Справа
№ 2-539/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 лютого 2007 року Микитівський районний суд міста
Горлівки Донецької області у складі: головуючого - судді Дубовика Р.Є., при
секретарі Ярошко Н.В., за участю позивача ОСОБА_1 представника позивача
ОСОБА_2, представника відповідача Архінос Д.А., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Горлівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у
Центрально-Міському районі м. Горлівки

про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись до суду з даним позовом, ОСОБА_1, який підтримав
свої позовні вимоги в судовому засіданні, просить стягнути з відповідача - відділення ВД
ФССНВ у Центрально-Міському районі м. Горлівки у рахунок відшкодування
моральної шкоди, заподіяної втратою здоров'я на виробництві, 7000 грн., пояснивши,
що під час його роботи на шахті "Комсомолець" ДП
"Артемвугілля" 18.1
1.2005 року з ним стався нещасний випадок на виробництві, він
одержав травму пальця правої стопи, тобто ушкодив своє здоров'я. Висновком МСЕК
від 22.05.2006р. йому вперше було встановлено 10% втрати професійної працездатності у зв'язку з зазначеним
трудовим каліцтвом. У зв'язку з отриманим трудовим каліцтвом та втратою
працездатності йому заподіяна моральна шкода, тому що це негативним чином
позначилося на його здоров'ї, від отриманого каліцтва, а також від самого
процесу лікування тривалий час він витримував сильний фізичний біль та страждання.
Не зважаючи на використані методи і засоби лікування, стан його здоров'я
продовжує залишатися незадовільним, у зв'язку з чим він змушений постійно
звертатися за наданням медичної допомоги. Він не може переносити фізичні
навантаження, позбавлений можливості повноцінно працювати та забезпечувати свою
сім'ю, не може виконувати звичайну чоловічу роботу, необхідну для побуту його
сім'ї, відчуває через це почуття залежності, неповноцінності, що принижує його
чоловічу гідність. Через отримане каліцтво він змушений був достроково
звільнитися з роботи, оскільки не міг далі працювати за своєю спеціальністю.
Погіршилися також його нормальні життєві зв'язки, тому що він не в змозі
реалізувати повною мірою свої звички, бажання, вести активне суспільне життя.
Зазначені обставини вимагають від нього докладати додаткових зусиль для
організації життя, спричиняли та спричиняють йому душевні та фізичні
страждання.

На підтвердження позовних вимог позивач надав суду копію
довідки МСЕК, копію акту про нещасний випадок на виробництві НОМЕР_1 від 22.11.2005р., копію
трудової книжки, копії виписок з історій хвороби та медичних карток про
незадовільний стан свого здоров'я.

Представник відповідача - відділення ВД ФС СНВ у Центрально-Міському районі м.
Горлівки за дорученням у судовому засіданні позов не визнав, вважаючи, що
позивачем недоведений
факт заподіяння йому моральної шкоди, так як відсутні необхідні докази, не
зазначено конкретні обставини, в результаті яких йому було спричинено моральну
шкоду. Крім того, згідно з п.2.2 ст.71 Закону України "Про державний
бюджет України на 2007 рік", який набрав чинності з 01.01.2007 року,
зупинено дію абзацу 4 ст. 1 (в частині відшкодування моральної шкоди
застрахованим та членам їх сімей, незалежно від часу настання, страхового випадку),
підпункту "є" п.1 ч.І ст.21, ч.З ст.28 та ч.З ст.34 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", таким чином, відсутня правова норма, на яку посилається
позивач в обгрунтування своїх позовних вимог. Просив у позові відмовити.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав:

У відповідності зі ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»
передбачене надання відповідачем соціальних послуг та виплат, у тому числі
відшкодування моральної шкоди, при наявності факту заподіяння її потерпілому
(частина 1, пункт 1, підпункт «є»).

ОСОБА_1
з 14.08.2000р. по 07.07.2006р. працював на різних підземних роботах на
шахтах ДП "Артемвугілля"' м. Горлівки. 18.1 1.2005 року з ним стався нещасний випадок
на виробництві, в результаті якого він одержав відкритий зростаючий оскольчатий
перелом 1 пальця
правої стопи з підвивихом. Висновком МСЕК від 22.05.2006р. йому вперше було
встановлено 10% втрати
професійної працездатності у зв'язку з отриманим трудовим каліцтвом.

З пояснень позивача йдеться, що отримане трудове каліцтво
негативним чином позначилося на його здоров'ї, від отриманого каліцтва, а також
від самого процесу лікування тривалий час він витримував сильний фізичний біль
та страждання. Не зважаючи на використані методи і засоби лікування, стан його
здоров'я продовжує залишатися незадовільним, у зв'язку з чим він змушений
постійно звертатися за наданням медичної допомоги. Він не може переносити
фізичні навантаження, позбавлений можливості повноцінно працювати та
забезпечувати свою сім'ю, не може виконувати звичайну чоловічу роботу,
необхідну для побуту його сім'ї, відчуває через це почуття залежності,
неповноцінності, що принижує його чоловічу гідність. Через отримане каліцтво
він змушений був достроково звільнитися з роботи, оскільки не міг далі
працювати за своєю спеціальністю. Погіршилися також його нормальні життєві
зв'язки, тому що він не в змозі реалізувати повною мірою свої звички, бажання,
вести активне суспільне життя. Зазначені обставини вимагають від нього
докладати додаткових зусиль для організації життя.

