Головуючий у 1 інстанції: Слізевич Н.Г.
Доповідач: Краснощокова Н.С.
Справа №22-370/2007
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2007р.                                              Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого: Краснощокової Н.С. суддів: Ігнатової Л.Є., Маширо О.П. при секретарі:
Панаріній О.В.

за участю
позивача та представника відповідача Глєбової Н.В.

розглянув у
відкритому судовому засіданні у м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в Совєтському районі
м. Макіївки на рішення Совєтського районного суду м. Макіївки від 21 листопада 2006р.
у справі за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Совєтському районі м. Макіївки про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач
оскаржує в апеляційному порядку рішення Совєтського районного суду м. Макіївки
від 21 листопада
2006р., яким з нього на користь позивача стягнено у відшкодування моральної
шкоди 12 000 грн.

Відповідач
посилається на те, що судом при ухваленні рішення порушені норми матеріального
і процесуального права, зокрема, факт заподіяння моральної шкоди не
підтверджений висновком МСЕК та не доведений позивачем в судовому засіданні.
Відділенням Фонду позивачеві призначено та виплачено одноразову допомогу та
щомісячні страхові платежі. Не враховано вимоги Закону України "Про
державний бюджет України на 2006 рік" пунктом 27 ст. 77 якого зупинено на
2006 рік дію абзацу четвертого статті 1( в частині відшкодування моральної
шкоди застрахованим та членам їх сімей), підпункту "є" пункту 1
частини 1 ст. 21, ч.3 ст. 28 та ч.3 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності".
Відшкодувати моральну шкоду має підприємство, на якому отримано професійне
захворювання. Позивач пропустив строк на звернення до суду, передбачений ст. 233 КЗпП України.
Тому законних підстав для задоволення позову немає. Просить рішення скасувати
та у позові відмовити.

В засіданні
апеляційного суду представник відповідача наполягала на скарзі та просила
рішення скасувати, позивач проти скарги заперечував та просив рішення залишити
без зміни.

Суд першої
інстанції при ухваленні рішення виходив із того, що позивач працював на
вугледобувному підприємстві, під час роботи отримав професійне захворювання - хронічний обструктивний
бронхіт. Висновком МСЕК від 6.04.2006р. 30%. позивачеві вперше встановлено 30%
втрати професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням та 3
групу інвалідності. В результаті ушкодження здоров'я

2

позивач
відчуває фізичні та моральні страждання, його звичний спосіб життя порушено,
він часто хворіє та вимушений лікуватись, не має можливості продовжити роботу
на підприємстві, через що погіршився його матеріальний стан, не в змозі
виконувати побутову роботу, вимушений покладати її на членів своєї родини.
Порушено його звичайний спосіб життя і він повинен докладати додаткових зусиль
для організації свого життя. Вказані обставини свідчать про спричинення
позивачеві моральної шкоди. З врахуванням характеру і тривалості душевних і
фізичних страждань суд частково задовольнив позов та стягнув з відповідача на
користь позивача у відшкодування моральної шкоди 12 000 грн.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, позивача,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що скарга відповідача задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов та стягуючи на користь позивача суму у
відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції повно і правильно встановив
фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний і процесуальний
закон.

Зокрема, суд правильно виходив із того, що позивач втратив здоров'я,
частково працездатність, у його житті стались вимушені зміни і відповідно до
заявлених вимог, встановлених фактичних обставин обґрунтовано визначив розмір
суми, що підлягає до стягнення у відшкодування моральної шкоди.

Доводи щодо неправильного застосування матеріального
закону, а саме щодо зупинення на 2006
рік дії окремих норм Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" не можуть бути
підставою для скасування рішення та відмови у позові, оскільки норми вказаного
закону щодо відшкодування моральної шкоди не скасовані, зупинення їх дії на
2006р. не є підставою для відмови у позові.

Інші доводи скарги висновків суду не спростовують.

Рішення суду відповідає встановленим у справі фактичним
обставинам, вимогам матеріального і процесуального права  і підстав для його скасування  або зміни немає.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 313-315 ЦПК
України, Апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у Совєтському районі м. Макіївки відхилити.

Рішення Совєтського районного суду м. Макіївки від 21 листопада 2006р.
залишити без зміни.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційна
скарга може бути подана протягом 2-х
місяців з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий:          підпис

Судді:           підписи

З оригіналом згідно: