Справа № 22ц -
86/07                                             Головуючий
Категорія №21                                                         Доповідач
__________ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ______________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 лютого 2007 року                                                                                                         місто Луцьк

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого Сівчука Є.І.

суддів Мудренко Л.І., Русинчука
М.М.

при секретарі Антонюк О.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_4

відповідача
ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки за апеляційною скаргою
відповідачки на рішення Луцького міськрайонного суду від 16 листопада 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2005 р. ОСОБА_1
звернулась з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи на стороні відповідачів
ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом
підвищеної небезпеки.

Позовні вимоги
мотивувала тим, що відповідачі були володільцями автомобіля «Ауді-80» державний
номер НОМЕР_1, на підставі
доручення від ІНФОРМАЦІЯ_1. від власника ОСОБА_7 без оформлення необхідних
документів в усній формі дозволили користуватись ним ОСОБА_6

26 червня 2002 р. біля 22 год., перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, керуючи зазначеним автомобілем на трасі
Рівне-Луцьк-Устилуг, ОСОБА_6 вчинив наїзд на неї під час їзди на велосипеді.
Залишивши її в безпорадному стані зник з місця події.

В результаті
зіткнення отримала тяжкі тілесні ушкодження за ознаками небезпечності для
життя, тривалий час перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні.

2

На її лікування були витрачені кошти на придбання ліків, медичних препаратів на суму 2106 грн. 20 коп., на
спеціальне харчування - 450 грн., пошкоджений велосипед та одяг на
загальну суму 515 грн., а всього матеріальні збитки
становлять 3071 грн. 20 коп.

Крім цього, їй заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, перенесенні фізичних болей і страждань, порушенні нормальних
життєвих зв'язків, які вона оцінює в 30000
грн.

Просить стягнути зазначені збитки з
відповідачів.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 16 листопада 2006 р. позов задовольнено
частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 2051 грн. 02 коп. понесених витрат на придбання ліків, 275 грн. вартості велосипеда, та 10000 грн. завданої моральної шкоди, а всього на загальну суму 12326 грн. 02 коп.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_3 по 25 грн. 50 коп. судового збору в користь
держави.

Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_3 в користь Територіального управління державної судової адміністрації у Волинській області по 15 грн. з кожного коштів за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В решті позову відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_5 вважає рішення суду незаконним, винесеним без достатніх підстав і нічим
не обгрунтованим.

Судом не взято до уваги, що позивачкою порушені строки позовної давності, а також те, що власником автомашини є ОСОБА_7

Покликаючись на зазначені обставини, просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в позові в зв'язку з пропуском
строку звернення.

Заслухавши пояснення відповідачки ОСОБА_2, яка апеляційну скаргу
підтримала, позивачку ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4, які скаргу заперечили, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку про відхилення скарги із слідуючих підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що володільцями автомобіля АУДІ-80, держномер НОМЕР_1 були відповідачі ОСОБА_5 та
ОСОБА_8, що стверджується нотаріально
посвідченим дорученням від ІНФОРМАЦІЯ_1., згідно якого власник автомобіля ОСОБА_7 уповноважила їх
керувати, ставити на облік, знімати з обліку, продавати
зазначений автомобіль (а.с.66).

Як вбачається з матеріалів цивільної та кримінальної справи за №2017502, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 без оформлення необхідних документів в
усній формі дозволили користуватись автомобілем ОСОБА_6 Останній 26.06.2002р., перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, вчинив наїзд на позивачку
ОСОБА_1, яка їхала в попутному напрямку на велосипеді, від чого їй були спричинені тяжкі тілесні ушкодження
небезпечні для життя в момент їх спричинення, що стверджується актом
судово-медичної експертизи ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 66-67 кримінальної
справи).

Згідно вироку Луцького районного суду від 24.01.2003 р. ОСОБА_6 визнано винним і засуджено до позбавлення волі (а.с. 3-4).

З

Суд першої
інстанції повно встановивши всі обставини справи і давши їм належну юридичну
оцінку, виходячи з вимог ст.ст.440, 450,
451, 455 ЦК України (в редакції 1963 p., який діяв на час виникнення правовідносин) та п.п.2, 3, 4, 9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №6
від 27.03.1992 р. «Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»
зі змінами та доповненнями, підставно прийшов до висновку про покладення
відповідальності за спричинену матеріальну і моральну шкоду на відповідачів як
володільців джерела підвищеної небезпеки.

Розмір
відшкодування в зв'язку з ушкодженням здоров'я та спричиненої матеріальної
шкоди стверджується товарними чеками, квитанціями, довідками про придбання і
вартість ліків (а.с. 6-12,
та а.с. 51-62 кримінальної
справи).

Визначаючи і
стягуючи розмір моральної шкоди, суд виходив з засад розумності і справедливості, з врахуванням обставин справи, наслідків
вчиненого, тяжкості спричинених ушкоджень та перенесених страждань.

Доводи
відповідачки ОСОБА_5, що позивачкою пропущений строк звернення до суду, не
заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст.268 ЦК України позовна давність на вимоги про відшкодування шкоди завданої
каліцтвом та іншим ушкодженням здоров'я або смертю не поширюється.

Покликання
апелянта про покладення відповідальності по відшкодуванню шкоди на власника
автомобіля ОСОБА_7 підставно відхилені судом, так як це буде суперечити
зазначеним статтям ЦК України та керівним роз'ясненням вказаної Постанови
Пленуму Верховного Суду України.

Рішення суду відповідає встановленим обставинам і вимогам
закону.

Порушень норм
матеріального і процесуального права при його ухваленні не допущено.

Керуючись ст.ст.307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Луцького
міськрайонного суду від 16
листопада 2006 р.
залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.