Справа № 22ц-226/2007                                          Головуючий
у 1 інс. - Карапута Л.В.
Доповідач - Шевченко В.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2007 року апеляційний суд Чернігівської
області у складі:

головуючого - судді Бойко О.В.,

суддів - Шевченко В.М., Горобець Т.В.,

при секретарі Пільгуй Н.В.

з участю
представника ОСОБА_1 - адвоката
ОСОБА_2,
ОСОБА_3, її представника -
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 22 листопада 2006 року по справі за позовом ОСОБА_4 в
інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1, КЖЕП „ЖЕК-6" про припинення договору
піднайму та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2006 року позивач
звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_3
до відповідачів про припинення договору піднайму та зняття з реєстрації,
зазначивши, що 22.09.1994
року ОСОБА_5 зареєструвала в квартирі АДРЕСА_1. ОСОБА_1
в якості піднаймача, тобто без самостійного
права на житло. В 2005 році вона померла. Згідно свідоцтва про право на
спадщину за заповітом власником спірної квартири є ОСОБА_3, яка через свого
представника вимагає припинити договір піднайму від 22.09.19994 року та зняти з
реєстрації ОСОБА_1 Тому що 14 липня 2006 р. ОСОБА_1, було направлено
попередження про припинення з ним договору піднайму з 20.10.2006р., зі зняттям
з реєстрації, але всупереч наведеному відповідач так і не знявся з реєстрації.

Рішенням
Деснянського районного суду від 22
листопада 2006 року
зазначені позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені.

Визнано договір
піднайму від 22.09.1994 року між
ОСОБА_5 та ОСОБА_1 припиненим.

Зобов'язано КЖЕП
„ЖЕК-6" зняти з реєстрації ОСОБА_1 в квартирі
АДРЕСА_1.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої
інстанції як незаконне та необгрунтоване, постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права та
постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апелянт
стверджує, що суд односторонньо та поверхово підійшов до дослідження всіх
обставин по справі. Висновок суду, що він проживав у зазначеній квартирі як
піднаймач, не відповідає матеріалам справи. Суд прийняв рішення про визнання
припиненим неіснуючого договору піднайму, так
як у судовому засіданні ні позивачем, ні третьою особою такий договір або дані
про його реєстрацію суду надані не були.

Заслухавши
доповідача, учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить
до слідуючого висновку.

Згідно особового
рахунку на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 8) ОСОБА_5 була власником спірної квартири з
21.12.1993 року та знята з реєстрації в зв'язку зі смерті 13.07.2005 року.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_1 був зареєстрований
в спірній квартирі з 22.09.1994 року в якості піднаймача.(а.с. 8)

ОСОБА_3, відповідно до свідоцтва про спадщину за заповітом від 08.08.2005р.,
є власником вказаної квартири. Однак відповідач продовжує проживати в спірній
квартирі на умовах договору піднайму, який був укладений ще з померлою ОСОБА_5 на погоджених між ними умовах.

Відповідно до положень ст. 91 ЖК піднаймач, як тимчасовий
мешканець, не набуває самостійного права користування житлом. При
цьому договір піднайму житла є похідним від договору найму Тому ч. З ст. 823 ЦК передбачено, що
строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму житла.

Як вбачається з
матеріалів справи і встановлено судом. ОСОБА_5, будучи власницею квартири,
22.09.1994р. визначила статус ОСОБА_1, -як піднаймача квартири (а.с. 8). При цьому остання ніде не зазначала ОСОБА_1, як особу, що
проживає разом з нею і набуває разом з нею рівних прав та обов'язків щодо
користування житлом. Колегія суддів вважає, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 фактично виникли правовідносини договору піднайму,
і в даному випадку зі смертю ОСОБА_5 ці правовідносини не можуть
продовжуватись.

Судом також
установлено, що ОСОБА_3, яка стала власницею квартири №49 після смерті ОСОБА_5
яка дала згоду на реєстрацію в зазначеній
квартирі відповідача - попереджала останнього письмово за 3 місяці, як це передбачено ст. 97 Житлового кодексу
України, про припинення з ним договору на користування житловим приміщенням -
квартири.

2

Тому у зв'язку зі збігом тримісячного строку попередження
відповідача на вимогу ОСОБА_3, яка, як власниця,
в межах наданих їй законом повноважень, не бажає, щоб останній
продовжував користуватись житлом -договір піднайму вважається припиненим

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність визнання договору піднайму від 22.09.1994р. між ОСОБА_5
та ОСОБА_1 припиненим та зобов'язав КЖЕП „ЖЕК №6" зняти його з реєстрації за адресою:
АДРЕСА_1.

Доводи апеляційної скарги про те. що судом неправильно визначено правовий статус ОСОБА_1, оскільки квартира була
приватизована і ОСОБА_5 була її власницею, а не
наймачем, на думку колегії суддів не є підставою для задоволення апеляційної
скарги.

Оскільки відповідач за життя ОСОБА_5 не набув рівного із нею самостійного права на користування зазначеною квартирою,
в даному випадку ОСОБА_3, здійснюючи належні їй
повноваження власника квартири, вправі вимагати припинення
користування відповідачем квартирою, в яку він був вселений
ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування правильного по суті рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно
відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду від 22 листопада 2006 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.