав їй позику в сумі 3000 грн.,  про що вона надала розписку.

Вони
домовилися,  що після оформлення
спадщини,  відповідно до чинного
законодавства,  можливо оформлять договір
купівлі-продажу цього домоволодіння,  а
сума позики в майбутньому буде зарахована в рахунок оплати при купівлі-продажу
домоволодіння.

В 2007
році у нього змінилися сімейні обставини і він відмовився від укладання
договору купівлі-продажу домоволодіння. В зв'язку з цим звернувся до ОСОБА_2. з
проханням повернути суму в розмірі 3000 грн.,
але вона відмовилася повертати вказану суму.

Позивач
просить суд стягнути з відповідачки на його користь 3000 грн. та судові витрати
по справі.

В судовому
засіданні позивач свій позов підтримав повністю.

Відповідачка
проти позову не заперечує.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  дослідивши зібрані по справі докази,  вважає,
що позов підлягає задоволенню.

У
відповідність ч. 1 ст. 1046 ЦК
України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові) грошові або інші речі,  визначені родовими ознаками,  а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно
копії розписки ОСОБА_2. одержала від ОСОБА_1. 3000 -гри. 29 листопада 2006 року
для оформлення спадщини.

Відповідно
до ч. 2 ст. 1049 ЦК України,  якщо договором не встановлено строк
повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги,  позика має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це,  якщо інше не встановлено договором.

Вина
відповідачки складається в тім,  що вона
не повернула йому позики в розмірі 3000 грн. ОСОБА_1.,  який пред'явив їй вимогу про повернення
позики в січні 2007 року.

На
підставі вищевикладеного з відповідачки слід стягнути на користь позивача суму
позики в розмірі 3000 грн. та у відповідності з п. 1 ст. 88 ЦПК України судові
витрати витрати по справі,  які
складаються зі сплати державного мита в сумі 51 грн. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. Загальна сума судових
витрат,  які підлягають стягненню
становить 81 грн.

Керуючись
ст. ст. 10,  11,  209,
212,  214-215 ЦПК України,  ст. ст. 1046,
1049 ЦК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1 задовільнити.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 3000 грн. суми позики та 81 грн. судових витрат по
справі.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через суд першої інстанції в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.