Справа № 22-ц-638-07
інстанції   Грибанова  Ю.Л.
02, 05              Доповідач Оношко
УХВАЛА ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 березня
2007 року
колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду Київської області
в складі:

головуючого Воробйової Н.С.,

суддів  Олійника В.І., Оношко Г.М.,

при секретарі  Зозулі Н.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м   Києві     цивільну справу

за апеляційною    скаргою       ОСОБА_1
на   рішення Васильківського
міськрайонного суду від   13  грудня
2 006  року   у
справі за позовом  ОСОБА_1  до
Колективного  підприємства „Васильківська
шкіряна       фірма"     про
визнання        бездіяльності протиправною та зобов"язання   видати іменний цінний папір.

Заслухавши  доповідь  судді Апеляційного суду  ,   перевіривши  матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

встановила: У
серпні 2006 року
позивачка звернулася до суду з названим позовом. У позові зазначала, що вона придбала частку державного майна орендного підприємства „Васильківська шкіряна
фірма" шляхом внесення свого приватизаційного майнового
сертифікату, який повинен бути обмінений на паї , акції та інші документи , відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України „Про приватизаційні папери",.. є власником частини майна колективного
підприємства „ Васильківська
шкіряна фірма". На її неодноразові вимоги
відповідач не видав їй іменний цінний папір-акцію на її внесок до Статутного
фонду колективного підприємства. Просила
визнати протиправною бездіяльність відповідача по невидачі їй іменного
цінного паперу-акції на її внесок до Статутного фонду та зобов"язати останнього видати їй в місячний
термін акцію на її внесок орендаря 0,21% Статутного фонду
.

В уточнюючій позовній заяві,
позивачка просить визнати протиправною бездіяльність відповідача по невидачі їй іменного документу у формі,
визначеній законодавством ,
що встановлює та засвідчує право
власності на частку приватизованого державного
майна у майні цілісного майнового комплексу       орендного    підприємства   відповідно       до
номіналу

приватизаційного паперу, та на частку майнових активів у майні орендного
підприємства, придбану за рахунок персоніфікованого прибутку як члену трудового колективу та члену організації орендарів цього
орендного підприємства; зобов"язати відповідача в місячний термін      видати     їй  іменний
документ        у     формі,
визначеній  законодавством, що встановлює та засвідчує право
власності в грошовому виразі на
частку приватизованого майна у майні цілісного майнового комплексу орендного підприємства, придбаного за рахунок персоніфікованого прибутку та приватизаційного
майнового сертифікату та на частку власності у майнових активах
колективу орендного підприємства, придбаного за рахунок розподілу власності за
період оренди з 01
листопада 1991 року до 01 березня 1993
року

персоніфікованого прибутку , проведеного згідно з
Положенням про

майнові  відносини           колективного
підприємства     з     урахуванням

відрахувань від прибутку на
збільшення її частки в майнових активах КП та обов"язкової їх індексації.

Крім того посилається на незаконність створення колективного підприємства , яке має бути акціонерним товариством та ні інші порушення при створенні та діяльності колективного підприємства „Васильківська
шкіряна фірма."

Рішенням Васильківського міськрайонного суду від 13 грудня 2006
року в позові відмовлено. В апеляційній скарзі позивачка
ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду з підстав його незаконності, невідповідності висновків суду
обставинам справи , неправильного
застосування норм матеріального і процесуального права та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи в порядку ст. 303
ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити
з таких підстав.

Постановляючи рішення ,
суд правильно виходив з того, що
колективне підприємство „Васильківська шкіряна фірма" була
створене у відповідності з Законом України „Про підприємства в Україні „ який був чинним на час створення
колективного підприємства, на підставі рішення загальних зборів
колективу підприємства від 20 липня 1994 року для здійснення господарської діяльності ,
заснованій на колективній праці та самофінансуванні, підприємство є юридичною
особою з дня державної реєстрації та є
правонаступником суб"єкта підприємницької діяльності -
орендного підприємства „Васильківська шкіряна
фірма";

згідно із    Статутом ,    колективне    підприємство   може     змінювати

організаційно-правову форму , випускати власні
цінні папери та реалізувати їх юридичним особам і громадянам, купувати цінні
папери у юридичних осіб. Співвласниками підприємства є члени трудового
колективу ,
особи, які здійснили внесок у статутний фонд підприємства
в межах майнового сертифікату і мають рівне право з членами трудового колективу на одержання дивідендів після закінчення фінансового
року , співвласник підприємства має право вийти з його складу і   отримати  вартість
майнового   сертифікату   або
своєї  частки в статутному
фонді з 01
січня 1996 року без урахування індексації ,
щопередбачено     п.5.5
Статуту.      Відповідно      до
затвердженого конференцією власників від 21 липня 1994
року Положення про майнові
відносини в Колективному підприємстві , визначається порядок розподілу між членами КП спільної власності, категорії осіб, між якими
розподіляється спільна власність.

Частка позивачки в Статутному фонді колективного
підприємства , згідно
з реєстром власників, 0, 21

З урахуванням наведеного суд зробив правильний висновок
про те, що

колективне підприємство „Васильківська шкіряна фірма"
створене на

підставі діючого на час його створення законодавства, має
Статут, в

установленому порядку зареєстроване як колективне підприємство.

Оскільки видача акцій в колективному підприємстві
законодавством , а

також Статутом підприємства не передбачено, рішення про
випуск інших

цінних   паперів
колективним           підприємством
не   приймалося,   суд

дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог про визнання дій відповідача неправомірними та ухвалив законне і обгрунтоване
рішення про відмову в позові.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності судового
рішення та невідповідності висновків суду
обставинам справи не приймаються до уваги.

Суд ухвалив рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених
тими доказами ,
які були досліджені в судовому засіданні. Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи та не спростовують висновків суду , викладених у рішенні.

Суд першої  інстанції       ухвалив     рішення
з     додержанням     норм матеріального  та процесуального
права  ,
підстав для
його  скасування немає. Керуючись ст. ст. 308,
315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила: Апеляційну
скаргу   ОСОБА_1  відхилити.
Рішення Васильківського міськрайонного суду
від  13  грудня
2006 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України
протягом двох місяців.