Справа № 2-2858
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

(заочне)

29       листопада 2007 року                       Солом'янський районний
суд м.  Києва

в складі
головуючого судді                        Літвіної
Н.М.

при
секретарі                                               Царіциній
Я.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу за позовом ОСОБА_1до Закритого акціонерного товариства
«Бурова компанія «Ярослав»,  3-тя особа
Закрите акціонерне товариство «Концерн Надра» про стягнення недорахованої
заробітної плати,  компенсації за
затримку розрахунку,  компенсації за
невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до Закритого акціонерного товариства «Ярослав» та
просить суд стягнути з відповідача на свою користь недораховану заробітну
плату,  компенсацію за затримку розрахунку,  компенсації за невикористану відпустку та
відшкодування моральної шкоди.

Позовні
вимоги мотивує тим,  що він працював на
посаді генерального конструктора ЗАТ «Концерн «Надра»,  а також головою правління ЗАТ «Бурова
компанія «Надра» по сумісництву.

30       жовтня 2007 року позивач був
звільнений з своєї посади згідно п.1,
2  ст. 41 КЗпП

України.

Між
тим,  при звільненні позивачу була
недорахована та не виплачена заробітна плата ,
яка станом на 01 серпня 2006 року згідно оборотно-сальдової відомості
становить суму 105 983, 94 грн. по рахунку 37.2 та суму 5037, 30 грн. по
рахунку 66.1,  а всього 111021,  24 грн. Крім того,  позивач просить відшкодувати йому компенсацію
за затримку розрахунку в розмірі середнього заробітку за весь час затримки по
день фактичного розрахунку,  яка складає
на день пред»явлення позову суму в розмірі 9000, 00 грн. та компенсацію за
невикористані щорічні відпустки за 5 років та 5 днів в розмірі 7625, 00 грн.

Позивач
також просить суд стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 20000
грн.,  мотивуючи тим,  що в зв'язку з непроведениям відповідачем у день його звільнення
та по сьогоднішній день повного розрахунку по заробітній платі він зазнав
моральних страждань,  які полягали в
душевних хвилюваннях з приводу існування,
оскільки він не міг утримувати сім»ю,
що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя  та життя сім»ї.

В
судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та просить також
стягнути з відповідача вихідну допомогу,
яка не була виплачена йому  при
звільненні.

Відповідач
Закрите акціонерне товариства «Бурова компанія «Ярослав» в судове засідання
свого представника не направило,  однак
про час і місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином,  про причини неявки представника суд до відома
не поставив. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи,  що відповідає
положенню  ст. 224 ЦПК України.

Представник
3-ої особа Закритого акціонерного товариства «Концерн Надра» в судове засідання
не з»явився,  хоча неодноразово належним
чином був повідомлений.

Заслухавши
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи,  суд
вважає,  що позов не підлягає
задоволенню,  виходячи з наступного.

Судом   встановлено,    що
позивач   працював   на
посаді   голови   правління
Закритого акціонерного товариства «Бурова компанія «Надра».

Відповідно
до протоколу засідання Спостережної ради Закритого акціонерного товариства
«Бурова компанія «Надра» № 1/10/2006 від 30.10.07 року позивач був звільнений з
посади голови правління відповідно до п.п.1,
2  ст. 41 КЗпП України.

Згідно  ст.  1
Статуту ЗАТ «Бурової компанії «Ярослав» дане товариство стало повним
правонаступником усіх прав та обов»язків
ЗАТ «Бурова компанія «Надра» (а.с.
23-24).

Згідно  ст.  116
КЗпП України при звільненні працівника в день звільнення провадиться виплати
всіх сум,  що належить йому від
підприємства. Якщо працівник в день звільнення не

працював,    то
зазначені   суми    мають
бути    виплачені    не
пізніше   наступного   дня
після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Позивач
просить стягнути з відповідача недораховану суму заборгованості по заробітній
платі,  компенсації по відрядженню і
компенсації за використані матеріали згідно авансових звітів та фінансову
допомогу на загальну суму  в розмірі
111021, 24 грн.

В
обґрунтування своїх вимог позивач надав оборотно-сальдову відомість по рахунку
37.2 та 66.1 (а.с.  11-12).

