Справа  №22ц/ 21                                         Головуючий  Іінстанції
Категорія   2                                                                       Доповідач  Павицька
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

15 лютого   2007 року                          апеляційний суд Житомирської області в

складі:

головуючого - судді     Головчук
С.В.

суддів:                           Миніч Т.І., Павицької Т.М.

при секретарі       Прищепа О.А.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства
«Житомирбудтранс» (далі ВАТ «Житомирбудтранс») про стягнення заборгованості по заробітній платі, добових за час перебування у відрядженні, компенсації в зв'язку порушенням строків
виплати заробітної плати та відшкодування моральної шкоди за апеляційною
скаргою Відкритого акціонерного товариства
«Житомирбудтранс» на рішення Корольовського
районного суду м. Житомира від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, -

встановив:

У ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ВАТ «Житомирбудтранс» про стягнення
заборгованості по заробітній платі, витрат за час
перебування у відрядженні, компенсації в зв'язку порушення строків виплати заробітної плати та відшкодування
моральної шкоди. Зазначав, що з ІНФОРМАЦІЯ_3 року він
працює у відповідача водієм. ІНФОРМАЦІЯ_4 року
відповідач згідно договорів оренди укладених з товариствами «Атлант», «Конкорд» і ПП «Анісковець» передав останнім в
оренду автомобіль »КАМАЗ»-5511, державний
номер НОМЕР_1, який був закріплений за ним і він з цього
часу працював у відрядженні в цих товариствах. Оскільки відповідач не
повністю виплатив йому заробітну плату, позивач просив стягнути з
ВАТ 952,50 грн. заборгованості з виплати заробітної
плати за період з ІНФОРМАЦІЯ_4 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 року, 3009, 79 грн. компенсації за невикористані відпустки, 14193,86
грн. витрат на відрядження, 170,50 грн.
компенсації в зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати та 5000 грн., як компенсації моральної шкоди. Крім того просив
стягнути судові витрати в сумі 400 грн.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь 952, 50
грн. заборгованості по заробітній платі, 225,39 грн. компенсації втрати
заробітної плати в зв'язку з порушенням
термінів її виплати,  14543 грн. витрат
на відрядження

за період з ІНФОРМАЦІЯ_4 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 року, 1990, 89 грн. компенсації втрати добових в зв'язку з
порушенням термінів їх виплати.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від ІНФОРМАЦІЯ_1 року позов ОСОБА_1. задоволено частково. Суд стягнув з ВАТ «Житомирбудтранс» на користь ОСОБА_1. 944,78 грн. заборгованості по заробітній платі, 14543 грн. витрат за
час перебування у відрядженні, 225,39 грн. компенсації втрати заробітної плати
в зв'язку з порушенням строків її виплати,
1990,89 грн. компенсації втрати витрат на відрядження в
зв'язку з порушенням строків їх виплати, 3000 грн. моральної шкоди та 400 грн. на відшкодування судових витрат. На користь
держави з ВАТ «Житомирбудтранс» стягнуто судовий збір в сумі 189,54 грн. У задоволенні інших вимог ОСОБА_1. відмовлено.

У апеляційній скарзі ВАТ «Житомирбудтранс» просить скасувати рішення суду, а справу направити на новий розгляд.
Апелянт посилається на те, що суд при постановлені рішення не повно з'ясував
обставини, що мають значення для справи, неправильно
застосував норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не містить доводів, які стосуються стягнення заробітної плати та компенсації за несвоєчасну виплату
заробітної плати, тому апеляційний суд не перевіряє
законність рішення в цій частині.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Задовольняючи позов в частині стягнення витрат на відрядження та
компенсації за несвоєчасну виплату добових, суд першої інстанції виходив з того, що згідно договорів оренди відповідач передав автомобіль
КАМАЗ-5511, державний номер НОМЕР_1, який був закріплений за ОСОБА_1. в оренду ТОВ «БТП»Конкорд» та ПП «Анісковець» , які знаходяться в м. Києві.
ОСОБА_1 працював на цьому автомобілі в м. Києві, а тому відповідач повинен виплати йому витрати на відрядження за період з ІНФОРМАЦІЯ_4 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 року в розмірі
добових.

