________________ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ___________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНА

01 лютого   2007
року                                                                                                        м.
Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах  апеляційного суду

Одеської області  в
складі:

головуючого -                                              Панасенкова В.О.

суддів:                                                            Парапана В.Ф..,

Драгомерецького М.М.,

при секретарі:                                                Бондаренко Н.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1. - ОСОБА_6.,
представника відповідачки ОСОБА_2 -ОСОБА_4,
представника Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради - Воробйова Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 діючого в своїх
інтересах і в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3, та ОСОБА_2, яка приєдналася
до апеляційної скарги, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, діючих в своїх
інтересах і в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, третіх осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський
ливарний завод", Орган опіки і піклування Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради, про виселення без надання іншого жилого
приміщення,

встановила:

ІНФОРМАЦІЯ_3
року ОСОБА_5. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1., ОСОБА_2, діючих в своїх
інтересах і в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, третіх осіб Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський
ливарний завод" (далі - ТОВ "ОЛЗ"), Орган опіки і піклування Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради, про виселення без надання іншого жилого приміщення
(далі - орган опіки і піклування). В заяві позивачка ОСОБА_5. зазначала, що на
підставі спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету ТОВ "Одеський ливарний завод"
від ІНФОРМАЦІЯ_5 року їй був наданий ордер на право заняття кімнати
АДРЕСА_7. ІНФОРМАЦІЯ_4 року вона
зареєструвалася за зазначеною адресою, але вселитися не може, оскільки у
цій кімнаті проживають відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2. з сином ОСОБА_3.

Головуючий у першій інстанції   Позняк B.C.                                                     Справа №22ц-38807

Доповідач апеляційної інстанції Панасенков В.О.                                                   Категорія ЦП: 30

2

Посилаючись на
ці обставини, та на ст. 127,
128, 129, 132 ЖК України, позивачка ОСОБА_5. просила суд позов
задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився у зв'язку з зайнятістю по роботі, але
про розгляд справи був сповіщений належним чином.

Відповідачка
ОСОБА_2 і її представник ОСОБА_4 проти позову заперечували і в своїх поясненнях
зазначали, що ОСОБА_1., як медпрацівнику ТОВ "ОЛЗ", спільним рішенням
адміністрації та профспілки підприємства від ІНФОРМАЦІЯ_6 року була надана АДРЕСА_7 і тому їх сім'я
проживає у цій кімнаті на законних підставах.

Представник
третьої особи, ТОВ "ОЛЗ", в судовому засіданні пояснив, ТОВ
"ОЛЗ" є власником житлового фонду, у тому числі і будинку АДРЕСА_7, який
розташований за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_7. ОСОБА_1., як медпрацівнику ТОВ
"ОЛЗ", спільним рішенням адміністрації та профспілки підприємства від
ІНФОРМАЦІЯ_6 року була надана одна кімната площею 18 кв.м, у АДРЕСА_7. Однак він з
сім'єю, дружиною ОСОБА_2 та дитиною, самочинно зайняв три кімнати загальною
площею 54 кв.м, (приміщення ізолятора), у тому числі і кімнату площею 27 кв.м.,
яка у встановленому законом порядку ІНФОРМАЦІЯ_5 року була надана позивачці
ОСОБА_5. Адміністрація підприємства неодноразово зверталася до них з вимогами
про звільнення самочинно зайнятого
приміщення, але вони відмовлялися від цього.

Представник
третьої особи, Ради опіки і піклування Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради в судове засідання не з'явився. До суду була надіслана
заява про розгляд справи у їх відсутність.

Рішенням суду
першої інстанції позов ОСОБА_5. задоволено. Суд виселив відповідачів ОСОБА_1., ОСОБА_2 та їх сина ОСОБА_3 з кімнати АДРЕСА_7 в м. Одесі без надання іншого жилого приміщення.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1, який діяв в своїх інтересах і в інтересах малолітнього сина
ОСОБА_3, просить рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи тим, що рішення суду першої
інстанції є незаконним і необгрунтованим.

Відповідачка
ОСОБА_2 приєдналася до апеляційної скарги свого чоловіка ОСОБА_1.

В судове
засідання, не з'явилися позивачка ОСОБА_5, відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
представник третьої особи, ТОВ "ОЛЗ", але про розгляд справи
сповіщені належним чином, про що свідчать повідомлення про отримання повісток.