Однак,  суд не приймає до уваги суми визначені в
оборотно-сальдовій відомості по рахунку 37.2 та 66.1,  оскільки відповідно до Методичних
рекомендацій Мінфіну від 25.06.2006 року № 422 «Про затвердження методичних
рекомендацій по застосуванню регістрів бухгалтерського обліку малими підприємствами»
оборотно-сальдова відомість використовується виключно для узагальнення даних
регістрів бухгалтерського обліку за кожним рахунком бухгалтерського обліку та
не може служити доказом щодо наявності боргу по заробітній платі та фінансовій
допомозі.

Що
стосується вимог позивача про компенсацію витрат по відрядженню і компенсації
за використані матеріали,  суд
вважає,  що дані вимоги не обґрунтовані
доказами по справі,  а тому не підлягають
задоволенню.

Відповідно
до  ст.
117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним
органу належних звільненому працівнику сум у строки,  зазначені в
ст.  116 КЗпП України,  при відсутності спору про їх розмір
підприємство,  установа,  організація повинні виплатити працівникові
його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При
наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в
тому разі,  коли спір вирішено на користь  працівника.

Між
тим,  доказів,  які б свідчили про невиплату заробітної плати
позивачем не надано,  а тому суд
приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог щодо стягнення з
відповідача середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Що
стосується вимог позивача про стягнення вихідної допомоги з Закритого
акціонерного товариства «Бурова компанія «Ярослав»,  суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно
до  ст. .44 КЗпП України при припиненні
трудового договору з підстав,  зазначених
у пункті б статті 36 та пунктах 1,  2 і 6
статті 40 цього Кодексу,  працівникові
виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного
заробітку; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом
законодавства про працю,  колективного чи
трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі,  передбаченому колективним договором,   але
не  менше тримісячного  середнього заробітку.

Як
вбачається з протоколу засідання Спостережної ради Закритого акціонерного
товариства «Бурова компанія «Надра» № 1/10/2006 від 30.10.07 року позивач був
звільнений з посади голови правління відповідно до п.п.1,  2  ст.
41 КЗпП України.

Таким
чином,  виплата вихідної допомоги
позивачу,  звільненому за п.п,  1,  2  ст. 41 КЗпП України,  відповідно до трудового законодавства не
передбачена та не може бути здійснена.

Враховуючи
той факт,  що позивач не довів обставини
щодо порушення його прав та порушення трудового законодавства при здійсненні з
ним розрахунку при звільненні,  в зв»язку
з цим суд вважає,  що будь-які правові
підстави стягнення моральної шкоди відсутні,
а тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно
до ч.1  ст. 88 ЦПК України стороні на
користь якої ухвалено рішення,  суд
присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
витрати. +Якщо позов задоволено частково ,
судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог ,  а
відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог,  у задоволенні яких позивачеві відмовлено .

Виходячи
з вищевикладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог
позивача щодо стягнення судових витрат.

Згідно
вимог  ст.  ст.
57,  58,  59,  60
ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх
осіб,  показання свідків,  письмові докази,  речові докази і висновки експертів. Належними
є докази,  які містять інформацію щодо
предмета доказування.. Обставини,  які за
законом мають бути підтверджені певними засобами доказування,  не можуть підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

За таких
обставинами суд дійшов висновку,  що
позивач не довів ті обставини,  на які
посилався,  як на підставу своїх позовних
вимог.

Керуючись  ст.
ст.   ст.  ст.
57,  58,  59,
60,  79,  84,
88,  212,  213,
214,  215,  224-226 ЦПК України,   ст.
ст.  41,  44,
116,  117,  237-1 КЗпП України,  Постановою Пленуму Верховного Суду України
«Про практику розгляду судами трудових спорів»,
суд, -

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позову ОСОБА_1до Закритого акціонерного товариства «Бурова компанія
«Ярослав»,  3-тя особа Закрите акціонерне
товариство «Концерн Надра» про стягнення недорахованої заробітної плати,  компенсації за затримку розрахунку,  компенсації за невикористану відпустку та
відшкодування моральної шкоди відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.