overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-293/2007 (2-4728/2006)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

06 лютого 2007 року                           Харцизький
міський суд Донецької області в складі:

головуючої судді -                  Рокітної О.Б.

при секретарі -                      Должиковій Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харцизьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

ВСТАНОВИВ: Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачки про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що з нею перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 1997 року. Шлюб зареєстровано у відділі РАГС м.Харцизька Донецької області, актовий запис НОМЕР_1. Від шлюбу дітей немає. Шлюб у нього другий.

Подружні відносини між ними припинені у зв'язку з тим, що
вони втратили почуття любові та поваги один до одного, не
знаходять взаєморозуміння. Між ними часто виникали сварки з різних питань сімейного життя. Вважає, що при сформованих
взаєминах подальше збереження родини неможливо, на примирення не згоден.
Суперечок по розподілу майна між ними немає. Витрати при видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу просить покласти на нього. Відповідачка
позов визнала в повному обсязі. Суд знаходить позов обгрунтованим та
підлягаючим задоволенню.

Судом встановлено, що сторони перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 1997 року.
Від шлюбу дітей немає.

Сторони припинили подружні відносини через те, що
між ними постійно виникали сварки по різних питаннях сімейного
життя, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Сім"я сторін розпалася та не
може бути поновлена. Суперечок про розділ майна немає.

З'ясувавши фактичні взаємовідносини сторін, що
втратили почуття любові і поваги один до одного, суд
вважає встановленим, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило
б інтересам кожного з них, що має істотне значення.

Згідно ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, що має істотне значення.

При таких обставинах шлюб між сторонами необхідно
розірвати, поклавши витрати при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу на позивача.

Керуючись ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10,11,60,88,174,212,215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:
Шлюб між
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 04 вересня 1997 року в відділі РАГС м. Харцизька Донецької області, актовий запис НОМЕР_1,
- розірвати.

Державне мито при видачі свідоцтва про розірвання
шлюбу в сумі 25 (двадцять п"ять) грн. стягнути
з ОСОБА_1, ОСОБА_2 від сплати державного мита звільнити.

Рішення може бути оскаржене до Донецького
апеляційного суду через Харцизький міський суд.

Заява про оскарження рішення може
бути подана протягом 10 днів з дня проголошення

рішення, а апеляційна скарга - протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне

оскарження або протягом 10 днів без попереднього подання заяви про апеляційне

оскарження.
Справа №2-485/07
РІШЕННЯ

Іменем
України

06 лютого 2007 року Ірпінський міський суд
Київсшіїобласті у складі:

головуючого: Саранюк Л.П.

при
секретарі: Плодовській С.B.
розглянувши відкритому судовому
засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при попередньому
розглядіцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,

встановив:

Позивач звернулася до суду з даним
позовом, мотивуючи свої вимога тим, що з 10.062000 р. знаходяться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розпаду сімї виявилися різні погляди на життя, на ведення спільного господарства, що приводило до постійних сварок
та конфліктів у сімї Шлюбних стосунків сторони не підтримують, спільного господарстване ведуть, проживають окремо. Позивач
дійшла до висновку, що сім'я розпалася і зберегти її неможливо та й не доцільно

В попередньму судовому засіданні позивач позов підіримав та просив його
задоюлити.

Відповідач в попередньому судовому засіданні позов
визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, а тому враховуючи визнання позову відповідачем, відповідно до вимог ст. 130 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити
рішення в попередні судовому засіданні.

Суд, вислухавши позивача, віаповідача, дослідивши
письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.062000 р.
Шлюб зареєстрований у ВРАГС Іртиського міськвишнкомуКи^ НОМЕР_1. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також встановлено, сім'я сторін розпалася, подружні стосунки не підгримують, спільного
господарстване ведуть, проживають окремо на примирення сторони не згодні

Наведені
обставиш підтверджують шлюбу, свідоцтвом про
народження,іншими матеріалами справи.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що
подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливі, суперечить інтересам подружжя, на примирення позивач не
згоден, то суд вважає за необхідне задоволити позов і розірвати шлюб.