Заслухавши
доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1., який діяв в своїх інтересах і в
інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 та ОСОБА_2, яка приєдналася до апеляційної
скарги, пояснення на апеляцію представника відповідача ОСОБА_1. - ОСОБА_6,
представника відповідачки ОСОБА_2 -ОСОБА_4,
перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_1., який діяв в своїх інтересах і в інтересах
малолітньої сина ОСОБА_3, та ОСОБА_2, що приєдналася до неї, задоволенню не
підлягає,

Головуючий
у першій інстанції   Позняк B.C.                                      Справа № 22ц-38807

Доповідач апеляційної інстанції
Панасенков В.О.                                       Категорія
ЦП: 30

з

оскільки
рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з
матеріалів справи, ТОВ "ОЛЗ" був власником житлового фонду, у тому
числі і будинку АДРЕСА_7,
який розташований за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_7 (а.с. 20-25).

Відповідачу
ОСОБА_1., як медпрацівнику ТОВ "ОЛЗ", спільним рішенням адміністрації
та профспілки підприємства від ІНФОРМАЦІЯ_6 року була надана одна кімната
площею 18 кв.м, у АДРЕСА_7 (а.с. 17-19).

Однак відповідач
ОСОБА_1 з сім'єю, дружиною ОСОБА_2 та дитиною, самочинно зайняв три кімнати загальною площею 54 кв.м, (приміщення ізолятора), у тому числі і спірну
кімнатуАДРЕСА_7площею 27
кв.м., що визнається сторонами і представником третьої особи,
ТОВ "ОЛЗ", в судовому засіданні

Адміністрація
ТОВ "ОЛЗ" неодноразово зверталася до відповідачів ОСОБА_2 з вимогами
про звільнення самочинно зайнятого приміщення, але вони відмовлялися від цього,
що також підтверджується матеріалами справи.

На підставі
спільного рішення адміністрації і профспілкового комітету ТОВ "Одеський
ливарний завод" від ІНФОРМАЦІЯ_5
року позивачці ОСОБА_5. був наданий ордер
на право заняття кімнатиАДРЕСА_7 в м. Одесі (а.с. 5, 6, 29).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року позивачка ОСОБА_5.
зареєструвалася за зазначеною адресою, але вселитися не може, оскільки зайнята
відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 з сином.

За таких
обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до
обґрунтованого висновку про те, що сім'я відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
самовільно зайняли спірну кімнату площею 27
кв.м., яку в встановленому законом порядку була надана позивачці
ОСОБА_5.

Тому житлові права позивачки ОСОБА_5. порушені і підлягають захисту судом способом
виселення відповідачів ОСОБА_2 з спірній кімнати.

Висновки суду
першої інстанції відповідають вимогам ст. ст. 9, 128, 129, 132 ЖК України і фактичним обставинам справи, які доведені у судовому
засіданні.

Посилання
відповідача ОСОБА_1. в апеляційній скарзі про те, що справа розглянута у його
відсутність, не може бути прийняте до уваги, оскільки не відповідає дійсним
обставинам справи.

З матеріалів
справи вбачаться, що відповідач ОСОБА_1 сповіщений про розгляд справи ІНФОРМАЦІЯ_1 року у
встановленому законом порядку (а.с. 32, 33).

Тому у
відповідності до положень ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд першої інстанції вправі був розглянути справу у його
відсутність.

Твердження
відповідача ОСОБА_1. в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам
закону, є неспроможними.

Головуючий у першій інстанції
Позняк B.C.                                                Справа №22ц-38807

Доповідач апеляційної інстанції
Панасенков В.О.                                                   Категорія ЦП: 30

4

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують
висновків суду і не містять
підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Тому законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції й ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні
позову немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючого в своїх інтересах і в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3, та ОСОБА_2, яка приєдналася до апеляційної скарги,
відхилити, рішення Суворовського районного
суду м. Одеси від ІНФОРМАЦІЯ_1 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою.

Головуючий у першій інстанції   Позняк B.C.                                                                Справа №22ц-38807

Доповідач апеляційної інстанції Панасенков В.О.                                                           Категорія ЦП: 30