Справа № 2-1385/2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем   України

м.  Донецьк                                                                                                        31
жовтня 2007 р.

Петровський районний суд м.  Донецька в складі: головуючий - суддя Іванов
В.М. ,  при секретарі Абрамчук А.В.,  за участю позивача ОСОБА_1,  відповідачів ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про визнання
втративши ми право користування житловим приміщенням,

ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про вселення,  -

встановив:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про
визнання відповідачів втративши ми право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим,  що у 1985 р. сім'ї позивача,  яка складалась з чотирьох осіб,  надана трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1. Відповідачі
по справі є дітьми ОСОБА_1,  які в
спірній квартирі понад трьох років не мешкають,
власних речей не мають,
комунальні послуги не сплачують. Перешкод в мешканні позивачка
відповідачам не чинила. Оскільки відповідачі більше шести місяців без поважної
причини не мешкають в спірній квартирі позивач просить суд визнати їх
таким,  що втратили право користування
житловим приміщенням,  а саме квартирою
АДРЕСА_1.

Крім того,
ОСОБА_4,  звернулась до суду з
зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про вселення,  вимоги мотивовані тим,  що ОСОБА_1 є рідною матір'ю,  під час мешкання у спірній квартирі,  а точніше після народження дитини з 2005 р.
відповідач чинили перешкоди у користуванні спірною квартирою,  пустила квартирантів. Життя в квартирі стало
не можливим,  позивач вимушена була піти
на квартиру. Власного житла немає має двох неповнолітніх дітей,  які разом з нею зареєстровані в спірній
квартирі. Просить не визнавати її втратившею право користування спірною
квартирою,  а вселити її в квартиру
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач по першому позову та
одночасно відповідач по зустрічному позову ОСОБА_1 підтвердила позовні,  наполягає на визнанні ОСОБА_2. ,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 втративши ми право користування квартирою АДРЕСА_1,  не згодна на вселення доньки ОСОБА_4.  в спірну квартиру.

2.

Відповідачі
ОСОБА_3,  ОСОБА_2.  з позовом про визнання них втратившими право
користування квартирою АДРЕСА_1 не погодились,
оскільки власного житла не мають,
спірна квартира є єдиним власним житлом.
Пояснили,  що в спірній квартирі
не мешкають з поважних причин,  а саме
тому,  що їх мати ОСОБА_1 чине перешкоди
у користуванні житловим приміщення,  вони
вимушені знімати інше житло для життя.

Суд вважає,  що
позов ОСОБА_4 про вселення в спірну квартиру підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд вважає,  що
позов ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2. ,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4
втратившими право користування спірним житловим приміщенням не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,  та
не оспорюється сторонами,  що наймачем
квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1,
ОСОБА_3,  ОСОБА_2. ,  ОСОБА_4 зареєстровані в спірній
квартирі,  вселились в спірне приміщення
як члени сім'ї наймача,  постійно мешкали
в спірній квартирі власного житла не мають.

Згідно зі  ст.  71 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість
місяців,  цей строк продовжується судом.

Суд враховує пояснення ОСОБА_1,  про те ,
що відповідачі за першим позовом не мешкають в спірній квартирі понад 3
роки,  однак данні пояснення
спростовуються з'ясованими причинами відсутності відповідачів понад встановлені
строки,  які суд вважає поважними,  а саме відсутності відповідачів сприяла
неправомірна поведінка їх члена сім'ї ОСОБА_1,
яка не давала можливості мешкати в квартирі,  вселила квартирантів.

Вищевказане свідчать про те,  що відповідачі понад шести місяців в
найманому житловому приміщенні,  не
мешкали з поважних причин що є підставою для відмови у визнанні їх таким,  що втратили право користування житловим
приміщенням.

Згідно зі  ст.  65 ЖК України,  особи,
що всилились в жиле приміщення як члени сім'ї наймача,  набувають рівного з іншими членами сім'ї
права користування жилим приміщенням ,
якщо при вселенні між цими особами ,
наймачем та членами його сім'ї,
які проживають з ним,  не було
іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

В судовому засіданні встановлено,  що ОСОБА_4 вселилась в спірну квартиру,  як член сім'ї наймача,  мешкала в вказаній квартирі,  в 2004 р. вимушена була виїхати зі спірного
житлового приміщення з поважної причини,
власного житла не має,  має двох
неповнолітніх дітей,  таким чином має
право на вселення і мешкання в спірній квартирі.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
71,  72,  65 ЖК,
ст.  213-215 ЦПК,  суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання втратившими
право користування житловим приміщенням ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - відмовити.

Позов ОСОБА_4- задовольнити.

Вселити ОСОБА_4,  а
також її неповнолітніх дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 p.,  народження та
ОСОБА_6,  ІНФОРМАЦІЯ_2 р. народження в
квартиру АДРЕСА_1.

Заяву про апеляційне оскарження цього рішення може бути
подано до місцевого суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана в судову
палату по цивільних справах апеляційного суду Донецької області через місцевий
суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.