УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2007 року                                                                             м. Лисичанськ

Лисичанський
міський суд Луганської області в складі: головуючого судді Калитки О.М.

при
секретарях судового засідання Кравченко О.В., Чернобривко Л.Л., розглядаючи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу,-

встановив:

Позивачка звернулася до Лисичанського міського суду з вищеназваною позовною
заявою посилаючись на те, що відповідач забов'язався поставити позивачці
будівельні матеріали необхідні їй для будівництва магазину за що
отримав предоплату в сумі 110800грн. Обов'язки по
поставці будівельних матеріалів ОСОБА_2. не
виконав, гроші не повернув, тому просе суд стягнути з відповідача
вказану суму грошей, та судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, пояснив
суду, що вона є приватним підприємцем і уклала з
відповідачем в усній формі договір на поставку будівельних матеріалів, необхідних їй для ведення підприємницької
діяльності і передала йому гроші в сумі 110800грн., оформив це як договір
позики.

Третя особа ОСОБА_3., допитаний як свідок в судовому засіданні, свідок
ОСОБА_4. підтвердили суду ті обставини, що
ОСОБА_2. здійснюючи підприємницьку діяльність забов'язався поставити позивачці будівельні матеріали на будівництво
магазину і йому передавалися гроші на ці цілі.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що сторони є суб'єктами господарювання і з метою здійснення господарської
діяльності уклали договір поставки, згідно якого позивачка передала відповідачу ОСОБА_2. гроші в сумі 110800грн., який
забов'язався поставити будівельні матеріали у власність позивачки для
будівництва магазину з використанням його у своїй
підприємницькій діяльності для досягнення економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку.

Згідно ст.144 Господарського кодексу (ГК) України, майнові права та майнові
обовьязки суб'єкта госпударювання можуть
виникати з угод, передбачених законом, а ткож з угод не предбачених
законом, але таких, що йому не суперечать.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші
юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без створення юридичної
особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької
діяльності (далі- підприємства та організації), мають право звертатися до
господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття
передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання
правопорушенням.

Оскільки господарські відносини
відповідно до ст. 1 ГК України регулюються Господарським Кодексом України, то дана спррава не може розглядатися в порядку цивільного
судочинства. Таким чином, позивач при поданні
позову порушила правила підсудності, за захистом порушених прав їй
слід звернутися до господарського суду Луганської області.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.
ст. 205ч.1п.1, 206,209, 210 ЦПК України, -

ухвалив:

Закрити провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу через
непідсудність її Лисичанському міському суду. Повідомити ОСОБА_1 про можливість звернутися за захистом порушених прав до
господарського суду Луганської області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської
області шляхом подання до

Лисичанського міського суду заяви про апеляційне
оскарження протягом 5-ти днів з дня після її

проголошення або подання апеляційної скарги у той
самий строк. Апеляційна скарга подається

протягом 10-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до Лисичанського міського

СУДУ-