У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13 червня 2007 року                                                                                                м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Гнатенка А.В.,

суддів:                       Косенка
В.Й.,                     Гуменюка В.І.,

Григор'євої Л.І.,                  Данчука В.Г.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про реальний поділ будинковолодіння і
встановлення порядку користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 27 лютого 2006
року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 16 травня                  2006 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до
ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4 про реальний поділ будинковолодіння, встановлення
порядку користування земельною ділянкою, посилаючись на те, що будинок АДРЕСА_1
перебуває в їхній спільній частковій власності, а саме: йому належить 35/100,
ОСОБА_2 - 25/100, решта - 40/100 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Указане будинковолодіння
складається із двох жилих будинків літ “А” і “Б”, літньої кухні “В”, гаража
“З”, сараїв: “И”, “Г”, вбиральні - “Н”, водопроводу, огорожі № 1,2,4, для
обслуговування якого виділено земельну ділянку площею 944, 80 кв. м.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 27 лютого                 2006 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 16 травня 2006 року,
ухвалено: виділити згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи
від 11 січня 2006 року за другим варіантом у власність ОСОБА_1 у
будинковолодінні АДРЕСА_1 в жилому будинку літ. “А” приміщення: 2-І (жиле)
площею 8,9 кв. м вартістю              1
709 грн.; 2-2 (жиле) площею 7,1 кв. м вартістю 1 364 грн., сіни літ. “а-1”
(прим. IV) площею 21,9 кв. м вартістю 4 343 грн.; сіни літ. “а-4”
(прим. ІІ, ІІІ) площею 11,4+2,7=14,1 кв. м вартістю 3 115 грн.; гараж літ “Ж”
вартістю 3 073 грн., сарай літ “И” вартістю 290 грн., літню кухню літ “В”
вартістю 1 468 грн., дійсна вартість усього 15 823 грн., що складає 31/100
частину.

Виділити у власність ОСОБА_2. у жилому будинку літ. “А”: жилі приміщення:
1-І площею 13,0 кв. м вартістю 2 497 грн. 1-2 площею 8,2 кв. м вартістю 1 575
грн.; жилу пристройку “А-І” прим. 1-3 площею 21,6 кв. м вартістю  4 462 грн.; сіни літ. “а-2” прим. ІХ площею
14,7 кв. м вартістю 2 571 грн.; сіни літ. “а-3” прим. VI,
VII, VIII) площею 9,3
кв. м вартістю 1 817 грн., гараж літ. “З” вартістю 3 541 грн., вбиральню “Н”
вартістю 330 грн., дійсна вартість всього               17 254 грн., що складає 34/100 частини.

Водопровід № 3, ворота № 1, огорожу № 2 вартістю 461 грн. залишити в
їхньому спільному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1 суму взаємозаліку за перевищення
частки в частині будинковолодіння із числа спадкової маси в розмірі 351 грн.

Виділити в спільну власність ОСОБА_3 і ОСОБА_4 жилий будинок літ. “Б”
вартістю 14 204 грн., гараж літ. “Г” вартістю 3 292 грн., огорожу № 4
вартістю           230 грн., дійсна
вартість усього 17 729 грн., що складає 35/100 частин будинковолодіння.

Встановити порядок користування земельною ділянкою, виділивши в
користування ОСОБА_1. земельну ділянку площею 274 кв. м разом із спорудами та
спільним виходом АДРЕСА_1,
ОСОБА_2 земельну ділянку 274 кв. м разом із спорудами та спільним
виходом АДРЕСА_1 (1/2 частина) в м. Херсоні.

Земельну ділянку площею 110,11 кв. м залишити в спільному користуванні
ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Не погодившись із зазначеними судовими
рішеннями, ОСОБА_5. подав до Верховного Суду України касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані
судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, не передаючи справи на новий
розгляд.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню з таких підстав.

Залишаючи рішення Суворовського районного суду м. Херсона                           від 27 лютого 2006
року без зміни, апеляційний суд виходив із того, що суд обґрунтовано дійшов
висновку про наявність підстав для поділу частини будинковолодіння АДРЕСА_1 між
позивачем та ОСОБА_2, а також визначив порядок користування земельною ділянкою
площею 658,11 кв. м, що фактично перебувала в спільному користуванні позивача
та ОСОБА_2. і мала спільний виїзд на вулицю Свердлова, взявши за основу другий
варіант висновку експерта від 11 січня 2006 року, оскільки такий варіант не
потребує такий варіант не потребує переобладнання, відповідає розміру часток
кожного з власників.

Як убачається зі змісту матеріалів справи, спірне будинковолодіння
перебуває у спільній частковій власності. У користуванні ОСОБА_3 і                      ОСОБА_4 за погодженням із
рештою співвласників фактично перебуває жилий будинок літ. “Б”, гараж “Г” і
огорожа № 4 - дійсна вартість усього 17 729 грн. Указана частина в результаті
поділу за рішенням суду передана їм у власність. Для обслуговування зазначеної
частини будинку виділено їм в окреме користування земельну ділянку площею 264
кв. м.

Решта будинковолодіння перебуває в спільній частковій власності ОСОБА_1 -
35/100 частин та ОСОБА_2. - 25/100. Сторонами фактично встановлено порядок
користування жилим будинком літ. “А”.                 ОСОБА_2 переобладнала окремі
приміщення в жилі, унаслідок чого збільшився загальний розмір жилої площі, що
знаходиться в її користуванні, у зв'язку із чим належна їй ідеальна частка в
домоволодінні збільшилася до 37/100, а ОСОБА_1 зменшилася до 28/100 частин, що
не заперечувалося сторонами. Однак сторони не дійшли згоди щодо порядку
володіння та користування вказаною частиною спірного домоволодіння.

З огляду на викладене апеляційний суд правомірно залишив рішення суду
першої інстанції без зміни.

Установлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги та
матеріали справи не дають підстав для висновку про порушення судами норм
матеріального або процесуального права, а отже, відсутні підстави для
скасування постановлених судових рішень,
колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення
ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 27 лютого 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 16 травня 2006 року залишити
без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук