Справа
№22-1335                                       Суддя 1- інстанції- Пискунов B.I.
Категорія - 21                                             Доповідач- Єлгазіна Л.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

9 лютого
2007 року                                                                                                                 м.Донецьк

Апеляційний суд Донецької області у
складі: Головуючого-судді- Ювченко Л.П. Суддів-
Азевича В.Б., Єлгазіної Л.П. При секретарі- Тума О.В.

За участю : позивача ОСОБА_1, представника відповідача
Михайлівська Т.О. Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Донецьку
цивільну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.Дзержинську Донецької обл. на рішення Дзержинського міського суду Донецької обл.. від 24 листопада
2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.Дзержинську Донецької обл.
- про відшкодування моральної шкоди .

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася до суду із позовом „Про відшкодування моральної шкоди  заподіяної умовами   виробництва ", в обгрунтування своїх
вимог вказував, що з 1987 року по 05.04.2006 року працював на вугільних
підприємствах в підземних, несприятливих та шкідливих умовах. При виконанні
трудових обовдзків він отримав професійне захворювання, про що йому було видано
акт ф. П- 4. Згідно висновку МСЕК від 04.04.2006р. йому вперше встановлено 45%
втрати професійної працездатності по професійному захворюванню - хронічна
вертеброгенна попереково- крижова радікулопатія та вібраційна хвороба. Він
вважає, що внаслідок професійного захворювання
переживає моральні страждання, які оцінив у 35 000 гр. і просив вказану
суму стягнути з Фонду.

Рішенням суду
від 24.11.2006року - позов гр.ОСОБА_1 був задоволений частково, з відділення
виконавчої дирекції ФССНВ на виробництві та профзахворювань в м.Дзержинську
було стягнуто на його користь  в рахунок
відшкодування моральної шкоди 12 тисяч гривень.

01.12.2006 року
до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у
м.Дзержинську, в якій просить рішення суду скасувати, та та відмовити у позові
по відшкодуванню моральної     шкоди,
відповідно до вимог ст..34, 28 ,
21 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання , які спричинили
втрату працездатності"

На їхню думку
судом порушені ст. 10, 60 ЦПК України -бо не були з"ясовані всі обставини
по справі, суд не обґрунтував у рішенні докази. В матеріалах справи відсутній
висновок МСЕК про спричинення позивачкі моральної шкоди. Професійне
захворювання у позивача встановлено у 2006році, а згідно п.27 ст.77 Закону
України „ Про державний бюджет України" на 2006 рік зупинена дія Закону
України „Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання , які спричинили
втрату працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди
застрахованим та членам їх сімей

Заслухавши
суддю- доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, судова колегія вважає що апеляційна скарга відповідача
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційним   судом встановлено , що позивач дійсно    працював на вугільних підприємствах, і йому
відповідно з висновком   МСЕК від
04.04.2006р. вперше встановлено 45% втрати професійної працездатності по
професійному захворюванню -хронічна
вертеброгенна попереково- крижова радікулопатія, вібраційна хвороба та третя група
інвалідності. / а.с.47 -48/

Професійне
захворювання , яке встановлено позивачу , відповідно до ч.2 ст. 13 Закону
України „Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання . які спричинили
втрату працездатності"  -   є страховим випадком з настанням якого
відповідно до п. „є" п..1.ч.1 ст. 21 Закону зобов'язує Фонд відшкодувати
грошову суму за моральну шкоду, за наявності факту заподіяння такої шкоди
потерпілому.

Зазначені доводи були враховані місцевим судом і свідчать про те, що у
зв"язку із професійним захворюванням, у позивача на підставі
вимог ст.. 28
Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" - виникло право на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до
ч.З ст.34 Закону   -   висновок МСЄК про встановлення наявності чи
відсутності спричиненя моральної шкоди особам, у яких встановлено стійку втрату
працездатності внаслідок шкідливих умов праці, не є обов'язковим, оскільки
спричинення моральної шкоди в таких випадках є очевидним.

Але згідно з вимогами ст.. 77 Закону України „ Про Державний
бюджет України на 2006 рік" , пункт 27, з метою приведення окремих
норм законів у відповідність із цим Законом, зупинена дія/в частині
відшкодування моральної шкоди/п.е п.1 ч.І ст21, ч.З ст.28 ч.З ст.34 „Закону
України „Про загальнообов,язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності."

Проте суд першої
інстанції ці заперечення відповідача не прийняв з тих мотивів, що що норми
Закону України „Про загальнообовдзкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" в частині відшкодування моральної шкоди не
скасовані, а лише призупинено їх дію. При цьому судом першої інстанції не
враховано, що призупинення дії закону так само не дає підстав для його
застосування.

Розглядаючи спір
, судова колегія вважає, що місцевий суд не повно дослідив і оцінив обставини
по справі, неправильно застосував норми матеріального права.

Судова колегія
вважає, що вказані доводи дають підстави для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального права, і відповідно до
ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з постановою нового рішення про відмову в задоволенні позову
на підставі п.27 ст. 77 Закону України „ Про Державний бюджет України на
2006 рік"   .

Керуючись
ст.. 304 п.1
, 307, 309, 313 , 314, 315, 317, 319 ЦПК України,

судова колегія судової палати,

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань
України у м. Дзержинську

Донецької обл. - задовольнити
частково.

Рішення
Дзержинського міського суду Донецької обл.
від 24 листопада 2006 року -
скасувати і постановити нове рішення , яким   відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних
вимог до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.
Дзержинську Донецької обл.
- про    відшкодування
моральної шкоди 35000гривень .

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, і може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної
сили.