Справа
№ 2-412/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2007
року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого                                                                                         Соловйова
В.В.

при
секретарі                                                                                        Перлик
О.С.

за
участю представника позивача                                                      ОСОБА_7

представників
відповідачів                                                                  ОСОБА_8

ОСОБА_9. ОСОБА_10 ОСОБА_11. ОСОБА_12. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду смт.
Велика Лепетиха цивільну справу
за  позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3, ОСОБА_4,  ОСОБА_5 та фермерського господарства
«Лідія»  в особі  голови
ОСОБА_6
про  стягнення матеріальної та моральної
шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди
мотивуючи свої вимоги тим,  що 4 лютого
2003 року,  він голова фермерського
господарства «Наталка»,  уклав договір на
оренду земельної ділянки з 19-ма власниками земельних ділянок (паїв) в.т.ч.3
громадянами ОСОБА_2. , ОСОБА_3.,
ОСОБА_4.,  ОСОБА_12. Площа
орендованої земельної ділянки склала 64, 87 га. Строк оренди земельної ділянки
4 роки. Восени він на орендованій земельній ділянці площею 13, 226 га,  яка належить громадянам ОСОБА_2. ,
ОСОБА_3.,  ОСОБА_4.,  ОСОБА_12 провів сільськогосподарські
роботи,  а саме - зорав та засіяв озиму
пшеницю. Про це було відомо орендодавцям.
На той період ніхто з них не звертався до нього з заявою про те,  що по закінченню терміну договору оренди
земельної ділянки вони не будуть його продовжувати на новий строк або
припиняти. На початку лютого 2007 року орендодавці земельних часток (паїв) усно
повідомили,  що вони не пролонгують
договір оренди та укладають договір з іншою особою. Своїми діями відповідачі
порушили умови пункту 7 договору оренди земельної ділянки від 4.02.2003 року.
Згідно  ст. 19 Закону України «Про оренду
землі» - «при передачі в оренду сільськогосподарських угідь,  для ведення товарного сільськогосподарського
виробництва строк дії договору оренди земельних ділянок визначається з
урахуванням періоду ротації основної сівозміни,
згідно з проектами землеустрою». Восени 2006 року позивач посіяв озиму
пшеницю,  строк збирання врожаю -липень
2007 року. Тобто строк закінчення сільськогосподарських робіт припадає на
липень 2007 року. Орендодавці не попередили позивача,  що не будуть пролонгувати дію договору,  тому він продовжував восени 2006 року
сільськогосподарське виробництво. Орендодавці перешкоджали позивачу закінчити
сільськогосподарські роботи на обробленій та засіяній земельній ділянці,  тобто зібрати врожай. 15.06.2007 року
орендодавці не попередивши позивача скосили на земельній ділянці площею 13, 226
га врожай пшениці. Тобто не маючи на це ніяких прав на вирощений позивачем
врожай зібрали з вказаної земельної ділянки пшеницю,  яка належить позивачу. Своїми діями вони
завдали позивачу матеріальну шкоду. Так,
комісією Великолепетиського управління АПР до початку збирання врожаю
були обстежені засіяні ним земельні ділянки. Згідно їх оцінки врожайність
пшениці на земельній ділянці площею 13, 226 га повинна складати не менш 22 ц з
гектару. Таким чином відповідачами з вказаної земельної ділянки було зібрано врожай
пшениці не менш 29097кг. Ціна пшениці 3 класу згідно моніторингу цін на зернові
культури станом на 15.06.2007 року складала 1020 гривень за тону. Відповідно
доведених даних сума матеріального збитку заподіяного позивачу - відповідачами
складає 29679, 00 гривень. Таким чином відповідачі порушили умови договору
оренди та  ст.  ст.
19, 25, 27 Закону України «Про оренду землі» та пункту 7 Договору оренди
земельної ділянки від 04.02.2003 року. Крім того з метою переробки отриманого
врожаю пшениці,  він 11.06.2007 року
уклав договір з ДП «Агрокомплекс Рубанівський» ЗАО МК «Содружество». Згідно договору
виконавець зобов'язався переробити пшеницю 3-4 класу на підставі базисного
виходу на муку вищого ґатунку 40%,
першого ґатунку - 32 %. Тобто з 26097 кг пшениці було б виходу борошна
вищого ґатунку -10438 кг.,  першого
ґатунку - 8351 кг.   З отриманого борошна
він

