Справа №2-6189/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

12
листопада 2007р.   Бердянський
міськрайонний суд Запорізької області у складі -       головуючого - судді Пустовіт З.П. при
секретарі Гоноболіній О.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської
міської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4про визнання права власності
на самочинно збудоване    нерухоме

майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила
визнати за нею право власності на самочинно збудоване нерухоме майно: жилу
прибудову літ. „А2", сіни літ. „а2", сарай літ. „Д", що
розташовані по АДРЕСА_1. В позовній заяві зазначала, що їй на підставі договору
купівлі-продажу від 09.02.1970 року належить Ѕ
частина зазначеного домоволодіння, яке знаходиться на земельній ділянці
площею 450,0 кв.м., закріпленій за домоволодінням згідно рішення виконкому
Бердянської міськради №209 від 23.04.1964р. В технічному паспорті на садибний
(індивідуальний) житловий будинок за станом на 24.02.2006р. вказано, що на
земельній ділянці, загальною площею 497,0 кв.м. по АДРЕСА_1знаходяться
самочинні споруди, а саме: жила прибудова „А2", сіни „а2", сарай
„Д". Зазначені споруди були побудовані позивачем в 1975 році, їх загальна
вартість складає 9876,0 грн. Відповідно до технічного висновку №110/05/07 від
29.05.2007 року, виготовленого КП „Архітектурно-планувальне бюро"
Бердянської міської ради, при будівництві сараю „Д" були порушені норми
розташування згідно п.3.25 ДБН 360-92* „Містобудування. Планування та забудова
міських та сільських поселень", можливе оформлення права власності на
зазначені будівлі за умови згоди володільців сусіднього домоволодіння АДРЕСА_2.
На підставі результатів технічного обстеження встановлено, що самочинні будівлі
знаходиться в задовільному стані, санітарно-гігієнічні та пожежні вимоги не

порушені. Тому
позивач просила визнати за нею право власності на самочинно збудоване нерухоме
майно на підставі ч.5 ст.376 ЦК
України.

У судовому засіданні представник позивача за дорученням ОСОБА_5. підтримала
позовні вимоги повністю, доповіла по суті позову, просила його задовольнити.

Представник відповідача - територіальної громади м. Бердянська в особі
Бердянської міської ради, будучи належним чином повідомленим про слухання
справи, в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, тому суд
на підставі ст. 169, 224-226 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на
підставі наявних у ній даних.

Треті особи ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. в судове засідання не з'явились, в
своїх письмових заявах від 15 та 16 жовтня 2007 року проти визнання права
власності за позивачем на самочинні споруди: жилу прибудову літ. „А2",
сіни літ. „а2", сарай літ. „Д" не заперечували та просили розглянути
справу за їх відсутності.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача,
суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для
його задоволення.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить 1/2 частина
домоволодіння АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від
09.02.1970 року.

Згідно технічного паспорту за станом на 24.02.2006 року на земельній
ділянці є самовільно збудоване нерухоме майно: жила прибудова літ. „А2",
сіни літ. „а2", сарай літ. „Д" .

Згідно технічного висновку №110/05/07 від 29.05.2007р., виданого КП
„Архітектурно-планувальне бюро" Бердянської міської ради, при будівництві
сараю „Д" норми розміщення згідно п.3.25 ДБН 360-92* „Містобудування.
Планування та забудова міських і сільських поселень" порушені, потрібна
згода володільців сусіднього домоволодіння АДРЕСА_2. Будівлі знаходяться в
задовільному стані, санітарно-гігієнічні і пожежні вимоги не порушені. Несучі і
захищаючі конструкції забезпечують їх подальшу безпечну експлуатацію.

Відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Враховуючи, що земельна ділянка закріплена за домоволодінням на підставі
рішення виконкому №209 від 23.04.1964 року, треті особи не заперечують проти
задоволення позову, суд приходить до висновку про можливість визнання за
позивачем права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60,
212-215, 224-226 ЦПК України, ч.5 ст. 376 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно: жилу прибудову літ. „А2", сіни літ. „а2", сарай літ.
„Д", що розташовані по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через
Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його
проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів
після отримання копії рішення.