Проте з таким висновком погодитись
не можливо з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_3 року і по даний час працює водієм у ВАТ «Житомирбудтранс» і за ним закріплено автомобіль КАМАЗ-5511, державний номер НОМЕР_1. Трудові відносини з
ОСОБА_1. не переривалися.

Згідно ч.І ст.
121 КЗпП України працівники мають право на відшкодування витрат та одержання
інших компенсацій у зв'язку зі службовими відрядженнями.

Службове відрядження це поїздка працівника за розпорядженням керівника
підприємства , об'єднання, установи, організації на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового
доручення поза місцем його постійної роботи.

Відповідно до вимог Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України №663   від      23.04.1999   року   направлення
у   відрядження   здійснюється

керівником
підприємства чи його заступником і оформляються наказом з зазначенням пункту
призначення, найменування організації, куди працівник відряджається,
терміну і мети відрядження.

Відрядженому працівникові видається посвідчення про відрядження за встановленою формою.Граничний строк відрядження - ЗО календарних днів, а за кордоном - 60 днів.

Судом
встановлено, що за договорами оренди автомобілів від ІНФОРМАЦІЯ_8 року та від ІНФОРМАЦІЯ_9 року
автомобіль КАМАЗ-5511, державний номер НОМЕР_1, передавався в оренду ПП
«Анісковець» та ТОВ «БТП"Конкорд». ОСОБА_1 був прийнятий у ТОВ «БТП «Конкорд» водієм на тимчасову роботу згідно наказів, з якими був ознайомлений і не заперечував це у судовому засіданні під
час апеляційного розгляду справи.

За роботу ОСОБА_1 отримував заробітну плату в ТОВ «БТП «Конкорд» з ІНФОРМАЦІЯ_10 року по
ІНФОРМАЦІЯ_11 року, що
підтверджується довідкою про доходи. Крім
цього, ТОВ «БТП «Конкорд» виплачувало ОСОБА_1 відрядні за
період його роботи в ТОВ. Такі обставини підтверджується
довідкою про відрядні, платіжними відомостями та видатковими касовими ордерами.
ОСОБА_1. вказані обставини не спростовані

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про направлення ОСОБА_1. відповідачем у встановленому порядку у
відрядження в ПП « Анісковець» та ТОВ «БТП «Конкорд», які знаходяться в м. Києві.

Факт передачі автомобіля КАМАЗ-5511, державний номер НОМЕР_1 в оренду ПП «Анісковець» та ТОВ «БТП «Конкорд», який закріплений за ОСОБА_1., не є підтвердженням того, що ОСОБА_1 направлявся у відрядження до м. Києва з ІНФОРМАЦІЯ_4 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 року за
розпорядженням відповідача.

За наведених обставин, суд першої інстанції помилково вважав, що ОСОБА_1 перебував у відрядженні м. Києві за
розпорядженням відповідача та безпідставно стягнув
з відповідача на його користь витрати на відрядження
та компенсацію за несвоєчасну виплату добових.

З врахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції в частинні стягнення витрат на відрядження, компенсації за
несвоєчасну виплату добових підлягає скасування, з ухваленням нового - про відмову в
задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику
провадиться у разі, якщо порушення його законних
прав призвели до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Апеляційний суд вважає можливим з урахуванням характеру й обсягу моральних страждань, яких ОСОБА_1 зазнав у зв'язку із несвоєчасною
виплатою  заробітної  плати,
а  також  виходячи
із  засад

розумності, виваженості, і
справедливості зменшити розмір відшкодування моральної
шкоди   до 500 грн.

За таких
обставин рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру моральної
шкоди підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, апеляційний суд

вирішив :

Апеляційну
скаргу Відкритого акціонерного товариства «Житомирбудтранс» задовольнити
частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від ІНФОРМАЦІЯ_1 року в частині стягнення витрат на відрядження,
компенсації за несвоєчасну виплату добових
скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення.

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Житомирбудтранс» про стягнення витрат на відрядження
та компенсації за несвоєчасну виплату добових за безпідставністю.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від ІНФОРМАЦІЯ_1 року в частині відшкодування моральної шкоди змінити,
зменшивши розмір відшкодування моральної шкоди
з 3000
грн. до 500 грн.

В решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.