Справа № 2-126/2007
РІШЕННЯ

Іменем     України

29 січня 2007 року                                                 Бершадський районний суд

Вінницької    області

В складі головуючого                                 Куйбіда А.І.

при
секретарі                                         Чорненькій СІ.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Флоринської
сільської ради про визнання права власності на приміщення

складу,

встановив: ОСОБА_1 19 січня 2007 року звернувся до суду з позовом до Флоринської сільської ради про визнання права власності на приміщення складу, стверджує, що 3 січня 2004 року уклав договір оренди НОМЕР_1 з   закритим акціонерним товариством
„Цеоліт" в особі директора, який діяв

на підставі Статуту ЗАТ „Цеоліт". Згідно даного договору ним було

орендовано частину приміщення, розташованого за
адресою АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_2).

Для торгівельної діяльності даного приміщення йому виявилось

замало, із усного дозволу директора ЗАТ „Цеоліт" він розпочав

будівництво складу, який побудував в 2006 році.

На даний час
постало питання про виготовлення технічної документації на побудоване ним приміщення складу, але, оскільки з відповідачем не ї
можуть дійти згоди щодо
добровільного вирішення даного питання, змушений звернутись до суду.

Просить
визнати за ним право власності на приміщення складу, яке розташоване в АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_2). - Відповідач -   голова Флоринської сільської ради Нікітчук В.І. позов визнав, про що надав суду письмову заяву при цьому пояснив, що :      Флоринська
сільська, рада не заперечує, щоб за ОСОБА_1 було

визнано право власності на приміщення - склад, який розташований в АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_2), загальною площею 53,1

кв.м., що позначається на плані літерою „А".

:        Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі
можливо

постановити при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч.4 ст 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється

судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно

ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за

2

наявності для того законних           підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Матеріалами справи встановлено, що 3 січня 2004 року ОСОБА_1 уклав договір оренди НОМЕР_1 з закритим акціонерним товариством „Цеоліт" в особі директора, який діяв на підставі
Статуту ЗАТ „Цеоліт". Згідно даного договору ОСОБА_1 було
орендовано частину приміщення, розташованого за адресою
АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_2). З усного дозволу директора ЗАТ
„Цеоліт" ОСОБА_1 розпочав будівництво складу, який
було побудовано в 2006 році.

Згідно ст. 376 ЦК України право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не
суперечить закону, не порушує права, свободи та
інтереси інших осіб. Керуючись ст. 376 України, ст. 130, 174 ЦПК України,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на приміщення - склад, який розташований в АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_2), загальною площею 53, 1 кв.м., що позначається на плані літерою
„А".

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку
через суд

першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк
з дня проголошення

рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом

20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії
до апеляційної інстанції,

або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України