Справа № 2-
3 вересня   2007 року Малиновський районний суд м. Одеси
судді          Дрішлюка А.І.,
судового засідання Іскрич В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та  інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа - Одеська універсальна біржа „Витязь" про визнання
договору купівлі - продажу дійсним, визнання права власності, -
районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 з
позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права
власності. Позивачка обґрунтувала свої позовні вимоги тим, що 15 грудня 1998
року нею в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. та відповідачами було укладено біржовий договір № НОМЕР_1
купівлі-продажу нерухомого майна - квартириАДРЕСА_1. Всі істотні умови угоди
дотримані, договір купівлі - продажу позивачка зареєструвала в ОМБТІ та РОН 5
січня 1999 року, відповідачі квартиру звільнили і знялися з реєстраційного
обліку. Позивачка має намір розпорядитися належною її квартирою, але зробити
цього не може, оскільки укладений договір купівлі-продажу не був нотаріально
посвідчений, крім того допущено помилку в року народженні малолітньої дитини.
засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися
належним чином. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
У судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_1, яка діяла від свого імені та імені своєї
малолітньої дитини ОСОБА_2, з однієї сторони, і відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4., з іншої, уклали
договір купівлі-продажу нерухомого майна- квартири за адресою: АДРЕСА_1.
наміру сторін, досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, а
також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру
є договір купівлі-продажу нерухомого майна № НОМЕР_1 від 15 грудня 1998 року,
укладений на Одеській універсальной біржі, без наступного нотаріального
посвідчення угоди, з реєстрацією його в „Журнале регистрации договоров по объектам недвижимости", реєстраційний
№НОМЕР_1 від 15 грудня 1999 року.
зазначеного договору сторони повністю виконали його умови. Відповідачі
виселилися зі спірної квартири, а також були зняті з реєстраційного обліку за
вказаною адресою. Факт передачі покупної ціни від продавця, відповідачів по
справі, до покупця - позивача, підтверджується пунктом 6 договору №НОМЕР_1 від
15 грудня 1999 року, зареєстрованого на товарній біржі, згідно якого продавцем
отримана сума за відчужувану квартиру до підписання договору. Підтвердженням
виконання договору його сторонами є видача покупцю екземпляра договору, другий
екземпляр залишений на зберігання в біржі. Підтвердженням факту виникнення
права власності у позивача на квартиру є реєстрація договору купівлі-продажу
№НОМЕР_1 в ОМБТІ та РОН під №НОМЕР_2. від 5.01.1999 р.
договору купівлі-продажу нерухомого майна №НОМЕР_1 від 15 грудня 1998 року ця
квартира належала на праві власності відповідачам на підставі Свідоцтва про
право власності на житло, видане УЖКГ виконкому Одеської міської ради народних
депутатів, зареєстрований МБТІ та РОН м. Одеси 31.08.1998 р. під № НОМЕР_3, стр. 83, кн.. 296 пр., тому згідно ст. 225 ЦК УРСР, який був чинний
на момент укладання правочину, відповідачі вправі був здійснювати її
момент нотаріально посвідчити договір, вчинений на товарній біржі, сторони не
можуть, оскільки згідно зі ст. 15 Закону України „Про товарну біржу"
угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно
з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або
часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення   договору   не вимагається.
визначення часток у спільній сумісній власності на квартиру, між співвласниками
спірної квартири, то згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України №
20 від 22.12.95 р. „Про судову практику у справах за позовами про захист права
приватної власності" частка учасника спільної сумісної власності
визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні
стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після
нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників
спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою - частки
визначаються рівними. Крім того, відповідно до ст. 368 ЦК України спільною
власністю вважається спільна власність двох або більше осіб без визначення часток
кожного з них у праві власності. Відповідно до ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК
України, у разі виділу (поділу) майна, що є у спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно
до ст. 17 Закону України „Про власність" майно, придбане внаслідок
спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не
встановлено письмовою угодою між ними. Таким чином суд вважає, що кожаном із
позивачів належить по 14 набутой квартири.
Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися
своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК
України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається
належним йому майном. Згідно зі ст. 16 ЦК
України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, суд
вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини
справи, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі.
суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів
для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
викладеного, керуючись ст..
41 Конституції, ст.ст. 224 ЦК
УРСР, ст. 220, 317, 368, 370, 372 ЦК
України, ст.ст. 10,60,61, 130,208,209,212,213-215,224-225 ЦПК України, СУД
яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа -Одеська універсальна біржа „Витязь", про визнання
договору купівлі - продажу дійсним, визнання права власності, - задовольнити.
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 15 грудня 1998 року на Одеській
універсальній біржі „Витязь" під №НОМЕР_1, між ОСОБА_1, яка діяла від
свого імені та імені своєї малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., з
однієї сторони, і відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_4, з іншої, дійсним.
власності на 14 квартири за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.
власності на 14 квартири за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.
порядок виконання рішення суду згідно з яким, це рішення є підставою для
реєстрації права власності на 14 квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, та
на 14 квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.
Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк зі дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.