АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

1 лютого 2007 року                                                                                   м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого  - Вадовської Л.М.,

суддів                - Ващенко Л.Г.,

Фадєєнко А.Ф.,

при секретарі - Боднар М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Сергіїївської селищної ради м. Білгород - Дністровського Одеської області про стягнення заборгованості по матеріальній допомозі на
оздоровлення, відшкодування моральної шкоди за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області від ІНФОРМАЦІЯ_1
року, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1, звернувшись ІНФОРМАЦІЯ_2 року до суду з вищеназваним позовом , вказала, що з ІНФОРМАЦІЯ_5 року по
теперішній час працює в Сергіївській селищній амбулаторії на посаді дільничного педіатра. Згідно Колективного договору
Сергіївської амбулаторії, погодженого з Сергіївською селищною
радою ІНФОРМАЦІЯ_3 року, має право на матеріальну допомогу на оздоровлення. Посилаючись на
невиплату такої допомоги при виході у ІНФОРМАЦІЯ_4році у відпустку та спричинення зазначеними обставинами
моральної шкоди, позивач просила стягнути на
свою користь з відповідача заборгованість по матеріальній допомозі за ІНФОРМАЦІЯ_4рік в сумі 742 грн. 96 коп. та зобов'язати відшкодувати моральну
шкоду в розмірі 1 875 грн. 00 коп.

Відповідач
Сергіївська селищна рада позов не визнала ,
посилаючись на відсутність заяви ОСОБА_1 на матеріальну допомогу на оздоровлення, відповідного узгодження виплати допомоги з профспілковим органом та
видання наказу про надання позивачу матеріальної допомоги.

Рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду
Одеської області від ІНФОРМАЦІЯ_1
року в позові відмовлено.

Справа № 22 ц - 61 - 2007                                                   Категорія 41

Головуючий у першій інстанції Ступакова І.Г. Доповідач Вадовська Л.М.

2.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення скасувати, ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог.

Неправильність рішення апелянт мотивувала порушенням норм матеріального та процесуального
права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази , колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не мав підстав для виплати
матеріальної допомоги, оскільки письмова заява на
матеріальну допомогу позивачем не подавалась, відповідне узгодження не
проводилось, наказ про надання матеріальної допомоги не видавався.

Даний висновок суду не відповідає обставинам справи та вказує на порушення норм процесуального права, що згідно п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення
суду з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає встановленими
такі факти та відповідні ним правовідносини.

Встановлено, що
ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_5 року по
теперішній час працює в Сергіївській амбулаторії на посаді дільничного педіатра
(а.с.4,6).

Згідно Колективного договору Сергіївської амбулаторії на ІНФОРМАЦІЯ_6 роки, погодженого з Сергіївською селищною
радою ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та Положення про надання співробітникам матеріальної допомоги на
оздоровлення, розробленого у відповідності з наказом НОМЕР_1 відІНФОРМАЦІЯ_7 року Міністерства охорони здоров'я України і
Міністерства Праці та соціальної політай України «Про впорядкування та затвердження Умов оплати праці працівників закладів
охорони здоров'я та установ соціального захисту населення»
(зареєстровано в Міністерстві юстиції України № 333/552 від 11 квітня 2001 року), ОСОБА_1 при виході у чергову відпустку має право
на отримання матеріальної допомоги на оздоровлення у
розмірі посадового окладу.

У липні ІНФОРМАЦІЯ_4року ОСОБА_1 перебувала у відпустці. Матеріальну допомогу на оздоровлення при виході у відпустку не отримувала. У ІНФОРМАЦІЯ_4році посадовий оклад ОСОБА_1 становив 560 грн. 00 коп.(а.с.9,23).

Таким чином, право на отримання матеріальної допомоги на оздоровлення порушено і підлягає захисту шляхом стягнення з
відповідача на користь позивача 560 грн. 00 коп.

Вимоги позивача щодо стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення у
розмірі середнього заробітку безпідставні,
оскільки розмір допомоги визначено рівним посадовому окладу.

Доводи відповідача щодо відсутності письмової заяви ОСОБА_1 на матеріальну допомогу та відповідного наказу про
надання такої допомоги в даному випадку не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не отримання у ІНФОРМАЦІЯ_4році матеріальної допомоги на оздоровлення співробітниками амбулаторії в цілому, і ОСОБА_1 зокрема, було викликано не
тим, що співробітники, в тому числі ОСОБА_1, не подали заяви на матеріальну допомогу, а відсутністю
коштів в бюджеті селищної ради на ці видатки. Підтвердженням даного є колективне звернення працівників амбулаторії до
голови селищної ради від ІНФОРМАЦІЯ_8 року щодо вирішення питання виплати належної за минулий рік матеріальної допомоги у поточному році та
інформація Територіальної державної інспекції праці Одеської
області щодо порушень трудового законодавства в амбулаторії
Сергіївської селищної ради (а.с.8,9).

Згідно ст.97 КЗпП України форми і
системи оплати праці, умови запровадження та розміри
надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних , компенсаційних і гарантійних
виплат встановлюються у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій,
передбачених законодавством.

3.

Виплата матеріальної допомоги на оздоровлення при виході у відпустку передбачена Колективним договором Сергіївської
амбулаторії на ІНФОРМАЦІЯ_6 роки. Невиплата ОСОБА_1. матеріальної допомоги з підстав, що
незалежні від неї, є порушенням її законних прав на
отримання допомоги. Оскільки матеріальна допомога передбачалась на оздоровлення, а такого позивач та її утриманці потребували
за станом свого здоров'я, то колегія суддів вважає, що таке порушення законних
прав призвело до моральних страждань позивача та
додаткових зусиль для організації свого оздоровлення (а.с.5,12,14-18).

З огляду на викладене, на підставі ст.237-1 КЗпП України позивач має право
на відшкодування моральної шкоди, розмір якої колегія
суддів вважає обґрунтованим визначити рівним 500
грн. 00 коп.

Судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції складає 59 грн. 50 коп. та підлягає стягненню на користь держави з Сергіївської селищної ради.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3, 4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317,319 ЦПК України , колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення
Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року - скасувати , ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Позов ОСОБА_1 до Сергіївської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області про стягнення
заборгованості по матеріальній допомозі на оздоровлення,
відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Сергіївської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області на користь ОСОБА_1 заборгованість з матеріальної
допомоги на оздоровлення за ІНФОРМАЦІЯ_4рік в
сумі 560 грн. 00 коп.

Стягнути з Сергіївської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної
шкоди 500 грн. 00 коп.

Стягнути з Сергіївської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області на користь держави судовий збір за розгляд справи
в суді першої інстанції в сумі 59
грн. 50 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.