УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

4 квітня 2007  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Патрюка М.В.,

суддів:

Костенка А.В.,

Лященко  Н.П.,

Прокопчука Ю.В.,

Пшонки М.П.,-

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про усунення
перешкод у користуванні будинком та виселення,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2004 року ОСОБА_1 пред'явив у суді позов до         ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод
у користуванні будинком та виселення.

Зазначав, що на підставі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 9 березня 1996 року він є власником АДРЕСА_1у смт Клавдієво
Бородянського району Київської області.

Його колишня дружина та син, які є відповідачами у
справі, самовільно зайняли даний будинок, проживають там не маючи на те
будь-яких підстав та без відповідної реєстрації, чим перешкоджають
користуватися будинком.

На підставі ст. 48 Закону України “Про власність” позивач
просив задовольнити позов.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області
від 16 червня 2004 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 26
серпня 2004 року рішення районного суду скасовано та постановлено нове, яким
позов ОСОБА_1 задоволено: зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити йому
перешкоди в користуванні будинком та виселено їх з будинку без надання іншого
жилого приміщення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення
апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 9 березня 1996 року є власником АДРЕСА_1у смт
Клавдієво Бородянського району Київської області.

Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі
з 19 грудня 1974 року до 24 листопада 1998 року і мають сина  - ОСОБА_3, 8 жовтня 1974 року народження.

У спірному будинку зареєстровані, але не
проживають позивач та його дружина - ОСОБА_4, а фактично проживають
відповідачі у справі.

Установивши, що відповідачка ОСОБА_2 вселилася в спірний будинок як дружина
позивача, їхній син, ОСОБА_3, проживає в будинку з дня народження, тобто вони
проживали на правах членів сім'ї позивача, а з часу розлучення - як колишні
члени його сім'ї, тому сторони нарівні мають право користування спірним
будинком, суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та постановляючи
нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, апеляційний суд виходив із
того, що відповідно до вимог ст. 48 Закону України “Про власність” власник може
вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були
поєднані з позбавленням володіння.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитися не можна, оскільки він
ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника квартири, в тому числі і колишні, користуються жилим приміщенням
нарівні з власником. Їх право користування жилим приміщенням урегульовано
житловим законодавством, згідно з яким ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з
підстав і в порядку, передбачених законом (ч. 3 ст. 9 ЖК України).

Постановляючи рішення, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та
давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов обґрунтованого висновку про те,
що підстави для задоволення позову відсутні.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення апеляційного суду
підлягає скасуванню із залишенням у силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 339 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 26 серпня 2004 року
скасувати та залишити без зміни рішення Бородянського районного суду Київської
області від 16 червня 2004 року.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий

М.В.Патрюк

Судді:

А.В.Костенко

Н.П.Лященко

Ю.В.Прокопчук

М.П.Пшонка