Справа  №  2-43
РІШЕННЯ

і  м   '   я
м       України

23
січня  2007
року                 Уманський  міськрайонний
суд  Черкаської  області

в  складі:                   головуючого
-   судді                   Очеретяного
В.А.

при  секретарі                 Юхименко  Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в залі суду в м.Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1, проживаючої в
АДРЕСА_1, про стягнення аліментів на
її утримання з ОСОБА_2, проживаючої в АДРЕСА_2,
пенсіонерки, та ОСОБА_3, проживаючої в АДРЕСА_2, працюючої   ІНФОРМАЦІЯ_1,

встановив
:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3. про стягнення аліментів на її утримання, посилаючись на те, що
вона похилого віку, ІНФОРМАЦІЯ_2,
хворіє. Розмір пенсії і невеликі доходи від використання її майна не дають їй
можливості придбати слуховий апарат,., інвалідну коляску, провести операцію
зору - ліквідувати глаукому, пройти повноцінне лікування по загальним хворобам.
В даний час вона проживає однією сім'єю з сином ОСОБА_4, а її дочка ОСОБА_2 мешкає окремо вже більше 13 років і
відмовляється від надання їй матеріальної допомоги. Не маючи статків і
матеріальної допомоги, вона знаходиться у
скрутному  становищі.

У 1994 році вона
подарувала внучці ОСОБА_3 частину будинку по АДРЕСА_1, яка обіцяла в
подальшому надавати матеріальну і моральну підтримку. Але за роки, що пройшли,
ОСОБА_3 не тільки не виконує своє обіцяння, а стала ворогувати з нею, чинити
перешкоди і отруювати їй життя. Вона вже давно непрацездатна, хвора, потребує
належного утримання і перебуває у скрутному становищі, а тому вимушена
звернутись до суду з даним позовом.

Представник
позивачки ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позов і пояснив, що на даний
час позивачка є інвалідом першої групи, потребує постійного стороннього
догляду, в зв'язку з чим перебуває в скрутному матеріальному становищі, просив
задоволити позов, стягнувши з ОСОБА_2 та ОСОБА_3. на утримання ОСОБА_1
120   грн.   та
80   грн.,   відповідно.

Відповідач
ОСОБА_2 позов не визнала і пояснила, що вона сама є пенсіонеркою і тяжко хворіє
на ряд хвороб, в зв'язку з чим сама потребує лікування та стороннього догляду,
а тому позбавлена можливості надавати допомогу позивачці. Просила відмовити в
задоволенні  позову.

2

Представник
відповідача   ОСОБА_3    -   ОСОБА_5  позов не
визнав  і  просив
відмовити  в  його
задоволенні.

Відповідач
ОСОБА_3 позов не визнала і пояснила, що на її утриманні знаходиться син ОСОБА_6, який навчається на ІНФОРМАЦІЯ_3, на
контрактній основі, на денній формі навчання і стипендії не отримує. її середня
заробітна плата становить 352 грн., а вона, крім утримання сина, ще й вимушена
щорічно сплачувати 2200 грн. за його навчання, тому вона позбавлена будь-якої
можливості надавати матеріальну допомогу позивачці, яка, до того ж, має більшу
пенсію ніж вона заробітну плату. Просила відмовити в задоволенні  позову.

Вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить  до
наступного.

У відповідності
до ст.ст.202,203 СК
України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, а також зобов'язані брати
участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою,
інвалідністю  або  немічністю.

Згідно з ч.2 ст.205 СК України при визначенні
розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання
утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення
аліментів.

В судовому
засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є пенсіонеркою, інвалідом першої
групи, хворіє рядом захворювань, в зв'язку з чим потребує постійного
стороннього догляду, і отримує пенсію
в   розмірі   453,42   грн.

Відповідачка
ОСОБА_2, дочка позивачки, також є
пенсіонеркою, і у відповідності до довідки ЛКК хворіє рядом тяжких захворювань,
в зв'язку з чим потребує постійного стороннього догляду та прийому медикаментозних  засобів,
отримує  пенсію  в
розмірі   474,04   грн.

Суд враховує, що
позивачка проживає однією сім'єю з сином ОСОБА_4, який також є пенсіонером,
отримує пенсію в розмірі 634,90   грн.,
але  до  нього
позов  не  пред'явлений.

Враховуючи наведене,
суд вважає, що ОСОБА_2 позбавлена можливості надавати матеріальну допомогу
позивачці і позов в цій частині   не   підлягає
задоволенню.

Відповідачка
ОСОБА_3,   внучка
позивачки.

У відповідності
до ст.266 СК
України повнолітні внуки зобов'язані утримувати бабу, діда, які потребують
матеріальної допомоги, і якщо у них не має повнолітніх дочки, сина або ці особи
з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що  повнолітні
внуки  можуть   надавати
матеріальну  допомогу.

В судовому
засіданні встановлено, що на утриманні ОСОБА_3. знаходиться син ОСОБА_6, який отримує
пенсію у зв'язку з втратою годувальника в розмірі 369,24 грн.,
є ІНФОРМАЦІЯ_3, навчається на контрактній основі   з
оплатою  2200
грн.   в   рік,
стипендії   не   отримує.

ОСОБА_5 працює
продавцем продтоварів у приватного підприємця
і   її   середня
заробітна  плата  складає
352   грн.

Таким чином, суд
вважає, що ОСОБА_3позбавлена можливості надавати матеріальну допомогу своїй
бабі ОСОБА_1, тим більше, що у позивачки є повнолітні діти, які отримують
пенсії більші  ніж  ОСОБА_3
заробітну  плату.

з

У
відповідності    до    ст.272    СК
України   при    визначенні    розміру аліментів  суд
бере  до  уваги
матеріальний  та  сімейний
стан  платника  та одержувача
аліментів.   Якщо  позов
пред'явлений  не  до
всіх  зобов'язаних осіб,     а
лише    до    деяких
із    них,     розмір
аліментів    визначається    з врахуванням  обов'язку
всіх  зобов'язаних  осіб
надавати  утримання.

Посилання позивачки на договір
дарування ОСОБА_5 частини будинку АДРЕСА_1
безпідставні, оскільки договір дарування по своїй природі є безоплатним і не
допускає встановлення обов'язку обдарованого вчинити на користь дарувальника
будь-яку дію майнового  чи  немайнового
характеру.

Оцінюючи зібрані
по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, всебічного та
об'єктивного їх розгляду в судовому засіданні, суд  вважає,
що  позов  не
підлягає  задоволенню.

Керуючись   ст.ст.    10,    59,    60,    208,    209,
212-215   ЦПК   України,
на підставі   ст.ст.202,203,205,266,272  СК  України,

вирішив
:

Відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів  на
її  утримання.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області
через Уманський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційного суду Черкаської   області
або  в  порядку
ч.4   ст.295  ЦПК  України.