СУД   ЧЕРКАСЬКОЇ   ОБЛАСТІ
Справа №22ц-114 -2006р.                                                        Головуючий по 1 інстанції
- Колода Л.Д. Категорія
: інші житлові справи
апеляційній інстанції   -  Захарова А.»
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

" 17 " січня 2007 р. Судова палата в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого                            Захарової А.Ф.

суддів                                      Подорога В.М., Адаменко Л.В.

при секретарі                           Ковтун Л.Б.

за участю адвоката                   ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2006 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив
право на користування житловим приміщенням.

Вивчивши
матеріали справи, вислухавши ОСОБА_2 його представника,
які підтримали доводи апеляційної скарги, та представника ОСОБА_3, яка
на них заперечувала, судова палата, -

встановила:

В серпні 2006 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право користування житловим
приміщенням та зняття його з реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що на підставі договору дарування житлового будинку від 07.04.1994 року,
посвідченого державним нотаріусом Другої Черкаської
держнотконтори їй належить 18/ 100 частин житлового будинку № АДРЕСА_1 в м. Черкаси.

Згідно запису в
будинковій книзі за адресою м. Черкаси, АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач і її
колишній чоловік ОСОБА_2.

Окрім неї в
будинку також зареєстрований і постійно проживає її син ОСОБА_4. Він не являється
співвласником будинку, вирішення спору також не пов'язане з його правами та
обов'язками, тому вважає недоцільним залучати його до спору, але в судовому
засіданні в якості свідка він може підтвердити тривалу відсутність батька в
будинку.

Відповідач проживав
в спірному помешканні разом з ними, коли вона з ним були подружжям. 25.01.2000
року шлюб між ними було розірвано. Тоді ж відповідач виїхав в АДРЕСА_2 на інше
місце проживання. Майже п'ять років ніхто з сусідів та інших спільних друзів не
бачив ОСОБА_2. Він втратив зв'язок з даним будинком, речей його тут немає. На
протязі цих років відповідач не несе обов'язків по утриманню помешкання,
передбачених Житловим Кодексом України. Вона і думки не допускала, що
відповідач, виїжджаючи з її будинку, добровільно не зніметься з реєстрації.
Більше п'яти років в неї та друзів немає відомостей про місце перебування
відповідача, що підтверджується актом, складеним сусідами та затвердженим
головою квартального комітету.

В даному випадку
відомості про реєстрацію не відповідають дійсності, відповідач втратив зв'язок
з даною адресою, вона не є його місцем перебування або місцем проживання.

Не проживаючи в
даному будинку більше п'яти років, не виконуючи обов'язків користувача по
утриманню житла ОСОБА_2., вважає, втратив право на користування житловим
приміщенням в кв. 3 по АДРЕСА_1 в м. Черкаси.

Відмовляючись
знятись з реєстрації в добровільному порядку з вказаної адреси, відповідач
порушує непорушність її права власності, до того ж вона вимушена сплачувати за
нього комунальні платежі як за особу, яка такими не користується. За таких
обставин як законний власник майна вимушена звернутись до суду за захистом
своїх прав і визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим
приміщенням.

На підставі
наведеного, ст. ст. 319; 321; 328; 346 ЦК
України, ст.72 ЖК України просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування житловим приміщенням за адресою м. Черкаси, АДРЕСА_1.

Паспортний стіл
РЕУ-3 зняти з реєстрації ОСОБА_2. за вказаною адресою
як такого, що втратив право користування житловим приміщенням.

Рішенням
Придніпровського райсуду
м. Черкаси від 15 листопада 2006 року позов задоволено. Визнано ОСОБА_2 таким,
що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі№АДРЕСА_1, в м.
Черкаси. Зобов'язано відділ у справах громадянства і реєстрації фізичних осіб
Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області зняти з реєстрації ОСОБА_2 із вищевказаного житлового приміщення.

В апеляційній
скарзі на це рішення ОСОБА_2 просе
його скасувати як таке, що не відповідає обставинам справи, вимогам закону
і постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Обговоривши
матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення.

Судом
встановлено, що згідно договору дарування від 07.04.1994 року позивачці ОСОБА_3
належить 18/ 100 частин будинку № АДРЕСА_1
в м. Черкаси. В цьому будинку зареєстровані сторони та їх син ОСОБА_4
(ар. спр.6). Згідно акту обстеження квартирного комітету за №НОМЕР_1,
складеного і затвердженого головою кварткома з участю сусідів-свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7. встановлено, що ОСОБА_2. не проживає за адресою м. Черкаси,
АДРЕСА_1 з 02 лютого 2000 року, що ніяких його речей в квартирі немає. За
деякими даними проживає з іншою сім'єю в АДРЕСА_3 (ар. спр.7).

Таке тривале
непроживання в спірній квартирі відповідач в судовому засіданні не заперечував,
пояснюючи це тим, що в зв'язку з тяжким матеріальним становищем змушений був
виїхати на роботу в м. Київ, де влаштувався
слюсарем 4 розряду в ПП «НБК». Проте, як вбачається із справи, в зазначеному
приватному підприємстві ОСОБА_2. працює з 01.08.2002 року, а в спірній квартирі
він не проживає з лютого місяця 2000 року.

Даних про те, що
він сплачував комунальні послуги по цій квартирі відповідач не надав, а
представник позивачки це категорично заперечує, стверджуючи, що фактично ніяких
перешкод в користуванні спірним житлом відповідачу ніхто не чинив, проте він
сам тут не проживав. Заперечувала представник
позивачки і на доводи відповідача про те, що позивачкою поміняні замки
від вхідних дверей квартири, стверджуючи, що такі не мінялися з 1994 року. Ніяких даних на підтвердження своїх доводів
і заперечень ОСОБА_2. фактично не надав, тобто не підтвердив, що з
поважних причин не проживав тривалий час за
вказаною адресою, тому суд обгрунтовано відповідно до вимог ст. ст. 163,
168 ЖК України визнав його таким, що втратив право на користування житловим
приміщенням в квартирі № АДРЕСА_1 в м. Черкаси. Згідно ст. 163 ЖК України у
разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається
займане жиле приміщення протягом 6 місяців.
Відповідач в будинку не проживає з 2000 року, всі зв'язки з ним фактично
втратив.

Доводи
апеляційної скарги про те, що він в суді поставив питання про визнання за ним
права власності на 1/2 частину спірної квартири відповідач також нічим
не підтвердив. До того ж з 1994 року позивачка являється одноособовою власницею
спірної квартири - частини будинку за договором дарування і відповідач його не оспорював на протязі такого тривалого
періоду.

В засіданні
апеляційної інстанції представник позивачки пояснила, що відповідач залишив
позивачку з дитиною у 2000 році, тоді ж розірвано шлюб

між ними і більше вони не
спілкуються, а відповідач навіть не цікавився дитиною
і не спілкувався і не спілкується і в даний час із сином.

Будь-яких
заперечень щодо цього ОСОБА_2. також не надав. Таким чином, рішення сулу відповідає матеріалам справи, вимогам закону і підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги - не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 303; 304; 307; 308; 314 ЦПК України,
судова палата, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 листопада 2006
року залишити без змін.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України на протязі двохмісячного строку.