Справа № 2 - 490 / 13 - 2007 рік
РІШЕННЯ               ИМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 січня 2007 року.   Київський
районний суд   м. Харкова у
складі:

головуючого - судді Сенаторова
В.М.

при секретарі -                                                                     Верман A.M.

адвоката -                                                                             ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3 -ї особи Виконавчого комітету Київської районної
ради м. Харкова про визнання наймача таким, що втратив право користування
житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою, у якій просять
визнати відповідача таким, що втратив право користування житловою площею у кв.
АДРЕСА_1.

При цьому вони
вказали, що відповідачу ОСОБА_3 і їм на підставі ордеру НОМЕР_1, була надана
2-кімнатна квартира АДРЕСА_1. ОСОБА_1 була у шлюбі з відповідачем з 1958 року. Шлюб
розірвано 28 червня 1994 року. З осені 1994 року, після розірвання шлюбу,
відповідач вибув у Луганську область, м, Свердловськ, селище Володарськ. З того
часу відповідач у спірній квартирі не проживає, періодично приїжджав до 1996 року з метою
забрати особисте майно і спільно нажите: автомобіль ЗАЗ гос.номер НОМЕР_2, який продав,
палас, частку посуду. У відповідача залишалися ключі від квартири, ніколи
позивачі не перешкоджали ОСОБА_3. проживанню у спірній квартирі.

У судовому
засіданні позивачі підтримали заявлені
вимоги.

Відповідач   у судовому засіданні проти позовних вимог
заперечував, вказав проте, що він був змушений переїхати з 1993 року в АДРЕСА_2
доглядати мати, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після  цього '
з 1998 року відповідач сталь проживати там же АДРЕСА_3 у громадянки ОСОБА_5, якій допомагав
по господарству.

Крім цього,
після 1998 року
ОСОБА_3. разом проживав по АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3
у громадянки ОСОБА_5 до грудня 2005
року. Після 2005 року
будинок АДРЕСА_4 ОСОБА_3.
продав і тимчасово продовжував проживати АДРЕСА_3. у гр -
ки ОСОБА_5

У
спірній квартирі відповідач вирішив проживати з грудня 2005 року. Не стало
можливості проживати у спірній квартирі фактично з 05 вересня 2002 року, коли йому
позивачі показали рішення Київського районного суду м. Харкова про визнання
його таким, що втратив право користування даною спірною квартирою. Комунальні
платежі до вересня 2002 року
відповідач не оплачував, квитанцій по оплаті комунальних платежів до вересня 2002 року не має,
ніяких ремонтів / косметичного
і капітального / до 2002 року не
проводив, . до суду
про порушення житлових прав не звертався. Спірну квартируОСОБА_3. відвідував з 1993 року до 2002 року з метою
ознайомитися в якому стані знаходиться квартира, дочка ОСОБА_2 впускала його у
спірну квартиру.ОСОБА_3. приїжджав у м. Харків ввечері, ночував у спірній
квартирі, вдень відвідував магазини, а ввечері повертався назад у Луганську
область, при цьому мав ключі від спірної квартири. З спірної квартири відповідач
взяв лінолеум у рулоні, який призначався на кухню у спірній квартирі, особисті
речі, люстру, килим. Квартиру АДРЕСА_4 продав
у 2005 році,
пенсію перевів і одержує по місцю фактичного
проживання в АДРЕСА_3.

Представник 3-і
особи - Виконкому
Київської районної ради м. Харкова просив

розглянути позов у його відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали
справи, суд вважає, що позовна

заява підлягає задоволенню.

У
судовому засіданні встановлено, що у спірній неприватизованій квартирі
зареєстровані ОСОБА_1 з дочкою -
позивачі по справі і відповідачі ОСОБА_3.

/ а. с. 5
/

Шлюб між
ОСОБА_3. і ОСОБА_1 розірвано 28.06.1994
року

/ а.с.7 /.

Згідно довідки Київського РВ ГУМВС України у Харківській області    за станом на 12 липня 2001
рокуОСОБА_3. по питанню порушених його житлових прав з боку позивачів    не звертався           / а. с. 15 /.

У відповідності довідки, яка є в матеріалах справи ОСОБА_3. по питанню

обміну спірної  квартири не звертався                                                      / а. с. 12 /.

За
даними КП ЖЕП № 19 Київського
району м. Харкова ОСОБА_3. з 1999
року до 2001 року з   приводу
порушень його житлових прав не звертався                                        / а. с. 13 /.

Згідно  довідки ОСОБА_3. пенсії у м. Харкові не
одержує.                    /а. с. 14 /.

Допитані у судовому засіданні свідки підтвердили, щоОСОБА_3. не проживає у
спірній квартирі з 1994 року.

У відповідності зі ст. 71
ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за
ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач не проживав без
поважних причин у спірній кімнаті з 1994
року. Проти цього факту сам відповідач не заперечував. Доводи ОСОБА_3.
проте, що йому перешкоджали проживати у спірній кімнаті не знайшли свого
підтвердження у судовому засіданні. Мати відповідача померла у 1998 році, але ж
після цього він не повернувся у спірну квартиру.ОСОБА_3. до 2005 року мав на
праві власності квартиру АДРЕСА_4
Луганської області. Ніяких доказів проте, що відповідач звертався до міліції з
метою вселитися у спірну квартиру або до суду для поновлення свого права не
надано, комунальні платежі за спірну квартиру ОСОБА_3. не сплачував, інших будь
яких дій по підтриманню житла не здійснював, поважних причин не проживання у
спірній квартирі не надав. Таким чином ОСОБА_3. втратив зв'язок з спірною квартирою.

У зв'язку з викладеним позовні вимоги знайшли своє
підтвердження, а тому підлягають

задоволенню.

Керуючись
ст. ст. 10, 11, 209,212,
213,214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 9,
10, 71, 72 ЖК України, суд, -

ВИРІІІІИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, З -ї особи Виконавчого комітету
Київської районної ради м. Харкова про визнання наймача таким, що втратив право
користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку
через суд першої інстанції з 29 січня 2007 року шляхом подачі в 10 - денний
строк заяви   про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної

інстанції або в порядку
ч. 4. ст. 295 ЦПК України.