Справа
Головуючий у першій інстанції
УХВАЛА Іменем України

31 січня 2007 року                                                                          місто
Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого Коренькової З.Д.

суддів Скрипки А.А.        .,
Ішутко В.М.

при секретарі
Куксі М.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду від 18 грудня 2006 року по справі
за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця державної виконавчої служби в м.
Прилуки та Прилуцькому районі, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу
суду від 18.12.2006 року в
частині визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця від
07 листопада 2006 року про арешт
майна ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження. ОСОБА_1 посилалась на
те, що ОСОБА_2 має велику заборгованість по аліментах, ніде не працює і зняття
арешту з його майна утруднить, а може і взагалі зробити неможливим стягнення з
нього суми заборгованості.

Ухвалою від 18
грудня 2006 року суд
частково задовольнив вимоги ОСОБА_2 і визнав неправомірними дії державного
виконавця державної виконавчої служби в м.Прилуки та Прилуцькому районі в
частині нарахування йому заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_1 на
утримання двох дітей за період з травня 2002
року по 30 листопада
2006 року
включно. Також суд визнав неправомірними дії держвиконавця в частині винесення
постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
Суд виходив з того, що нарахування заборгованості по аліментам державним
виконавцем проведено за неправильною методикою підрахунків без дотримання
правил ст..93 КпШС
України, ст.. 195 СК
України та ст.. 74 ч.3
Закону України „Про виконавче провадження", а постанова про арешт майна,
що належить боржнику по невиплачених аліментах та заборони на його відчуження
винесена з грубим порушенням

2

Закону України „Про
виконавче провадження" з невірними анкетними та вихідними даними боржника.

Заслухавши   доповідача,
доводи   апеляційної   скарги,
дослідивши -. матеріали
справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, і з цим погодилась апелянт, розрахунки
заборгованості по аліментам держвиконавець провела невірно і суд зобов'язав
держвиконавця провести розрахунок заборгованості відповідно до вимог діючого
законодавства. Розмір заборгованості остаточно невизначении, а тому суд
обґрунтовано прийшов до висновку, що постанова про арешт майна боржника та
заборону його відчуження є передчасною. Крім того анкетні данні боржника в
постанові не відповідають його паспортним даним, не вірно вказана сума
заборгованості, не визначений обсяг майна, що належить боржнику і на яке може бути
накладено арешт. Всі ці обставини давали суду підстави для скасування постанови
про накладення арешту на майно боржника. Скасування постанови не перешкоджає
державному виконавцю накласти арешт на майно боржника з дотриманням вимог
діючого законодавства.

Керуючись ст..
303, 307, 312 ч.1 п.1, 313-315,
317, 319, 325 ЦПК України Апеляційний сул, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду від 12 грудня 2006 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили.