Справа №22-ц-43
2007 p.                                    Головуючий у 1-й інстанції -
Категорія - 21                                                                           Суддя-доповідач
УХВАЛА

іменем    України

23 січня 2007
року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської
області в складі:

головуючого - Рибалки В.Г.

суддів              - Білецького О.М., Криворотенка
В.І.

з участю секретаря судового
засідання - Чуприни В.І. розглянула у відкритому судовому засіданні у
приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за   апеляційною   скаргою
Відділення   виконавчої   дирекції
Фонду   соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.
Суми на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 10 листопада 2006 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м. Суми про встановлення факту, що має
юридичне значення, та спонукання до призначення та виплати страхових виплат,

встановила:

В апеляційній
скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми
просить скасувати рішення Зарічного районного суду м. Суми від 10 листопада 2006
року, яким позов ОСОБА_1 задоволено - встановлено факт отримання ним трудового
каліцтва, яке мало місце 7 серпня 1968 року при виконанні ним трудових
обов'язків пастуха в колгоспі «Україна» Білопільського району Сумської області
в результаті нещасного випадку, внаслідок чого йому було вибито ліве око,
зобов'язано відповідача призначити ОСОБА_1 відповідні страхові виплати в
зв'язку з трудовим каліцтвом, і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

При цьому
апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, зазначає,
що суд дійшов невірного висновку про те, що нещасний випадок стався під час
виконання позивачем трудових обов'язків.

Як встановлено
судом першої інстанції, позивач з 1968 року працював пастухом у колгоспі
«Україна» Білопільського району Сумської області.

7 серпня 1968
року після закінчення робочого дня він на прохання доярки повів корову до
загону, однак корова побігла та кинула його на огорожу, внаслідок чого він
втратив око.

Про цей нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом, 12 серпня 1968 року було складено акт.

Згідно з
висновком МСЕК від 24 березня 1970 року ОСОБА_1 встановлено третю групу
інвалідності внаслідок трудового каліцтва.

З 21 квітня 1992
року колгосп «Україна» було неодноразово реорганізовано, а 30 березня 2004 року
ухвалою Господарського суду Сумської області ліквідовано.

Колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки суд першої
інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

2

Посилання Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м. Суми на те, що судом не враховано, що акт
про нещасний випадок не відповідає вимогам законодавства, чинного на момент
настання нещасного випадку, що позивач не довів, що дії, які він виконував на
прохання доярки, входили в його посадові обов'язки, є безпідставними.

Висновок суду про встановлення
факту отримання ОСОБА_1 трудового каліцтва та необхідність зобов'язання
відповідача призначити йому страхові виплати є законним і обгрунтованим.

Відповідно до Положення про розслідування і облік
нещасних випадків на виробництві, затвердженого Постановою Президії ВЦСПС від
20 травня 1966 року, розслідуванню підлягають нещасні випадки, що трапились на
території підприємства, як протягом робочого дня, так і до початку та після
його закінчення.

Рішення суду відповідає вимогам
ст.ст. 14, 34, 35, 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Порушень норм процесуального права, які б могли стати
підставою для зміни чи скасування рішення суду, колегією суддів не встановлено.

У зв'язку з цим апеляційну скаргу необхідно відхилити, а
рішення суду - залишити без зміни.

Керуючись ст.
ст. ЗОЗ, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Суми відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 10 листопада
2006 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох
місяців з дня її проголошення до Верховного Суду України.