Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
31 січня 2007 року                                                               м.
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі:
суддів:
розглянувши  в судовому засіданні справу за позовом  ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань в  м. Брянці про
стягнення недоплаченої одноразової допомоги на сім'ю, одноразової допомоги на
утриманця, щомісячних страхових виплат, перерахунок щомісячних страхових виплат
та спонукання до їх виплат, стягнення індексації страхових виплат,
відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань в м. Брянці   на
рішення Брянківського міського суду від 20 березня 2006 року та ухвалу   апеляційного суду Луганської області
від  17 липня 2006 року,

в
с т а н о в и л а:

У лютому 2006 року ОСОБА_1 звернулася в суд із
зазначеним  позовом,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року внаслідок професійного захворювання помер її чоловік - ОСОБА_2 Відповідачем призначено їй
страхові виплати, проте розмір таких виплат, вважає, визначено із порушенням
норм чинного законодавства, оскільки при їх розрахунку не узято до уваги та не
враховано пенсію за віком в розмірі 556,15
грн., яку отримував ОСОБА_2 Просила суд стягнути з відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань в м. Брянці на її користь невиплачену частину одноразової страхової виплати на сім'ю
в сумі 33 369 грн., невиплачену частину
одноразової страхової виплати на утриманця померлого в сумі 6 673,8
грн., невиплачену частину щомісячних страхових виплат з серпня 2005 року до
лютого 2006 року у сумі 2409,82 грн., індексацію страхових виплат в сумі 10 678
грн. та зобов'язати відповідача виплачувати
їй щомісячну страхову виплату у розмірі 468,73 грн. Незаконними діями відповідача їй
спричинені моральні страждання та переживання, розмір яких  оцінює в 15 000 грн.

Рішенням Брянківського
міського суду від 20 березня 2006 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Луганської області
від                17 липня 2006 року, позовні
вимоги  задоволені   частково. Стягнуто з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань в                м. Брянці на користь ОСОБА_1 недоплачену
одноразову страхову виплату на сім'ю в сумі
33369 грн., одноразову страхову виплату на утриманця померлого в сумі 6673,80
грн., недоплату щомісячних страхових
виплат з серпня 2005 року до лютого 2006 року у сумі 1946,56 грн. Зобов'язано відповідача виплачувати позивачці щомісячно  страхову
виплату у розмірі 378,62 грн., дозволивши
ії подальший перерахунок згідно з законодавством. В решті позовних вимог
відмовлено.

На зазначені судові рішення подана
касаційна скарга                        відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
в              м. Брянці, в якій
ставиться питання про їх скасування та ухвалення нового рішення про відмову у
позові з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права,
порушення норм процесуального права.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи
частково позовні вимоги, суд виходив з того, що відповідно до ст. 34 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності” від   23 вересня 199 року
(далі-Закон) при розрахунку страхових виплат, на отримання яких має право
позивачка, слід брати до уваги як розмір щомісячної страхової виплати у зв'язку
з ушкодженням здоров'я внаслідок професійного захворювання, отримуваної за
життя ОСОБА_2, так і розмір його пенсії за віком.

З
такими висновками суду погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно
до ст. 28 Закону страховими виплатами є грошові суми, які згідно зі ст. 21
цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового
випадку.

Повний
перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків визначено ст. 21 Закону. Даний Закон не
відносить до складу страхових виплат пенсію за віком, яку отримував потерпілий
за життя.

Згідно
абзацу другого частини четвертої ст. 34 Закону у разі смерті потерпілого, який
одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам,
зазначеним у ст. 33 Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових
виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним
коригуванням щомісячних страхових виплат згідно із ст. 29 цього Закону.

Аналіз
змісту наведених норм Закону свідчить про те, що у разі смерті потерпілого,
який одержував страхові виплати  і не
працював, розмір відшкодування шкоди особам, які мають право на страхові
виплати згідно із ст. 33 Закону, визначається, виходячи  із суми щомісячних страхових виплат і пенсії
по інвалідності у зв'язку з одним і тим самим нещасним випадком (професійним
захворюванням), які одержував потерпілий на день його смерті.

Страхові
виплати позивачці відділенням Фонду були розраховані  відповідно до положень чинного Порядку
призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам їх
сімей), затвердженого постановою Правління Фонду НОМЕР_1 від
22 грудня 2005 року, а пенсія за віком, яку отримував ОСОБА_2, не
передбачена ст.ст. 21, 28 Закону та не може бути включена до розрахунку.

Суди
першої та апеляційної інстанції дослідили всі обставини справи, однак
неправильно застосували матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини,
зважаючи на викладене колегія судів вважає за необхідне постановлені у справі
рішення скасувати й ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, ст. ст.
21, 28, 34 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності”, керуючись ст. ст. 336, 341 ЦПК України
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в и р і ш и л а:

Касаційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань в м. Брянці  задовольнити.

Рішення Брянківського
міського суду від 20 березня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 17 липня 2006 року скасувати, ухвалити в справі нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Брянці про стягнення
недоплаченої одноразової допомоги на сім'ю, одноразової допомоги на утриманця,
щомісячних страхових виплат, перерахунок щомісячних страхових виплат та
спонукання до їх виплат, стягнення індексації страхових виплат, відшкодування
моральної шкоди  відмовити.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

І.С. Берднік

Л.І. Григор'єва

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко