Справа № 2-485/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

07 грудня 2007 року Суворовський районний суд м. Херсона
в складі головуючого судді
В.М. Палькової

при секретарі
І.В. Липовській

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Херсона
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що на сумісні збереження ними в 1995 році була придбана
трикімнатна квартира № 5 в будинку № 49 по АДРЕСА_1. Оскільки на той час вони
мешкали у м.Конотопі, то договір купівлі-продажу був укладений на ім"я
ОСОБА_3.- рідної сестри позивачаОСОБА_1, поскільки в момент укладення договору
агентом з нерухомості було загублено паспорт ОСОБА_2., який за дорученням
ОСОБА_2. займався купівлею квартири. У зв"язку з особистими обставинами
вони переїхати в м. Херсон не могли, та здали квартиру у оренду. Але оплату за
неї проводили самі. їх право власності відповідачами не оспорювалося. У вересні
2004 року вони переїхали в м.Херсон і поселилися в вищезазначеній квартирі. Не
знаючи, що між відповідачами виникли суперечки та існує майновий спір,
виявилося, що відповідач ОСОБА_4. вніс зазначену квартиру в розподіл майна зі
своєю дружиною ОСОБА_3 В зв"язку з чим просять визнати за ними право
власності на квартиру 5 в будинку 49 по АДРЕСА_1 Також просили визнати причини
пропуску строків позовнгої давності поважними.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1. та представник
позивачів підтримали вимоги, викладені в позові, які просили задовольнити,
пояснивши, що вони не могли припустити, що хтось буде оспорювати їх право
власності, крім того відповідачі ніколи в спірній квартирі не проживали. Позов
просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не
визнала, пояснивши, що квартира дійсно була придбана для сім"ї ОСОБА_1та
за їх кошти, але в зв"язку з втратою паспорта ОСОБА_2 договір був
укладений на її ім"я. її колишній чоловік включив зазначену квартиру в
розподіл майна між ними і судом зазначена квартира була виділена їй.

Представник відповідача ОСОБА_4. позовні вимоги не
визнала, пояснивши, що договір був укладений між ОСОБА_5. та ОСОБА_3.
Зазначений договір ніким не оспорювався. Рішенням Суворовського райсуду м.Херсона від
09.08.06р. зазначена квартира була визнана спільною власністю подружжя та право
власності на неї перейшло доОСОБА_3. Таким чином цей факт вже встановлений та
не підлягає доказуванню. Крім того позивачами пропущено строк звернення до
суду, який сплив 27.0б.98р. Просила в задоволенні вимог позивачів відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи,
суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так,
судом з'ясовано, що спірна кв.
» 5 в будАДРЕСА_1була придбана відповідачами Бродовими в період шлюбу, та
при розподілі майна, згідно рішення суду від 09.08.2006 року, яке набрало
законної, сили, спірна квартира перейшло у власність до відповідачаОСОБА_3.,-
таким чином правовий статус зазначеної квартири вирішений рішенням суду.

Відповідно до
вимог ст.  60 ЦПК України - кожна
сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на.
підставу своїх вимог і заперечень, користуючись при цьому рівними
процесуальними правами, на засадах змагальності, згідно ст. 10 ЦПК України.

Ст. 61 ч.3 ЦПК України передбачено, що обставини,
встановлені судовим рішенням по цивільній, господарській чи адміністративній
справі, яке набрало чинності, не доводяться повторно при розгляді інших справ,
в яких приймають участь ті ж особи чи особа, відносно якої встановлено ці
обставини.

Суд вважає, що позивачами не надано суду жодних доказів в
обґрунтування позовних вимог, які спростовуються вище зазначеним судовим
рішенням.

Тим паче, підстави, зазначені в позові не містяться в
нормах права вказаних в ст. 328,386 ЦК
України.

В даному випадку, підставою набуття права власності на
спірну квартиру є угода, яка мала місце між ОСОБА_5. та ОСОБА_3.,
посвідчена державним нотаріусом першої державної нотаріальної контори м.
Херсона Кличановською С.І. 27.06.1995 року, та зазначена квартира, як власність
перейшла до відповідачкиОСОБА_3. Зазначена угода ніким із сторін не
оспорювалась та не оспорюється, та на даний час є чинною.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що спірна
квартира були придбана
в 1995 році, та оформлена на відповідачку ОСОБА_3., зазначеного часу позивачам
було відомо, як  вони твердять про
порушень відносно них, право власності, але вони в строки передбачені ст.257 цк
України, до суду не зверталися, своє право власності не відстоювали, та угоду
не оспорили, тобто позивачі безпідставно пропустили процесуальні строки
позовної давності.

На підставі наведеного, суд вважає позовні вимоги
необгрунтованними, та підстав для їх задоволення не знаходить.

Керуючись ст. 328,386,257 ЦК України, ст.ст. 10,60,61, 212-215,216 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через
сул першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.