УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 липня
2007 року                                                                          м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Червинської М.
Є.,  Висоцької B.C.,
Олєйникової Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Донецьку справу за позовом Відкритого акціонерного товариства (далі ВАТ)
„Банк „Український капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського
районного суду м.  Києва від 2 грудня
2004 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 15 лютого 2005 року,

встановила:

У липні
2004 року ВАТ „Банк „Український капітал" звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 8.09.2003 року
в сумі 180600 доларів США,  посилаючись
на те,  що позивач надав відповідачці
кредит в сумі 400 00 доларів США
із сплатою відсотків в розмірі 18% річних строком до 7 вересня 2005 року.
Відповідачка умов договору не виконує,  у
зв'язку з чим утворилася заборгованість 180 600 доларів США,  що за курсом Національного Банку України
складає 959 889 грн.

Ухвалою
Солом'янського районного суду м.  Києва
від 30 липня 2004 року з метою забезпечення позову накладено арешт на
автомобіль „Мерседес
Бенц С 180" 2001 року та квартиру АДРЕСА_1,  які належать відповідачу.

Представник
відповідача звернувся з заявою про скасування ухвали про забезпечення
позову,  посилаючись на те,  що вартість заставленого майна перевищує борг
відповідачки перед позивачем на 252 828 доларів США.

Ухвалою
Солом'янського районного суду м.  Києва
від 2 грудня 2004 року залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м.  Києва від 15 лютого 2005 року,  в задоволенні заяви відмовлено,  постановлено залишити без змін ухвалу
Солом'янського районного суду від 30 липня 2004 року про накладення арешту.

Справа
№33ц-1386 кс - 07                        Категорія 32

Головуючий в І
інстанції Мельник В.В.

Доповідач
Внсоцька B.C.

ОСОБА_1
звернулася з касаційною скаргою на зазначені ухвали,  в обгрунтування якої посилається на порушення
норм процесуального права,  в зв'язку з
чим ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду та повернення
справи до на новий апеляційний розгляд.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду ухвали апеляційного суду відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволенні заяви про скасування ухвали про вжиття запобіжних заходів,  суд першої інстанції виходив з того,  що ухвала про забезпечення позову відповідає
закону,  а невжиття заходів по
забезпеченню позову може утруднити виконання рішення суду.

Апеляційний
суд обґрунтовано погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
ухвали суду першої і апеляційної інстанції постановлені з додержанням вимог
матеріального та процесуального закону та відсутні передбачені  ст.
342 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування ухвали суду.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336,
342 ЦПК України,  колегія суддів
Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1  відхилити.

Ухвалу
Солом'янського районного суду від 2 грудня 2004 року та ухвалу Апеляційного
суду м. Києва {від 15 лютого 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.