Справа № 2-о-31 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

15 січня 2007 року                                                                           Рівненський     районний     суд

Рівненської області в особі:

судді Красовського О. при секретарі Хрусюк Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне
справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого
документу, -

встановив:

Заявник
зазначає, що його мама відкрила рахунок в Ощадбанку СРСР, та отримала ощадну
книжку. Однак в цій ощадній книжці не вірно вказали анкетні дані: ім'я
зазначили „ОСОБА_2", а не „ОСОБА_3". На той час на це ніхто не
звертав уваги. Проте через цю помилку заявник позбавлений можливості оформити
спадкові права після смерті мами. Внести зміни в документи немає можливості.
Тому заявник просить суд винести рішення про встановлення факту належності
правовстановлюючого документу.

Заявник
підтримав заяву і пояснив про обставини, описані вище.

Заслухавши
пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява
підлягає до задоволення.

Відповідно до
статті 10 ЦПК
України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до
частини 1 статті 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до
статті 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у
справі, виникає спір.

Як встановлено в
судовому засіданні, в ощадній книжці, виданій на ім'я мами заявника, допущена
помилка в її імені. Внести зміни у правовстановлюючий документ немає
можливості.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 дали суду
показання про те, що маму заявника всі звали „ОСОБА_2". Тільки пізніше
дізналися, що її справжнє ім'я „ОСОБА_3". Під іменем „ОСОБА_2" мама
заявника отримала і трудову книжку колгоспника.

Проаналізувавши
наявні у справі письмові докази, пояснення заявника, свідків, суд дійшов
висновку, що заява є обґрунтованою.

Керуючись ст. 10, ч.1 ст. 11, ст.ст. 60, 61, 130, 212, 214, 215, 256, 259 ЦПК
України,

суд,-

вирішив:

Заяву задоволити.

Встановити, що
ощадна книжка Ощадбанку СРСР, філія 6397/05
Рівненського відділення в с.
Зоря, рахунок НОМЕР_1,
де зазначено «ОСОБА_7»
-належить ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає
законної сили через 10 днів з
дня проголошення, якщо його не буде оскаржено в апеляційному порядку. Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному
суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Рішення може бути також оскаржене і без подання заяви про апеляційне оскарження
у випадку подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення
рішення.

У випадку
неподання заяви про апеляційне оскарження у 10-денний строк рішення набуває
законної сили після закінчення цього строку. Якщо буде подано заяву про
апеляційне оскарження, але не подано в подальшому апеляційну скаргу в 20-денний
строк, то рішення набирає законну силу.

СУДДЯ:                      О.КРАСОВСЬКИЙ