Відповідно до положень зі ст.ст.23, 1167 ЦК України - моральна шкода
потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи профзахворювання складається,
зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з
ушкодженням здоров'я.

Згідно п.,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995 року № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - моральна шкода
може складатися, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість
продовження активного способу життя, при настанні інших негативних наслідків.

При цьому суд не приймає до уваги доводи і заперечення
представника відповідача стосовно того, що позивачем недоведений факт заподіяння
йому моральної шкоди, тому що відсутні необхідні докази, не зазначено конкретні
обставини, в результаті яких йому було спричинено моральну шкоду. Факт
заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди підтверджується наданими позивачем та
дослідженими у судовому засіданні доказами: копією довідки МСЕК від
22.05.2006р. про встановлення втрати професійної працездатності, копією акту
про нещасний випадок на виробництві НОМЕР_1 від 22.11.2005р., з якого
вбачається, що нещасний випадок, в результаті якого позивач отримав трудове
каліцтво, стався з вини підприємства, копією трудової книжки, копіями виписок з
історій хвороби про стан його здоров'я, з яких вбачається, що він неодноразово
проходив лікування від отриманої на виробництві травми, з наданням
реабілітаційних рекомендацій.

Зазначені докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я,
пов'язане з виконанням позивачем трудових обов'язків, заподіює йому моральні та
фізичні страждання, обмежує його можливості вести активний спосіб життя, у
зв'язку з чим висновком МСЕК встановлені відповідні обмеження, тому суд вважає
доведеним факт заподіяння позивачеві ОСОБА_1 моральної шкоди.

Суд також не приймає до уваги посилання представника
відповідача на п.22 ст.71 Закону України "Про державний бюджет України на
2007 рік" від 19.12.2006р., яким зупинено дію абзацу 4 ст. 1 - в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей, незалежно від
часу настання страхового випадку, підпункту "є" п.1 ч.І ст.21, ч.З
ст.28 та ч.З ст.34 Закону України ''Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності", та ствердження, що, таким чином,
відсутня правова норма для відшкодування позивачеві моральної шкоди. При цьому
суд виходить з наступного:

Закон України від 23.09.1999р. "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", частиною 3 ст.34 якого передбачено відшкодування Фондом
моральної (немайнової) шкоди, заподіяної умовами виробництва, потерпілим на
виробництві, набрав чинності з 01 квітня 2001 року. Закон України від
19.12.2006р. "Про державний бюджет України на 2007 рік", яким
зупинено дію зазначених вище положень спеціального Закону, і таким чином,
значно обмежені законні права потерпілих на виробництві на відшкодування
моральної шкоди, набрав чинності з 01.01.2007 року.

Відповідно до ст.8 Конституції України - в Україні
визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі
Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ст.22 Конституції України - при прийнятті
нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.58 Конституції України - закони та інші
нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони
пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.І ст. 17 Закону України від 23.02.2006р. "Про виконання
рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" - суди
застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та
основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело
права.

Відповідно до статті 1 Протоколу №
1 Конвенції про захист прав людини і осоновоположних свобод (далі - Конвенція) - кожна фізична
або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути
позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених
законом або загальними принципами міжнародного права.

З огляду на правову позицію Європейського суду з прав
людини, висловлену у його рішенні від 08.11.2005 року у справі
"Кечко проти України" за аналогічними правовідносинами, з урахуванням
положень Конвенції та ч.І ст.58 Конституції України, суд вважає безпідставними
та необгрунтованими посилання представника відповідача на Закон України
"Про державний бюджет України на 2007
рік", оскільки, як зазначено у рішенні, "органи державної влади
не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх
зобов'язань".

Суд вважає, що до спірних правовідносин в даному випадку
повинні застосовуватись положения
Закону України від 23.09.1999р.
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", що діяв на момент виникнення у позивача ОСОБА_1 права на
відшкодування Фондом моральної (немайнової) шкоди, заподіяної умовами
виробництва.

Розглядаючи та вирішуючи питання про розмір відшкодування
ОСОБА_1 моральної шкоди, суд враховує ступінь втрати позивачем професійної
працездатності - 10%, встановлений
висновком МСЕК, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках та можливій
подальшій професійній діяльності, неможливість відновити у повному обсязі
втрачене здоров'я, порушення загальновизнаних життєвих зв'язків позивача, та.
виходячи з засад розумності й справедливості, приходить до висновку про
часткове задоволення позову в розмірі 4000
гривень.

Керуючись ст.ст. 8,
22 Конституції України, ст.ст. 23,
1167 ЦК України, ст.ст.2І, 34
Закону України від 23.09.1999р. «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності», п.З Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Центрально-Міському районі міста Горлівки на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої втратою здоров'я на
виробництві, 4000 (чотири
тисячі) гривень.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Микитівському районі міста Горлівки витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 01 грн.50 коп.

Про апеляційне оскарження рішення може бути подано заяву
до Микитівського районного суду м. Горлівки протягом десяти днів з дня його
проголошення, а також апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області
через Микитівський районний суд м. Горлівки протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ: