Справа
Головуючий у 1 інстанції
УХВАЛА

Іменем  України.

22 січня 2007р.
Апеляційний суд Донецької області
у складі:

головуючого: Денисенко Л.Л.

суддів:     Лоленко
А.В., Олейникова Л.С.

при секретарі Проляпі О.В.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні
в м. Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Куйбишевського районного суду
м.Донецька від 27 жовтня
2006р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди,-

Встановив:

Рішенням Куйбишевського районного суду м.Донецька від 27 жовтня 2006р. в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної
шкоди, завданої внаслідок ДТП,
витрат за проведення експертиз та судового збору -відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду
скасувати, задовольнити його вимоги, вважає що висновки суду не відповідають
висновкам автотехнічної експертизи.

Вислухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_4.,:
які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_3 та його
представника ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.09.2004р. на
вул.Олімпієва у м.Донецьку сталася дорожньо-транспортна пригода між
автомобілями ВАЗ-21150, який
належить ОСОБА_1 та під його керуванням та автомобілем ЗИЛ ММЗ, який належав
ОСОБА_2., та яким керував ОСОБА_3 на підставі доручення. В результаті ДТП автомобіль ВАЗ
був пошкоджений , вартість
заподіяної шкоди становить 16254,30 грн.

Суд дійшов висновку про те, що зіткнення сталося в
момент, коли ОСОБА_1, перевищуючи встановлену Правилами дорожнього руху
швидкість 60 км/год..
намагався здійснити обгін по зустрічній смузі руху автомобіля від керуванням
відповідача, який здійснював маневр повороту ліворуч.

Суд дійшов
обгрунтованого висновку, що зіткнення сталося з вини водія ОСОБА_1, оскільки
він рухався зі швидкістю понад 60
км/год. у порушення ПДР, що підтверджується висновком експертизи № 28/18-958/19, у момент
виникнення небезпеки знаходився позаду автомобіля під керуванням ОСОБА_3 і
повинен був відповідно до вимог п.п. 12.3,12.4,
12.9(6), Правил негайно вжити заходів до зниження швидкості аж до
зупинки транспортного засобу.

Доводи про те, що автотехнічною експертизою було
встановлено, що у даній дорожній обстановці водій автомобіля ЗИЛ ОСОБА_3 мав
технічну можливість запобігти події шляхом виконання вимог п. 10.1 ПДР, судом обгрунтовано
не прийняті до уваги, оскільки такі висновки не свідчять про те, що зіткнення
сталося з вини водія ОСОБА_3, оскільки він їхав по лівій смузі, з увімкнутим
поворотом ліворуч, зі швидкістю 15-20
км/год., а ОСОБА_1 їхав позаду і під час маневру зі швидкістю , яка значно
перевищувала розрахункову (65,2-68,1
км./год), атому порушив п.12.3 ПДР.

Доказів ,
що ОСОБА_3 порушив п. 10.1
ПДР суду не надано, не підтверджується це і постановою Красноармійського
міськрайонного суду Донецької області від 19
листопада 2004р., оскільки постановою Апеляційного суду Донецької області
від 12 травня
2005р. вказана постанова ,
якою ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності заст. 124 КупАП,
скасована.

Рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 307, 308, 313-315 ЦПК
України, -

Ухвалив:

Апеляційну
скаргу відхилити.

Рішення Куйбишевського районного суду м.Донецька від 27 жовтня 2006р.
залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно і
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного
суду.