Справа №2-3747/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007р.                                                                                    М.Бердянськ

Бердянський
міськрайонний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Прінь І.П.,
при секретарі Бевз О.А.,

за участю
адвоката - ОСОБА_1., позивача - ОСОБА_2.,
представника відповідача - ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2до територіальної громади Бердянської міської ради про визнання права
власності на самочинно збудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2. звернулася до суду з позовом до територіальної громади Бердянської
міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме
майно, вказуючи, що їй на праві приватної власності належить домоволодіння
АДРЕСА_1, право власності на зазначене домоволодіння вона набула на підставі
договору купівлі-продажу від 01.07.1986р. Зазначене домоволодіння знаходиться
на земельній ділянці площею 533 м. кв..
яка була виділена попередньому власнику домоволодіння рішенням виконкому
Осипенківської міської ради №256 від 17.07.1957 р. у безстрокове користування для будівництва житлового
будинку. На зазначеній земельній ділянці вона збудувала новий житловий будинок
під літ. «А», котельню «З», навіси «Л,М», літню кухню «Е», на які просить
визнати право власності.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просить їх
задовольнити.

Представник позивача позов підтримує, просить його
задовольнити, посилаючись на те, що самовільно збудовані об'єкти нерухомого
майна, відповідно до технічного висновку, розробленого ТОВ «Бердянськгражданпроект»
було розроблено технічний висновок від 20.04.07р. №101, знаходяться у
задовільному стані, відповідають встановленим технічним нормам та придатні для
подальшої експлуатації.

Представник відповідача ОСОБА_3. ( за довіреністю) позов
визнає, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні
відповідачем позову ухвалюється судове рішення про задоволення позову в
порядку, встановленому ч.4 ст. 174 ЦПК України.

Вислухавши позивача, його представника, представника
відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивачу на праві приватної власності належить домоволодіння АДРЕСА_1, яке вона
набула на підставі договору купівлі -продажу
від   01.07.1986р.,   посвідченого   державним
нотаріусом   Бердянської

держнотконтори Мягченко С.Г. і
зареєстрованого в реєстрі за №1-3142. Зазначене домоволодіння знаходиться на
земельній ділянці площею 533 м. кв.. яка була виділена попередньому власнику
домоволодіння ОСОБА_4. рішенням виконкому Осипенківської міської ради №256 від
17.07.1957 р. у безстрокове користування для будівництва житлового будинку.

Рішенням виконкому Бердянської міської ради №90 від
12.03.1987р. Позивачу був наданий дозвіл на будівництво нового жилого будинку
замість старого. Нею був розроблений проект будівництва, але за браком коштів
вона була вимушена самовільно відступити від вимог проекту, тому збудовані нею
на зазначеній земельній ділянці житловий будинок літ. «А», котельня «З», навіси
«Л,М», літня кухня «Е» вона не могла здати в експлуатацію і зазначені будівлі
вважаються самочинним будівництвом.

Відповідно до технічного висновку від 20.04.07р. №101, виготовленого ТОВ «Бердянськгражданпроект»,
самочинно збудовані об'єкти по АДРЕСА_1 відповідають санітарним та пожежним
нормам, норми ДБН-360-92* «Градостроительство.
Планировка и застройка городских и сельских поселений» не порушені,
нерухомі об'єкти знаходяться у задовільному стані, відповідають встановленим
технічним нормам та придатні для подальшої експлуатації.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_2. та можливості їх задоволення у повному обсязі, оскільки
ч астиною 2 статті 120 Земельного кодексу України передбачено, що якщо житловий
будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у
користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування
тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки,
яка необхідна для їх обслуговування.

Відповідно до ст. 319 ЦК
України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону.

Згідно зі ст. 376 ЦК
України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що визнання права
власності на самовільні будівлі нічиїх законних прав та інтересів не порушує, а
тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,15, 130, 174, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 319,376 ЦК України, ст. 120
Земельного кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2право власності на самочинно збудовані
по АДРЕСА_1нерухомі об'єкти: житловий будинок - літ. «А», котельню - літ. «З»,
навіси - літ. «Л», «М», літню кухню - літ.«Е».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду

Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-

денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і

поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги
або в порядку ч.4 ст.295

ЦПК