АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц/326                                                            Головуючий в суді 1 інст. Шульга О.М.
Категорія 40                                                                       Доповідач Балашкевич С.В.
УХВАЛА Іменем України

1 лютого 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Житомирської області в складі: головуючого судді Балашкевича С.В. судців Худякова A.M., Зарицької Г.В.
при секретарі Прищепі О. А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Коростенського району на ухвалу судді Коростенського міськрайонного суду від 5 грудня 2006 року у справі за позовом прокурора Коростенського району в інтересах
ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Грозинориба» про стягнення
заборгованості по заробітній платі, -

встановила:

30 листопада 2006 року прокурор Коростенського району
в інтересах ОСОБА_1    звернувся до
суду    з    позовом
до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю
«Грозинориба» про стягнення заборгованості
по заробітній платі.

Ухвалою судді Коростенського міськрайонного суду від 5 грудня 2006 року у відкритті провадження
відмовлено на підставі п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК.

Не погоджуючись з названою ухвалою, прокурор Коростенського району просить її скасувати і передати питання на розгляд суду
першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм
процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суддя виходив з того, що постановою
господарського суду від 7
листопада 2005 року
сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Грозинориба» визнано банкрутом і щодо нього
відкрито ліквідаційну процедуру, а
тому позовна заява має бути подана до господарського суду.

Проте з таким висновком погодитися
не можна.

Як убачається зі змісту позовної заяви, між ОСОБА_1 та СТОВ «Грозинориба» виник спір щодо виплати заборгованості по
заробітній платі, що, на думку позивача, виникла за
період з 1998 по 2001 рр під час роботи ОСОБА_1 в КСП «Грозинориба», правонаступником якого є
відповідач.

Відповідно до статті 15 ЦПК суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших
правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочиства.

Пленум Верховного Суду України в пункті 27 постанови від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування
законодавства про оплату праці» роз'яснив, що відповідно до правил
гл. ХУ КЗпП порушення справи про банкрутство юридичної особи не
позбавляє її працівника права звернутись із заявою в органи по розгляду
трудових спорів, у тому числі в районний суд.

Крім того, згідно ст. 80 ЦК цивільна правоздатність юридичної
особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня
внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

З огляду на наведене, ухвалення постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури не
позбавляє юридичної особи здатності мати цивільні права та обов'язки.

За таких обставин висновок судді про те, що заява не підлягає розгляду в
судах у порядку цивільного судочинства є необгрунтованим.

Враховуючи наведене, ухвала судді підлягає скасуванню як така, що постановлена
з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303.304,307,312,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора
Коростенського району задовольнити.

Ухвалу судді Коростенського міськрайонного суду від 5 грудня 2006 року скасувати, а матеріали позовної заяви направити до суду першої інстанції
для вирішення питання про можливість її прийняття.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців.