Справа № 22-ц-147                                             Головуючий у 1-й інстанції: Семенова О.С.
Категорія 36                                                                Суддя - доповідач: Криворотенко В.І.
УХВАЛА

іменем    України

30 січня 2007 р. колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області
в складі:

головуючого -  Рибалки В.Г.,

суддів                - Криворотенка В.І., Хвостика С.Г.,

при секретарі - Рой Я.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на рішення Великописарівського
районного суду Сумської області від 13 листопада 2006 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про зміну
розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення
Великописарівського районного суду Сумської області від 13 листопада 2006 року, яким в задоволенні її позову
відмовлено, та направити справу на новий розгляд до суду першої
інстанції. Зазначає, що судом не враховано її стан здоров'я, стан здоров'я дитини, а також вказує, що посилання відповідача
на добровільне надання ним матеріальної допомоги дитині є недоведеними.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно рішення Великописарівського
районного суду від 11 грудня 2002 року на
користь позивачки стягуються аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3  в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
щомісячно.

Відповідно до довідки ФГ «Фортуна» з відповідача в період з 01 січня 2006
року по 20 серпня 2006 року утримувались
аліменти. 20 серпня 2006 року відповідач звільнився з ФГ «Фортуна» та з 28 серпня 2006 року зареєстрований на обліку у
Великописарівському районному центрі зайнятості як безробітний.

Перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Суд першої інстанції вірно з'ясував спірні правовідносини, повно, всебічно
встановив обставини, що мають значення для
справи у відповідності зі ст. 212 ч. 1 ЦПК України, дослідив всі наявні докази в справі та дав їм оцінку, що ґрунтується
на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

З матеріалів справи вбачається, що під час судового розгляду справи
позивачка змінила свої позовні вимоги і просила змінити
розмір аліментів, визначений за рішенням суду з 1/4 частини також на 1/4 частину, але з вказівкою: не менше 30 % від
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за
рішенням суду, може бути згодом зменшений або
збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

2

Таким
чином,  ОСОБА_1,  висуваючи вищезазначені вимоги, фактично
розмір

аліментів, які підлягають стягненню
з відповідача, не змінює, а просить визначити мінімальний їх розмір.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову, так як мінімальна межа аліментів
встановлена законодавчо і встановлення цього судом є недоцільним. Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано послався у своєму
рішенні на положення п. 17 Пленуму Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення
аліментів», яким передбачено, що зміна законодавства
в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше
судових рішень про їх стягнення.

Доводи апелянта щодо неврахування судом стану її здоров'я та стану здоров'я
дитини, на думку колегії суддів, з огляду на
заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, є безпідставними.

Також колегією суддів враховано, що позивачка не позбавлена можливості
звернутися з вищезазначених підстав до суду з
позовом про зміну розміру аліментів або встановлення їх у твердій грошовій
сумі.

За таких обставин ухвалене в справі судове рішення є законним і
обґрунтованим. Доводи апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про невірне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до
невірного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 307 ч.1 п.1, ст. 308, ст. 313, ст.314 ч.1 п.1 та ст.315 ЦПК
України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 13 листопада
2006 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набрала законної сили, але може бути оскаржена в касаційному порядку
на протязі двох місяців з моменту її проголошення безпосередньо до Верховного
Суду України.