Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2007 року

Малиновський
районний суд міста Одеси в складі:

головуючого                              судді-
ДжабуріяО.В.

при
секретарі                                         Філімович
І.М.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на
те,  що 14.11.1998 року вона
зареєструвала шлюб з відповідачем у Малиновському відділі РАГСа м.  Одеси,
актовий запис № 578. Від цього шлюбу у них дітей не має. Протягом
останнього року вони втратили один до одного любов та повагу,  жоден з них не згоден на примирення,  сумісне проживання стало неможливим.

У
попереднє судове засідання позивачка не з'явилася,  надала заяву щодо можливості слухання справи
у її відсутність позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов
про розірвання шлюбу.

Відповідач
у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав,  не заперечував проти їх задоволення.

Відповідно
до вимог ч. 4  ст.  130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст.  174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з
наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Суд,  заслухавши пояснення позивачки,  відповідача,
перевіривши матеріали справи,
вважає,  що позов про розірвання
шлюбу підлягає задоволенню за наступними підставами.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами
справи встановлено,  що сторони одружені
з 14.11.1998 року,  шлюб зареєстрований у
відділі РАГСа Малиновської рай адміністрації виконкому Одеської міської
ради,  актовий запис № 578. Від даного
шлюбу сторони дітей не мають.

Сторони
тривалий час подружні відносини не підтримують,
спільного господарства не ведуть,
разом не мешкають. Збереження сім'ї неможливо,  тому що вони втратили друг до друга почуття
любові та поваги.

Таким
чином,  визнання відповідачем даного
позову не суперечить закону,  не порушує
права,  свободи чи інтереси інших осіб.

За
такими обставинами,  суд доходить до
висновку,  що шлюб між сторонами розпався
остаточно і не може бути збережений,  у
зв'язку із чим позов підлягає задоволенню.

Суд
вважає,  що судові витрати у вигляді
стягнення при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу державного мита на користь
держави необхідно стягнути з відповідача.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,  ч.
4  ст.
130,   ст.  ст.
174,  209,  212,
214-215 ЦПК України,   ст.  ст.
105,  112 Сімейного Кодексу
України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  зареєстрований
14.11.1998 року у відділі РАГСа Малиновської рай адміністрації виконкому
Одеської міської ради,  актовий запис №
578 -розірвати.

Стягнути
з ОСОБА_2при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу державне мито на користь
держави у розмірі 17 грн.,  ОСОБА_1 від
сплати державного мита звільнити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.