Справа №
Категорія № 18                                                                                інстанції
Доповідач - Ляховська І.Є.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

08 лютого 2007 року                                                                                   м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді НЕКЛЕСИ
В.І., суддів - ЛЯХОВСЬКОЇ
І.Є., СОКОЛАН Н.О., при секретарі -
ЮРОВСЬКІЙ О.Ю., за участю - позивача ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 серпня 2006 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення боргу,

ВСТАНОВИЛА:
ЗО грудня 2005 р.
ОСОБА_1. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2. та просив стягнути з відповідача суму боргу в
розмірі 5186грн. та 1716грн.57коп. за
трирічну прострочку платежу, посилаючись на те, що 05 січня 2002 року він за договором позики передав відповідачеві 5186грн., які той зобов'язався повернути до 01 січня 2003р., а у випадку несвоєчасного повернення
грошей оплатити 10% річних.

Рішенням Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 18 серпня 2006 року позов ОСОБА_1. задоволено частково: борг стягнуто в
повному обсязі, а вимоги щодо прострочки платежу задоволено в сумі
1037грн.20коп. за період з 01.01.2003р. по 30.12.2005р.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2. ставить
питання про скасування рішення суду та відмову в
позові, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Зокрема, на думку відповідача, суд неправильно
визнав розписку договором позики та взяв до уваги пояснення свідків
на підтвердження укладення такого договору.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення боргу, суд правильно визнав розписку, надруковану від імені ОСОБА_2., договором
позики.

Згідно статті 375 ЦК України 1963р., яка діяла під час виникнення правовідносин
сторін, договір позики на суму понад п'ятдесят карбованців повинен бути
укладений у письмовій формі.

Відповідно вимог статті 44 того ж Кодексу, угоди громадян між собою на суму понад сто карбованців, повинні укладатись у письмовій
формі, а письмові угоди повинні бути підписані особами, які їх укладають.

Як убачається із матеріалів справи,
розписка, на яку позивач посилається як на підставу
своїх вимог, підписана відповідачем і є простою письмовою формою договору
позики.

Доводи апеляційної скарги про
неправильне посилання суду на свідчення свідків у підтвердження правочину та
відсутність позовних вимог про визнання договору
позики дійсним є безпідставними, оскільки в даному випадку право чин підтверджений розпискою, за наявності якої ставити
питання про визнання договору позики дійсним є зайвим.

Також необгрунтовані доводи
апеляційної скарги стосовно дати передачі грошей.

Відповідно ч. 2 ст. 374 ЦК України 1963р. договір позики
вважається укладеним у момент передачі грошей або речей.

Своєю розпискою ОСОБА_2. підтвердив факт отримання
ним грошей та не ставив питання про недійсність цієї розписки.

За таких обставин суд першої
інстанції обгрунтовано задовольнив вимоги позивача про
стягнення суми боргу.

Згідно ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або заперечень.

На думку колегії суддів, ОСОБА_2. не навів переконливих
доказів на підтвердження заперечень факту укладення із позивачем договору позики, в тому числі і про використання ОСОБА_1. бланку
приватного підприємця із печаткою та особистим
підписом відповідача.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що висновки суду відповідають обставинам
справи, рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків
суду, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу
від 31
березня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців
з дня набрання нею законної сили.