Керуючисьст.ст.105,110,112СКУкраши,ст.ст.10 11,15,57,60,64,130,212-215
ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задоволити. Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 зареєстрований 10.06 2000 р. у
ВРАГС Ірпінського міськвиконкому Київської області актовий запис НОМЕР_1. При реєстрації
розірвання шлюбу стягнути з відповідача державне мито в сумі 08, 50 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київсьюї області через Ірпінь шляхом подання апеляційної  скарга протягом десяти днів, чи подання заяви
про апеляційне оскарження протягом десяти днів та наступного
подання апеляційна скарги протягом двадцяти днів після подання заяви Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву не було подано, а у випадку подання заяви-після закінчення строку на
подання апелящйноїскарга, якщо заяву не було подано. У разі подання
апелящйної скарга рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Справа №2-281-2007
УХВАЛА про відкриття провадження у справі

12 січня 2007 року                                                                                                м. Лозова

Суддя Лозівського міськрайонного
суду Харківської області Помазан В.А., розглянувши
матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення
аліментів на дитину, в якій зазначає, що вона,
ОСОБА_1 знаходилася в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 1993 року до 22 вересня 2004 року.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3.

Після розірвання шлюбу з відповідачем проживають окремо. Син живе з
позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Відповідач матеріальної допомоги на
утримання дитини не надає, працює в м. Харкові.

Нікому іншому аліменти не сплачує.

Позовна заява подана з додержанням
вимог статей 119-120 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 11, 122,
209, 210 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на дитину.

Призначити попереднє судове засідання на 24 січня 2007 року на 9   годину.

Направити відповідачу копію позовної заяви з копіями доданими до неї
документів та запропонувати подати у строк до 24 січня 2007 року письмові заперечення проти
позовної заяви та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності у
встановлений законом строк і порядок, в іншій
його частині ухвала оскарженню не підлягає.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2007 року
м. Київ

Суддя
Верховного Суду України Шабунін В.М., розглянувши  касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Запорізької області від 12 липня 2006 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в
и в:

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя
від 23 травня 2006 року, залишеним без зміни ухвалою
Апеляційного суду Запорізької області від 12 липня 2006 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм
процесуального права, і постановити нове рішення по справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята
до провадження з таких підстав.

Відповідно до частини 3 статті 328 ЦПК
України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження в справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи.

Із оскаржуваних
рішень суду, доданих до них матеріалів вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо
незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

На підставі наведеного та керуючись
статтею 325, пунктом 5 частини 3 статті 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Відмовити у
відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 12 липня 2006 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України
В.М. Шабунін
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2007
року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючої         Толкачової Л.А.

при секретарі                  Грищенко І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вишгороді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Воропаївської сільської ради, 3-тя особа:
ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
пред"явила в суді даний позов посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її
мачуха ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з
житлового будинку АДРЕСА_1.
06.05.1992 р. ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла усе своє майно позивачці.
Право на спадщину має також ОСОБА_2. Позивачка в установлений законом
шестимісячний строк не звернулась до нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. Причиною пропуску строку стало те, що вона не знала про
дану вимогу закону та мала тяжке матеріальне становище.

Просить
встановити додатковий строк, достатній для звернення з заявою до державної
нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3    .

В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала та
просить його задовольнити.

Представник
Воропаївської сільської ради до суду не з"явився: про день та час розгляду
справи повідомленний належним чином. Надали суду заяву в якій позовні вимоги
визнали, не заперечують проти надання позивачці додаткового строку для
прийняття спадщини.

Третя особа ОСОБА_2 позовні вимоги визнав та не заперечує
проти їх задоволення.

Вислухавши думку
сторін, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 80 років, що
підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1.

Після її смерті
залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку АДРЕСА_1. Київської
області, що підтверджується технічним паспортом на будинок.

Згідно заповіту
від 06.05.1992 р.
посвідченого виконкомом Воропаївської сільської ради ОСОБА_3 заповіла усе своє
майно позивачці.

Позивачка в
нотаріальну контору в шестимісячний термін із заявою про прийняття спадщини не
звернулась, оскільки не знала про дану вимогу закону та перебувала в скрутному
матеріальному становищі.

Суд вважає пропуск строку звернення до нотаріальної контори , який закінчився 25.09.2006 року поважним, а тому він має бути подовженим на два
місяці.

На підставі
ст.1262, 1270, 1272 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10,60,212,
213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити
ОСОБА_1 додатковий строк в два місяці для звернення до Вишгородської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Л.А.Толкачова
Справа № 2-81 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

18 січня 2007 року                         Ружинський районний суд Житомирської області

у складі:

головуючого   -   судді Нейла
В. М.

з участю секретаря    -      Новаківської К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Ружині справу за позовом

ОСОБА_1

про

ПРОДОВЖЕННЯ СТРОКУ ДЛЯ ПРИЙНЯТТЯ
СПАДЩИНИ

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 заявила у суді позов про
продовження строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її
батька ОСОБА_2, який померІНФОРМАЦІЯ_2року.

Позивачка посилається на те, що в
зв'язку з юридичною необізнаністю пропустила строк прийняття спадщини та просить суд визначити їй додатковий строк для
прийняття спадщини.

У суд
позивачка направила заяву, у якій просить розглядати справу у її відсутність та
підтримує свої вимоги.

У суд
Топорівська сільська рада Ружинського району направила заяву, у якій просить розглядати справу у відсутність представника сільської
ради і не заперечує проти продовження строку для прийняття спадщини, яка
відкрилась після смерті ОСОБА_2.

Дослідивши матеріали справи,  суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Зі свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_1 року видно, щоОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Зі свідоцтва
про народження серії НОМЕР_2 p., виданої видно, що батьком позивачки (дівоче прізвище - ІНФОРМАЦІЯ_3 записаний ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу
чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця.

Відповідно до ст.. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної
причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття спадщини.

Оскільки позивачка є юридично
необізнаною, суд вважає необхідним надати можливість позивачці звернутися з
заявою до Ружинської нотаріальної контори про прийняття спадщини і продовжити
пропущений строк на прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2.

На підставі
викладеного  і  керуючись, ст.ст. 1222,1261,1272 ЦК України, ст.ст.209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визначити додатковий строк для
прийняття ОСОБА_1
спадщини, яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_2до ІНФОРМАЦІЯ_1року.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження подано
не було.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанціі може бути подано до
Ружинського районного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційний суд
Справа №22ц-1482/2006р.                         Головуючий
в першій інстанції Пельо В.Б.
Категорія  5  Доповідач Клочко В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

„25 січня"
2007 року
колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Севастополя в
складі:

головуючого     -
Алєєвої Н.Г.

суддів                          - Клочка В.П., Колбіної Т.П.

при
секретарі   - Будукіної 0.0.

за
участю      - представників
сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі заяву
представника відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення місцевого
суду Нахімовського району м. Севастополя від 01 липня 2004р.,

ВСТАНОВИЛА:

Представник відповідача ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу
на рішення суду з пропуском встановленого законом строку на апеляційне
оскарження.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішення було
постановлено судом 01 липня 2004 року, а
апеляційну скаргу подано відповідачем 04
грудня 2006 року
(а.с.42).

Разом з тим, представник ОСОБА_1 просить поновити пропущений ним строк на
апеляційне оскарження рішення суду, посилаючись на те, що про наявність спору в
суді та про винесене рішення відповідач не знав, про судові засідання не
повідомлявся.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
підстав для задоволення поданої заяви немає.

Згідно з ч.І ст.73 ЦПК України, суд поновлює строк, встановлений законом
або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з
поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, щоОСОБА_1 сповіщався
судом про час та місце судового розгляду справи, до суду на виклики не
з'являвся (а.с.21,25,26,28,29),
копія рішення була направлена на адресу останнього у встановлені законом
строки (а.с.36).

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 було
пропущено строк на оскарження рішення суду без поважних причин, у зв'язку з чим
не знаходить законних підстав для поновлення останнього.

Керуючись ст.ст.301, 302 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження
рішення місцевого суду Нахімовського району м. Севастополі від 01 липня 2004 року - залишити без
задоволення.

Ухвала набирає законної чинності з моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців із дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді:

З оригіналом згідно.

Суддя
Апеляційного суду

міста Севастополя
У х в а л а

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 квітня 2007 року                                                           м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гуменюка В.І.,

суддів:

Барсукової В.М.,  Григор'євої Л.І.,-

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

в с т а н о в и л
а:

У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернувся
із зазначеним позовом, посилаючись на те, що у березні 2005 року ОСОБА_2 взяла
у борг у ОСОБА_3176000 грн. строком на два роки. У серпні 2006 року він замість
ОСОБА_2 за її згодою повернув ОСОБА_3 всю суму боргу. Посилаючись на те, що
ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язання щодо повернення коштів перед ним
як новим кредитором, просив стягнути з відповідача на свою користь 168475 грн.
У судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги і просив стягнути з
відповідача 93440 грн., оскільки частину боргу ОСОБА_2 повернула.

Рішенням Якимівського районного суду від 6 листопада 2006 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 1 лютого 2007 року,
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 93440 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалені рішення суду, посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Згідно вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм процесуального права.

За правилами ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення суду ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального
права. Підстав для їх скасування не встановлено.

Керуючись ст. ст. 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Якимівського районного суду від 6 листопада 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 1 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                В.І. Гуменюк

Судді:                                                                          В.М.
Барсукова

Л.І. Григор'єва
Справа
№2-169/2007
УХВАЛА

про
призначення цивільної справи до розгляду

29 січня 2007 року                                                                                            м. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного
суду Матвієнко М.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання права на спадщину та встановлення факту спільного проживання,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 19 січня 2007 року провадження у зазначеній
справі відкрито. Вияснені предмет та підстави заяви.
Проведено попереднє судове засідання. До судового розгляду справи спір між сторонами не врегульований. Всі основні дії по
підготовці справи до судового розгляду, що
передбачені ст.130 ЩІК України, виконано. Матеріали, що маються в справі, дають можливість розглянути позовну заяву по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст. 156 ЦПК України ,-

УХВАЛИВ:

Призначити цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спадщину та
встановлення факту спільного проживання до розгляду в судовому
засіданні на 15 лютого 2007 р. на 10 год. 00 хв. в приміщенні суду.

В судове
засідання викликати: сторони згідно заяви.
Справа № 2-177
РІШЕННЯ

ім'ям  України

30 січня 2007 року                                                   Токмацький районний суд Запорізької області

в складі: головуючого                                   Ганчева Л.В

при секретарі                                Величенко В.П

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Токмаку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на дитину.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходились у цивільному шлюбі. Від цього шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина мешкає разом з позивачкою
і знаходиться на її утриманні. Відповідач ніяких коштів на утримання дітини не надає та не приймає участі у її
вихованні. У зв'язку з цим позивачка просить суд зобов'язати
відповідача виплачувати аліменти на дитину у розмірі 14 частини від усіх
видів заробітку до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні позовні вимоги,
просить суд задовольнити своє прохання.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти розгляду
справи в попередньому засіданні.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов
таким, що підлягає задоволенню як
обгрунтований. Закон зобов'язує батьків матеріально утримувати своїх неповнолітніх
дітей.

Виходячи з вище викладеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний платити
аліменти на утримання дитини в розмірі 14
частини від усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

Керуючись ст. ст. 15, 213- 215,225, 367 ЦПК України 180, 182, 183 Сімейного
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця Пермської області м. Кізел на
користь ОСОБА_1 на утримання дитини -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 14 частини від заробітку щомісячно, але не меньше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини , починаючи стягнення з 10.01.2007 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнута з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір в
сумі 51
грн та 7.50
грн. за технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення підлягає негайному виконанню
- в межах суми платежу за один місяць.

Протягом десяти днів з момента проголошення рішення може бути
подана заява про апеляційне оскарження цього рішення.