справа № 2-41-07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05
лютого 2007 року                 Каланчацький    районний
суд     Херсонської

області у складі:

судді   Кравченко К.В.

при
секретарі Мазур Л.П.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак   справу за позовом   ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3,  ОСОБА_4про відшкодування шкоди, завданої
злочином,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
зазначеним позовом, посилаючись на те, що 31.01.2006р. відповідачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 скоїли крадіжку належного їй мотоцикла ІЖ 6114-01, що підтверджується
вироками Каланчацького районного суду Херсонської області від 11.05.2006р. та
від 16.05.2006р., чим причинили їй матеріальну шкоду на суму 1500 гривень та
моральну шкоду на суму 4000 гривень.

В судовому
засіданні позивач зменшила позовні вимоги в частині стягнення матеріальної
шкоди, просила суд стягнути вартість мотоцикла в сумі 1295 грн., яка визначена
висновком спеціаліста -товарознавця №НОМЕР_1, а також вартість проведення цього
дослідженні в сумі 100 грн., а всього просила стягнути з відповідача
матеріальні збитки на суму 1395 грн., вимоги щодо стягнення моральної шкоди не
змінювала, та пояснила що 31 січня 2006 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проникли до
сараю її будинку та викрали її мотоцикл ІЖ 6113-01 1989 року випуску. В подальшому
ОСОБА_3 та ОСОБА_2
повернули мотоцикл, але він був частково розукомплектований, в неробочому стані
і використовувати його як мотоцикл вже не можливо. До моменту крадіжки мотоцикл
був в технічно справному стані, а оскільки мотоцикл тривалий час не використовувався
з нього було знято акумулятор. За скоєний злочин відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були
притягнуті до кримінальної відповідальності на підставі вироків Каланчацького
районного суду Херсонської області від 11.05.2006р. та від 16.05.2006р.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
своїми злочинними діями завдали їй також моральну шкоду, яка полягає в душевних
стражданнях від самого факту порушення відповідачами права власності.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно він з ОСОБА_3 викрав мотоцикл з
сараю будинку де проживає позивач, але мотоцикл був в неробочому стані і цей
мотоцикл через деякий час ними був повернутий позивачу, тому ніякої
матеріальної та моральної шкоди позивачу не завдано.

2

Відповідач
ОСОБА_3, який відбуває покарання Кременчуцькій виховній колонії Полтавської
області, направив суду письмові пояснення, в яких він зазначає, що з заявленими
позовними вимогами не згоден, так як мотоцикл позивача був у неробочому стані і
вони планували здати його на металолом.

Відповідач
ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що підстав для
покладення на неї відповідальності за спричинену шкоду її неповнолітнім сином
ОСОБА_3 не має, оскільки фактично ніякої шкоди позивачу завдано не було, так як
мотоцикл позивачу був повернутий в тому ж самому стані, в якому він був
викрадений.

Суд, заслухавши
пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами
докази, прийшов до наступного.

Згідно з
вироками Каланчацького районного суду Херсонської області від 11.05.2006р. та
16.05.2006р. ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 визнані винними в крадіжці мотоцикла ІЖ 6113-01 1989 року випуску
державний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 .

Зазначені вироки
суду набрали чинності і відповідно до п.4 ст. 61 ЦПК України є обов'язковими
для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно
якої вони винесені, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до
статей 1166 Цивільного Кодексу України обов'язок по відшкодуванню майнової
шкоди, яка завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю фізичній
або юридичній особі, покладається в повному обсязі на особу, яка її завдала.

В судовому
засіданні були досліджені матеріали кримінальної справи №1-105/06 по
звинуваченню ОСОБА_2. та ОСОБА_3. в скоєні злочину, передбаченого ст. 289 ч.2
КК України, з яких вбачається, що належний позивачу мотоцикл до моменту його
викрадення знаходився у технічно справному стані, а після його повернення
мотоцикл був не в робочому стані, частково розукомплектований та мав деякі
деталі з інших мотоциклів, що підтверджено протоколами допиту потерпілої
ОСОБА_1, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6,
протоколом огляду мотоцикла від 09.03.2006р.

