Справа № 2-2569/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 грудня 2007 року Ленінський районний суд м.  Харкова у складі:

головуючого судді:                                  Бондаренко
В.В.

за участю секретаря:                              Гуляєва
А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 /відповідач-1/ та ОСОБА_3 /відповідач-2/ про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,  суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди. У своїй
заяві він вказав,  що відповідачі по
справі,  приватні підприємці,  прийняли від позивача замовлення на
виготовлення й установку кухонної гарнітури й шафи-купе відповідно 27 серпня
2006 року та 5 жовтня 2006 року. За виконання замовлення позивач повністю
розрахувався з відповідачами,  виплатив
їм суму у розмірі 6400 (шість тисяч чотириста) грн. 00 коп. в офісі,  який розташовано АДРЕСА_1. При цьому,  відповідач-2.,  що уклав з позивачем договір № 264 від 27
серпня 2006 року на виготовлення меблів,
переклав обов'язки на її виконання своєму колишньому заступникові,  відповідачу-1,  у зв'язку із чим був оформлений аналогічний
договір побутового підряду за № 1/12 від 05 жовтня 2006 року,  якому позивач доплатив на його вимогу,  у рамках договору 2400 (дві тисячі чотириста)
грн. 00 коп.

З часом,  відповідач-1 став
самостійним СП-ФЛ і переїхав АДРЕСА_2. В лютому 2007 року відповідач-1
виготовив позивачу кухонний гарнітур,  не
встановивши в ньому бар,  вартістю 300
/триста/ грн. Шафу-купе відповідач-1 дотепер позивачу не виготовив. Крім того і
досі не установлений бар у кухонному гарнітурі. Таким чином,  діями відповідача-1 та відповідача-2 позивачу
завданні матеріальні збитки у сумі 2700 /дві тисячі сімсот/ грн..

Крім того,  діями відповідача-1 та
відповідача-2 позивачу заподіяна також моральна шкода,  яку він оцінює в розмірі 2000 (дві тисячі)
грн. Відповідачі,  з моменту укладання
договору на виготовлення й установку в будинку позивача кухонної гарнітури й шафи-купе,  неодноразово обіцяли позивачу,  що його замовлення буде виготовлено протягом
одного місяця. Однак своєї обіцянки відповідачі не виконали. З моменту
підписання первісного договору пройшло вже дев'ять місяців і весь цей час
позивачу доводилося їздити й дзвонити відповідачам.  Позивач устав від марних обіцянок
відповідачів,  та був змушений звернутися
до Ленінського РВ ХМУ УМВД України в Харківській області,  після чого відповідач-1 виготовив кухонний
гарнітур,  за винятком бара. Він знов дав
обіцянку позивачу,  що до 1 лютого 2007
року виготовить й установить шафу-купе. Однак знову нічого не зробив.
Позивач,  перебуваючи в ролі приниженого
й ображеного,  продовжував дзвонити та
їздити на зустрічі до відповідача-1.

Позивачем неодноразово було запропоновано відповідачам виплатити йому
компенсацію за невиконану роботу,  однак
відповідачі відмовлялись та обіцяли виконати свої договірні зобов'язання,  але нічого не зробили. Вся ця турбота,  з обліком пенсійного віку позивача,  позначилася на стані його здоров'я. Таким
чином,  у результаті переживань і
щиросердечних страждань,  які були
збільшені частими нападками на позивача з боку його дружини,  позивач випробував на собі вагу змушених змін
у своєму житті,  знизилася планка його
престижу в родині й серед дітей.

Нанесена позивачу моральна травма перебуває в причинному зв'язку з бездіяльністю
відповідачів,  які не виконують своїх
договірних зобов'язань.

Позивач в судовому засіданні просить стягнути солідарно з відповідачів на
його користь майнову шкоду в сумі 2700 грн. 00 коп. і моральну шкоду в сумі
2000 грн.

Відповідач-1 та відповідач-2 у судове засідання неодноразово не з'явилися.
Про день,  місце та час слухання справи
повідомлені належним чином.  Також
відповідачам про час та місце слухання справи було повідомлено телефонограмою.
Від відповідачів не надійшло ніяких заяв,
причину неявки суду не повідомили. Позивач наполягає на розгляді справи
та винесенні заочного рішення.

Згідно  ст.  224 ЦПК України у разі неявки в судове
засідання відповідача,  який належним
чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки,  або якщо зазначені ним причини визнані
неповажними,  суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі доказів,
якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд заслухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи,  вважає,  що позовні вимоги підлягають задоволенню
виходячи з наступного.

