У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 лютого 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого                                    Патрюка
М.В.,

суддів:
Панталієнка
П.В.,
Прокопчука Ю.В.,

Пшонки М.П.,  Костенка А.В.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішенням Ленінського районного суду м.
Севастополя від 30 липня 2003 року, ухвалу апеляційного суду                        м. Севастополя від 18
листопада 2003 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2003 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди .

Вказував, що з вини відповідача 6 липня 2002 року у м. Севастополі  сталася дорожньо - транспортна пригода в
результаті якої було пошкоджено його автомобіль. Розмір матеріальної шкоди
складає 3265 грн. .

Окрім того, посилаючись на фізичні та моральні страждання яких він зазнав в
результаті неправомірних дій відповідача, позивач просив про відшкодування
моральної шкоди в сумі 2000 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив про задоволення його
вимог з підстав передбачених ст.ст.440,440 ЦК України.

Рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 30 липня 2003 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Севастополя від 18 листопада
2003 року, позов задоволено частково . Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 3265 грн . на відшкодування матеріальної  та1000 грн. на відшкодування моральної
шкоди,  судові витрати - 227 грн.78 коп.,
а всього 4992 грн.78 коп.

У касаційній скарзі, що розглядається ставиться питання про скасування
постановлених у справі судових рішень, як таких, що постановлені з
порушенням  норм матеріального і
процесуального права.

Касаційна
скарга задоволенню не підлягає з таких підстав .

Судом встановлено, що 6 липня 2002 року сталося ДТП у м. Севастополі з вини
ОСОБА_2, який в порушення п.10.1 та 16.11 ПДР України, рухаючись автомобілем не
уступив дорогу транспортним засобам, які рухались по головній дорозі .

Внаслідок ДТП автомобіль позивача був ушкоджений і йому завдано як
матеріальної, так і моральної шкоди, розмір якої судом визначено правильно,
виходячи із встановлених обставин справи .

Із матеріалів справи видно, що відповідач був повідомлений судом телеграмою
про місце та час розгляду справи за місцем проживання і телеграма була вручена
його матері.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що відповідач ставив до відома
суд про свою неможливість брати участь у розгляді справи з поважних причин.

Відтак посилання на те, що суд розглянув справу не повідомивши його про
місце та час розгляду справи є безпідставними.

Колегія суддів не знаходить підстав до скасування постановлених у справі
судових рішень.

Разом з тим , у випадку ДТП, коли зіткнулися два транспортних  засоби, спір між їх володільцями про
відшкодування шкоди має вирішуватись відповідно до вимог ст.440 ЦК України.
Стаття 450 ЦК України до врегулювання таких правовідносин не застосовується, у
зв'язку з чим посилання на цю статтю слід виключити  із вищевказаних рішень судів .

Керуючись ст.ст.336,337 ЦПК України , колегія суддів судової палати
Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2  відхилити,
залишивши в силі рішення Ленінського районного суду м. Севастополя від 30 липня
2003 року, ухвалу апеляційного суду м. Севастополя від 18 листопада 2003 року,
виключивши із вказаних рішень судів посилання на ст.450 ЦК України .

Ухвала
оскарженню не підлягає .

Головуючий :                                           М.В.Патрюк

Судді:
П.В.Панталієнко

М.П.Пшонка

Ю.В.Прокопчук

А.В.Костенко