Справа
№2-193/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12 квітня 2007 року                                                                                              м.
Свалява

Свалявський
районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді                                                          Ганчак
Л.Ф.

при секретарі                                                                   Грига
Л.І.

з участю позивача                                                           ОСОБА_1

з участю відповідача                                                        ОСОБА_2

представника відповідача                                               ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення будинку у
власність,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2
про повернення будинку у власність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов змінила та просить
розірвати договір дарування від 10.02.204р. та повернути 4/6 частини будинку
позивачу. Змінений підтримала та пояснила, що вона після смерті чоловіка
отримала в спадок частину будинку. Згідно договору дарування від 10.02.2004р.
ОСОБА_1 свої 4/6 частини будинку передала у власність відповідачу по справі. В
даний час між нею та відповідачем існують неприязні відносини, вона
неодноразово зверталася до правоохоронних органів зі скаргами та має намір
повернути собі частину будинку у власність від відповідача.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов
не визнали повністю та пояснили, що ОСОБА_2 отримав у дар частину будинку
АДРЕСА_1. Договір дарування укладався з участю позивача, ОСОБА_1 було
роз'яснено всі наслідки договору дарування. В даний час будинок відчужено
відповідачем своїй доньці. Розірвати договір позивач має намір з тих причин, що
останнім часом його брат має намір отримати частку будинку. До того часу наміру
розірвати договір дарування позивач не висловлювала. Поскільки брат відповідача
не отримав спадщину за померлим батьком, а тому він впливає на позивача, щоб
остання розірвала договір дарування від 10.02.2004р. та передала брату
відповідача в дар частку.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов безпідставний з наступних
підстав.

Між сторонами виникли зобов'язання і вони регулюються
нормами ст.ст.202-205, 209, 214, 717-728 ЦК
України.

Зокрема, відповідно до ст.ст. 214 ЦК України особа,
яка вчинила односторонній правочин, має право відмовитись від нього, якщо інше
не встановлено законом. Якщо такою відмовою від правочину порушено права іншої
особи, ці права підлягають захисту.

Згідно ст.728 ЦК
України до вимог про розірвання договору дарування застосовується позовна
давність в один рік.

В судовому засіданні встановлено, що 10.02.2004р. між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, було укладено договір дарування 4/6 частини будинку
АДРЕСА_1. Договір нотаріально посвідчено.

За поясненням в судовому засіданні нотаріуса ОСОБА_4 при
посвідчені договору позивачу та відповідачу було роз'яснено наслідки укладання
договору дарування. Враховуючи той факт, що сторони не розуміють юридичних
термінів та позивач є престарілою людиною, в доступній формі було роз'яснено
наслідки вчинення даного правочину та видано обом сторонам

2

під
розписку копії договорів.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6
не можуть посвідчити той факт, що при посвідченні договору дарування позивач не
розуміла наслідки укладеного договору дарування. Ними підтверджено в судовому
засіданні, що за останні півроку між позивачем та відповідачем виникли
неприязні відносини. За їх показами позивач за останні шість місяців дізналася
про те, що отриманий відповідачем в дар будинок він відчужив своїй доньці.

Суд приходить до висновку, що фактично позивачем
ставиться питання про розірвання договору дарування, суд не знайшов жодних
підстав на підтвердження позовних вимог на розірвання договору та повернення
майна позивачу.

Крім цього, позивачем пропущенно строк позовної давності
звернення до суду згідно ст.728 ЦК
України; розірвання договору порушило б права іншої особи, яка стала
добросовісним набувачем права власності за будинком.

Таким чином, в судовому засіданні позивачем не доведено,
що вона не бажала укладати договір дарування, про існуючий договір вона знала з
часу укладення, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України,
ст.202-205, 209, 214, 717-728 ЦК
України, суд, -

РІШИВ:

У задоволенні зміненого позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору дарування будинку АДРЕСА_1 від 10.02.2004р. та повернення
4/6 частини будинку відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга на
рішення суду подаються до апеляційного суду Закарпатської області через
Свалявський районний суд.