Таким чином, суд
дійшов до висновку, що повернутий позивачу мотоцикл не може використовуватися
позивачем за призначенням, а тому, з урахуванням роз'яснень постанови Пленуму
ВСУ N 6 (з наступними змінами) "Про практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування шкоди", стягненню на користь позивача
підлягає ринкова (дійсна) вартість мотоцикла ІЖ 6113-01 1989 року випуску
державний номер НОМЕР_2 в розмірі 1295 грн., яка визначена висновком
спеціаліста -товарознавця №НОМЕР_1, що знаходиться в матеріалах кримінальної
справи №1-105/06.

Крім того,
оскільки мотоцикл ІЖ 6113-01 1989 року випуску держ.номер НОМЕР_2 в тому
технічному стані, в якому він був повернутий позивачу, має певну цінність,
позивач після отримання відшкодування вартості вищезазначеного мотоцикла
повинна передати даний мотоцикл у встановленому законодавством порядку
відповідачам.

.

3

Враховуючи, що
Ухвалою апеляційного суду Херсонської області 12.09.2006р. вирок Каланчацького
районного суду Херсонської області від 16.05.2006р. щодо ОСОБА_3. в частині
розгляду цивільного позову ОСОБА_1 скасовано і справу в цій частині направлено
на новий розгляд в порядку цивільного судочинства, позовні вимоги в частині
стягнення понесених позивачем витрат на проведення оцінки вартості мотоциклу ІЖ
6113-01, долученої до матеріалів кримінальної справи №1-105/06, є
обґрунтованими, оскільки ці витрати безпосередньо пов'язані з необхідністю
звернення позивача до суду за захистом своїх прав та інтересів, та підтверджені
квитанцією №НОМЕР_1

Відповідно до
ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

З урахуванням
роз'яснень постанови Пленуму ВСУ N 4 (з наступними змінами) "Про судову
практику в справах про відшкодування морально (немайнової) шкоди",
приймаючи до уваги характер та обсяг душевних та психічних страждань позивача,
які полягають в тому, що внаслідок скоєного ОСОБА_3 та ОСОБА_2 злочину стала
непридатна до використання належна позивачу власність, і позивач була змушена
звертатися до правоохоронних органів та суду для захисту та поновлення своїх
порушених прав та інтересів, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення
моральної шкоди підлягають задоволенню частково в сумі 2000 гривень.

Враховуючи, що
відповідач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1народження на час розгляду даної справи є
неповнолітнім, відбуває кримінальне покарання у виховній колонії, не має
самостійного заробітку і в нього відсутнє майно, достатнє для відшкодування
заданої шкоди, що підтверджується матеріалами кримінальної справи №1-105/06,
суд, на підставі ст. 1179 ЦК
України, вважає за необхідне покласти обов'язок по відшкодування шкоди,
завданої неповнолітнім ОСОБА_3, на його матір - ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1задовольнити частково.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4на користь ОСОБА_11295 гривень в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди, 100 гривень в рахунок відшкодування витрат на
проведення оцінки вартості майна та 2000 гривень в рахунок відшкодування
моральної шкоди. В решті позову відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь держави 51 судового
збору та 30 грн. витрат на      інформаційно
- технічне забезпечення.

Зобов'язати
ОСОБА_1після виконання даного рішення передати ОСОБА_2та ОСОБА_4у встановленому
законодавством порядку мотоцикл ІЖ 6113-01 1989 року випуску державний номер
НОМЕР_2 в тому технічному стані, в

4

якому цей
мотоцикл був переданий їй на зберігання 09.03.2006р.   під час досудового
слідства по кримінальній справі №1-105/06.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області, через Каланчацький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.