АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ
УХВАЛА

Іменем  України

9  січня  2007
року  колегія  суддів
судової  палати  у
цивільних  справах апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді                              Малахової Н.М.

суддів:                                                  Жизневської А.В.

Матюшенка І.В.

при секретарі
судового

засідання          Кульчицькій І.В

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської
області від 9 жовтня 2006 року у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини,

встановила:

У вересні 2006
року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаною заявою,
посилаючись на те, що її батько помер 1 лютого 2001 року. Зазначала, що після
його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 56/100 ідеальних частин
житлового будинку АДРЕСА_1. При цьому вказувала,
що вона проживала в будинку на день смерті батька, фактично прийняла спадщину, але не змогла її оформити за
відсутності у неї паспорту. Тому просила встановити факт прийняття
спадщини.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 9 жовтня
2006 року заяву задоволено.

У апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову.
Зазначає, що при ухваленні рішення судом порушені норми
матеріального та процесуального права. Зокрема, суд
першої інстанції помилково застосував положення ст. 1272 ЦК України, не прийняв до уваги положення постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення". Крім того, зазначає, що справу розглянуто у її
відсутність.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних підстав.

Справу розглянуто
судом першої інстанції в окремому проваджені.

Встановлено, що батько заявниці
помер 1 лютого 2001 року, після його

Справа №119                                         Головуючий у суді 1 -ї інстанції Голубнича А.М.

Категорія 26                                            Судця-доповідач Малахова Н.М.

смерті відкрилася спадщина.

Задовольняючи
заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявниця на день смерті проживала з батьком, а тому вона фактично
прийняла спадщину, встановлення
вказаного факту має певні юридичні наслідки для неї.

У ст.256 ЦПК України міститься перелік справ, які розглядає суд про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У
частині 2 вказаної статті зазначено, що у судовому порядку
можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Проте, згідно роз'яснень п.З постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення" у тому разі,
коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого
судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без
розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони
мають подати позов на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що між заявницею та її сестрою ОСОБА_1 виник
спір про право на спадщину.

За таких обставин , суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо
задоволення заяви.

Оскільки судом
першої інстанції при розгляді справи допущено порушення
норм процесуального права, то рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з залишенням заяви без
розгляду. Заявниця не позбавлена права звернутися до суду для вирішення спору у
позовному провадженні.

Керуючись ст.ст.303,304,307,310,313-315 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 9 жовтня 2006 року скасувати, а заяву ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини залишити без
розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_2, що вона має
право подати позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього часу може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців.