Справа № 2-161/2007р.                                                                                                               Копія:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2007
року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої - судді
Серебрякової Т.В.,

при секретарі судового засідання - Погорєлової Н.М.,

за участю позивача -
ОСОБА_1, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2    про
визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання права
власності на земельну ділянку,

В позовній заяві зазначено, що 09 листопада 1994 року за договором купівлі - продажу, посвідченого державним нотаріусом
Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області, він придбав у відповідачки житловий будинок АДРЕСА_1. За цим будинком для його обслуговування була закріплена земельна ділянка розміром 0,06 га. Позивач не може належним чином оформити право власності на земельну ділянку, оскільки згідно
Державного Акту на право приватної власності на землю
від 21
лютого 1994 р. І власником є ОСОБА_3 (зміна прізвища на ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про укладення
шлюбу, виданого Дорошівською сільською радою Вознесенського
району Миколаївської області 09 січня 1993 р.) ОСОБА_2, а договором купівлі - продажу не було обумовлено перехід права власності на земельну
ділянку до позивача.

Посилаючись на норми Земельного кодексу України, що діяв на час укладення договору купівлі - продажу нерухомого майна, якими
передбачено, що при відчуженні житлового будинку за цивільно - правовими угодами до набувача переходить і право
власності на земельну ділянку, позивач просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав в повному обсязі

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду
справи повідомлялася належним чином, про
причини неявки суд не повідомила.

Представник третьої особи - Вознесенського районного відділу
земельних ресурсів в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином, про причини
неявки суд не повідомив. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність відповідачки та представника третьої особи, оскільки в
справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом
встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

У відповідності
з п. 18 „г"
Постанови Пленуму Верховного Суду України №
7 від 16 квітня 2004 р. „Про практику застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних справ" при переході права власності
на будівлі та споруди за цивільно - правовими угодами, укладеними до 01 січня 2002 p., згідно з положеннями чинної до цієї дати ст. 30 ЗК України до набувача від відчужувача переходить належне йому право
власності або право користування земельною ділянкою, на
якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у
договорі відчуження.

Ст. 30 ЗК України, що діяв на час
укладення угоди купівлі - продажу, передбачалось, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з
цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і,
якщо інше не передбачено у договорі відчуження-
будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в
порядку відведення.

2

Згідно п.3 Прикінцевих положень ЗК України, закони та інші нормативно - правові акти, прийняті до набрання чинності
цим Кодексом, діють у частині, що не суперечить цьому Кодексу.

Так, згідно договору купівлі-продажу від 09 листопада 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Вознесенської державної
нотаріальної контори Миколаївської області, позивач придбав у
власність житловий будинок АДРЕСА_1, в
зв'язку з цим до нього перейшло І
право власності на земельну ділянку. Вищевказана земельна ділянка була надана ОСОБА_3 (зміна прізвища на ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Дорошівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області
09 січня 1993 р.) ОСОБА_2 на підставі
Державного Акту на право приватної власності на землю від 21 лютого 1994 p., виданого на підставі рішення
виконкому Дорошівської сільської ради Миколаївської області НОМЕР_1 та
зареєстрованого в Книзі записів державних
актів на право власності на землю НОМЕР_2, що мала цільове призначення - обслуговування житлового будинку та
господарських будівель.

Ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна
особа має право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або майнового права і інтересу, а тому обраний позивачем спосіб захисту цивільного права шляхом визнання
за ним права власності на земельну ділянку є вірним і може бути застосований судом.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачено при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 10,11,209, 212,
213,214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку розміром 0,06 га, закріплену за жилим будинком АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний
суд Миколаївської області шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя               Серебрякова Т.В.