У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши  17 січня        2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Івано-Франківської  області від 16 березня  2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Тулуківської сільської
ради про визнання недійсними свідоцтва про право спадщину за законом, рішення
виконавчого комітету Тулуківської сільської ради, договору дарування
незакінченого будівництвом будинку та визнання права власності на незакінчений
будівництвом будинок,

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Верховного Суду України від 19 травня 2006 року   касаційну скаргу залишено без руху із
наданням строку для усунення недоліків.

У зв'язку з не усуненням недоліків, ухвалою судді Верховного Суду України
від 21 серпня 2006 року  зазначену
касаційну визнано неподаною і повернуто скаржнику.

До Верховного Суду України надійшли касаційна скарга               ОСОБА_1. на рішення Апеляційного суду Івано-Франківської  області від 16 березня  2006 року
та заява, в якій скаржниця  просить поновити строк на касаційне оскарження вказаного судового рішення,
посилаючись на поважність причин його пропуску.

Враховуючи викладені в заяві і в доданих до неї матеріалах доводи, а також
те, що недоліки оформлення і подання касаційної скарги усунуті, указана заява
підлягає задоволенню, строк на касаційне оскарження - поновленню.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у даній справі слід
відмовити з таких підстав.

ОСОБА_1. звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що
після смерті у січні 1989 року її матері,               ОСОБА_4., вона фактично вступила
у володіння спадковим майном. Жоден з її трьох братів ніяких дій щодо прийняття
спадщини не вчиняли.

Проте у жовтні 2003 року ОСОБА_2., доньці померлого брата, було видано
свідоцтво про право на  спадщину на
незакінчений будівництвом будинок, який належить до спадкового майна її матері.

У подальшому виконавчим комітетом відповідної ради було прийнято рішення
про надання дозволу відповідачці на відчуження спірного будинку, який було
подаровано ОСОБА_3.

Вважаючи, що ОСОБА_2. не мала право на спадщину, позивачка просила її позов
задовольнити.

Рiшенням Снятинського районного суду від 23 грудня 2005 року позов
задоволено.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської  області від 16 березня  2006 року зазначене рішення суду першої
інстанції скасовано й ухвалено нове, яким
в задоволенні позову відмовлено.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1. посилається на невідповідність висновків  суду обставинам справи, неправильне
застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права та
ставить питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції і залишення в
силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити з таких
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд не погодився із висновком
суду першої інстанції про доведеність вибуття ОСОБА_5.  з колгоспного двору і втрату права на майно
цього двору та  виходив з того, що
ОСОБА_5., спадкоємицею якого є ОСОБА_2.,
у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини фактично вступив в
управління і володіння спадковим майном, у зв'язку з чим відповідне свідоцтво
видано відповідачці з дотриманням вимог закону.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не
може  встановлювати або (та)
вважати доведеними  обставини,  що
не  були  встановлені
в  рішенні  судів першої та апеляційної інстанції чи
відкинуті   ними,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу
та  про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для
висновку про те, що судом допущено порушення або неправильне застосування
норм  процесуального права, яке призвело
до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5 ч. 3  ст. 328
ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є необгрунтованою і
викладені  в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 325, 328  ЦПК
України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне
оскарження  рішення Апеляційного суду Івано-Франківської  області від 16 березня  2006 року задовольнити, поновити строк на касаційне оскарження зазначеного судового
рішення.

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Тулуківської сільської ради про визнання
недійсним свідоцтва про право спадщину за законом, рішення виконавчого комітету
Тулуківської сільської ради, договору дарування незакінченого будівництвом
будинку та визнання права власності на незакінчений будівництвом будинок за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Івано-Франківської  області від 16 березня  2006 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України                                                      А.Г. Ярема