Справа № 2-380
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24
травня 2007 року.                                                                                          м.  Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Кобилецького І.Ф.,

при секретарі Примушко Н.М. ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні залу суду в м. Ніжині справу за
позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення

аліментів на утримання непрацездатної дружини , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася в суд з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача
ОСОБА_2 на її користь аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі в
розмірі 200 гривень щомісячно.

В
обгрунтування своїх позовних вимог позивачка ОСОБА_1 посилається на те,  що з 1995 року вона перебуває в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2.,  від
якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя з відповідачем не склалось,  і в 2005 році відповідач залишив сім"ю і
проживає окремо. Вона має тяжке захворювання і являється інвалідом першої
групи,  і в зв"язку з цим не може
працювати та забезпечувати себе та дитину. Відповідач її не відвідує,  коштів на її утримання не надає,  хоча може надавати їй таку допомогу,  оскільки він являється працездатною особо.
Інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні він не має.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 повністю підтримала заявлені нею в
позовній заяві вимоги і пояснила,  що в
зв"язку з тяжким захворюванням нирок вона визнана інвалідом першої
групи,  і в зв"язку з цим не може
працювати та забезпечувати себе. Вона отримує пенсію по інвалідності в розмірі
400 гривень щомісячно,  проте цих коштів
їй не вистачає,  оскільки їй постійно
через день потрібно їздити в Чернігівську обласну лікарню для підключення до
апарату штучної нирки. І на придбання ліків вона також витрачає багато коштів.
Тому просила задовільнити її позовні вимоги.

Відповідач
ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав частково і
пояснив,  що в даний час він не
працює,  оскільки мав тяжку травму правої
руки. Що він згоден матеріально допомагати позивачці,  проте сума зазначена позивачкою надто велика
і він не може в такому розмірі виплачувати аліменти на її утримання.

Вислухавши
пояснення сторін по справі,  дослідивши
матеріали справи,  суд прийшов до
висновку про те,  що позовні вимоги
позивачки підлягають задоволенню частково з слідуючих підстав.

Копією
свідотства про одруження підтверджується,
що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 1995 року.

Також в
судовому засіданні встановлено,  що в
даний час сторони проживають окремо,  про
що пояснила в судовому засіданні позивачка по справі,  чого не заперечував в судовому засіданні і
відповідач по справі.

Відповідно
до ч.1  ст. 75 СК України,  дружина,
чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

4.2  ст. 75 СК України передбачено,  право на утримання / аліменти / має той із
подружжя,  який є непрацездатним,  потребує матеріальної допомоги,  за умови,
що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно
до ч.3 СК України непрацездатним вважається той із подружжя,  який досяг пенсійного віку,  встановленого законом,  або є інвалідом І,  II,  чи III
групи.

А в
матеріалах справи є копія посвідчення виданого позивачці ОСОБА_1 13.01.2006
року Управлінням пенсійного фонду України в м.
Ніжині на термін з 1.01.06 року по 31.12.2007 року,  про призначення їй пенсії в зв"язку з
інвалідністю І групи.

В
судовому засіданні встановлено,  що в
зв"язку з інвалідністю позивачка потребує матеріальної допомоги,  оскільки в зв"язку з хворобою вона не
може працювати і отримувана нею пенсія не забезпечує їй прожиткового мінімуму.

Також в
судовому засіданні встановлено,  що
відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання
дружини,  про що пояснила в судовому
засіданні позивачка по справі,  чого не
заперечував в судовому засіданні і відповідач по справі.

В
судовому засіданні також встановлено,  що
відповідач може надавати позивачці матеріальну допомогу позивачці,  оскільки він хоч в даний час і не працює,  проте являється працездатною особою,  і має можливість працювати та отримувати
заробітну плату.

При
визначенні розміру аліментів,  який слід
стягнути з відповідача на користь позивачки на її утримання суд враховує
те,  що по рішенню Ніжинського
міськрайонного суду від 24.05.2007 року з відповідача на користь позивачки
стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4
частки всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною
повноліття,  а також враховує й те,  що позивачка проживає разом зі своїми
батьками,  котрі також мають можливість
надавати їй матеріальну допомогу.

З
урахуванням вищенаведеного суд вважає необхідним стягнути з відповідача на
користь позивачки аліменти в розмірі 100 гривень на її утримання
щомісячно,  з дня подачі позовної заяви
до суду і протягом строку інвалідності позивачки.

Тому,  керуючись
ст. 213,  215 ЦПК України,   ст. 75,
79,  80 Сімейного Кодексу
України,  суд , -

ВИРІШИВ:

Стягнути
з ОСОБА_2,  1972 року народження,  уроженця м.
Ніжина Чернігівської області,
проживаючого в АДРЕСА_1,  не працюючого,  на користь ОСОБА_1,  проживаючої в АДРЕСА_2,  аліменти на її утримання в розмірі 100
гривень щомісячно,  починаючи з 12 квітня
2007 року і протягом строку інвалідності позивачки.

Стягнути
з ОСОБА_2 51 гривню мита на користь держави,
та стягнути 7 гривень 50 коп. до місцевого бюджету м.  Ніжина в рахунок відшкодування витрат на
інформаційно-технічне забезпечення.

На
рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду
Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  або в порядку передбаченому ч.4  ст. 295 ЦПК України.