Так дійсно,  відповідачі по
справі,  приватні підприємці,  прийняли від позивача замовлення на
виготовлення й установку кухонної гарнітури й шафи-купе відповідно 27 серпня
2006 року та 5 жовтня 2006 року. За виконання замовлення позивач повністю
розрахувався з відповідачами,  виплатив
їм суму у розмірі 6400 (шість тисяч чотириста) грн. 00 коп. в офісі,  який розташовано АДРЕСА_1. При цьому,  відповідач-2.,  що уклав з позивачем договір № 264 від 27
серпня 2006 року на

виготовлення меблів,  переклав
обов'язки на її виконання своєму колишньому заступникові,  відповідачу-1,  у зв'язку із чим був оформлений аналогічний
договір побутового підряду за № 1/12 від 05 жовтня 2006 року,  якому позивач доплатив на його вимогу,  у рамках договору 2400 (дві тисячі чотириста)
грн. 00 коп.

З
часом,  відповідач-1 став самостійним
СП-ФЛ і переїхав АДРЕСА_2. В лютому 2007 року відповідач-1 виготовив позивачу
кухонний гарнітур,  не встановивши в
ньому бар,  вартістю 300 /триста/ грн.
Шафу-купе відповідач-1 дотепер позивачу не виготовив. Крім того і досі не
установлений бар у кухонному гарнітурі. Таким чином,  діями відповідача-1 та відповідача-2 позивачу
завданні матеріальні збитки у сумі 2700 /дві тисячі сімсот/ грн..

Крім
того,  діями відповідача-1 та
відповідача-2 позивачу заподіяна також моральна шкода,  яку він оцінює в розмірі 2000 (дві тисячі)
грн. Відповідачі,  з моменту укладання
договору на виготовлення й установку в будинку позивача кухонної гарнітури й
шафи-купе,  неодноразово обіцяли
позивачу,  що його замовлення буде
виготовлено протягом одного місяця. Однак своєї обіцянки відповідачі не
виконали. З моменту підписання первісного договору пройшло вже дев'ять місяців
і весь цей час позивачу доводилося їздити й дзвонити відповідачам.  Позивач устав від марних обіцянок
відповідачів,  та був змушений звернутися
до Ленінського РВ ХМУ УМВД України в Харківській області,  після чого відповідач-1 виготовив кухонний
гарнітур,  за винятком бара. Він знов дав
обіцянку позивачу,  що до 1 лютого 2007
року виготовить й установить шафу-купе. Однак знову нічого не зробив.
Позивач,  перебуваючи в ролі приниженого
й ображеного,  продовжував дзвонити та
їздити на зустрічі до відповідача-1.

Позивачем
неодноразово було запропоновано відповідачам виплатити йому компенсацію за
невиконану роботу,  однак відповідачі
відмовлялись та обіцяли виконати свої договірні зобов'язання,  але нічого не зробили. Вся ця турбота,  з обліком пенсійного віку позивача,  позначилася на стані його здоров'я. Таким
чином,  у результаті переживань і
щиросердечних страждань,  які були
збільшені частими нападками на позивача з боку його дружини,  позивач випробував на собі вагу змушених змін
у своєму житті,  знизилася планка його
престижу в родині й серед дітей.

Нанесена
позивачу моральна травма перебуває в причинному зв'язку з бездіяльністю
відповідачів,  які не виконують своїх
договірних зобов'язань.

На
підставі  ст.  23 Цивільного кодексу України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,  спричиненої
їй внаслідок порушення її прав.

Згідно  ст.
1166 Цивільного кодексу України майнова шкода,  спричинена діями або бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або юридичної особи,
а також шкода спричинена майну фізичної або юридичної особи
відшкодовується у повному об'ємі особою,
що його спричинила.

Згідно
зі  ст.
1167 Цивільного кодексу України моральна шкода,  яка спричинена фізичній або юридичній особі
діями або бездіяльністю,  відшкодовується
особою,  що його спричинила за наявності
його провини.

Згідно
зі  ст.
1190 Цивільного кодексу України особи,
спільними діями або бездіяльністю яких було спричинено шкоди,  несуть солідарну відповідальність перед
потерпілим.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст. 3,  10,  11,
118,  119,  209,
212,  214-215,  224-226 ЦПК України,   ст.
ст.  23, 1187, 1166, 1167, 1190 ЦК
України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди
задовольнити.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 2700
/дві тисячі сімсот/ грн. 00 коп.

Стягнути
з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000 /дві
тисячі/ грн. 00 коп.

Стягнути
з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 58 /п'ятдесят
вісім/ грн. 50 коп.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через подачу заяви
про апеляційне оскарження протягом 10 днів з моментові проголошення рішення і
20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.