2

повинен був під
замовлення виготовити макаронні вироби,
так як має у своєму господарстві устаткування для виробництва макаронних
виробів. На виробництво макаронних виробів у позивача є дозвіл,  який він отримав згідно рішення виконавчого
комітету Великолепетиської селищної ради №3 від 22.03.2006 року. На виробництво
одного кілограму макаронних виробів витрачається 1 кг борошна. Таким чином з
отриманого борошна в кількості 18789 кг.
при продуктивності устаткування 100 кг продукту на годину за 20 днів було б
вироблено 18789 кг макаронних виробів. Згідно видаткової накладної
Дніпропетровської компанії «Сеть плюс» один кілограм макаронних виробів коштує
4 грн. 03 коп. тобто за 20 днів позивачем було б вироблено продукції на суму
76689 грн. 67 коп.,  яка була б потім
реалізована через оптові мережі. Таким чином,
в результаті дій відповідачів,
позивач не отримав доходи в сумі 76689, 67 грн.,  які могли б реально одержати за звичайних
обставинах,  якби не були порушені
відповідачами його законні права. Також діями відповідачів йому заподіяна і
моральна шкода. Так,  він уклав договір з
ДП «Агркомплекс Рубанівський» ЗАО МК «Содружество»,  на переробку пшениці. Цей договір він не
виконав з вини відповідачів,  в
результаті завдана шкода діловій репутації. Він як підприємець,  втратив довіру та повагу з боку інших
підприємців. Також йому завдані душевні страждання у зв'язку з втратою свого
майна. Він був вимушений звертатися до суду за захистом своїх прав. Моральну
шкоду він оцінює у розмірі 5000 гривень. Позивач просить суд стягнути з
відповідачів на його користь 106368 гривень матеріальної шкоди,  5000 гривень моральної шкоди,  2000 гривень за надання правової допомоги та
судові витрати в сумі 867 гривень.

27.07.2007
року від СФГ «Лідія» в особі голови ОСОБА_6. надійшло заперечення на позов
ОСОБА_1. в якому вона зазначила,  що
позов не визнає за наступних підстав: 1) вимоги позивача є незаконними у
зв»язку з тим,  що правових підстав для
стягнення матеріальної шкоди не має. Позивач не вказав,  який саме закон було порушено СФГ
«Лідія»,  в результаті чого йому було
спричинено матеріальну шкоду у розмірі 29679 грн. з матеріалів справи
вбачається,  що між позивачем та
відповідачами - громадянами існували правовідносини щодо оренди земельних
ділянок. Згідно Закону України «Про оренду землі» спірні питання між
орендодавцями та орендарем вирішуються на підставі цього закону. СФГ «Лідія» не
укладало з СФГ «Наталка» договір про оренду землі,  а тому не могло порушити ЗУ «Про оренду землі» ^
ст. 19),  на яку посилається позивач у
позові,  та в результаті таких дій
спричинити йому будь-яку майнову шкоду. Згідно інформації наданої позивачем у
справі,  договір оренди землі між .сторонами
було укладено на 64, 87 га. Строк дії договору закінчився 4 лютого 2007 року і
не пролонгувався сторонами на наступний період. Крім того 15 січня 2007 року
орендодавці,  ( в тому числі і
відповідачі - громадяни у справі) які надали позивачу землю в оренду єдиним
масивом,  провели загальні збори,  на яких було вирішено не пролонгувати дію
договору оренди землі на наступні роки. На цих зборах був присутній голова СФГ
«Наталка» ОСОБА_1.,  який теж не мав наміру пролонгувати зазначені договори на
наступний період; 2) вимоги позивача не обґрунтовані належним чином про
те,  що саме ним восени проведені
сільськогосподарські роботи на 13, 226 га. орендованої землі з вирощування
озимої пшениці. Позивач не надав у якості доказу проект землеустрою орендованої
земельної ділянки у кількості 64, 87 га. Не мотивував на підставі чого він
обробив земельну ділянку під посів озимої пшениці,  тоді як договір оренди землі закінчувався у
лютому 2007 року,  і позивач не мав
наміру пролонгувати його дію. Позивач не мотивував чому саме із загальної площі
орендованої земельної ділянки у кількості 64, 87 га,  він обробив лише 13, 226 га. землі,  та мав намір користуватися частиною земельної
ділянки після закінчення договору оренди. СФГ «Лідія» 15.02.2007 року уклало з
орендодавцями земельної ділянки 64, 87 га.( в тому числі і з відповідачами -
громадянами у справі) договори оренди землі,
після чого стало господарювати на орендованій землі згідно ЗУ «Про
оренду землі»; 3) позивачем не доведено,
що саме ним було оброблено 13, 226 га. землі,  яка належить відповідачам,  та про те,
що урожай пшениці на цій землі було зібрано не менше 22 центнера з
гектара,  якості 3-го класу.

У
судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги і просить суд стягнути з
відповідачів на його користь 76689 гривень матеріальної шкоди,  5000 гривень моральної шкоди,  2000 гривень за надання правової допомоги та
судові витрати в сумі 867 гривень.

Представник
позивача ОСОБА_7. позов
підтримав та просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача 76689
гривень матеріальної шкоди,  5000 гривень
моральної шкоди,  2000 гривень за надання
правової допомоги та судові витрати в сумі 867 гривень.

3

Вважає,  що позов підлягає задоволенню повністю,  оскільки позивачем надано всі необхідні
документи які підтверджують завдану йому шкоду.

Представник
відповідача (фермерського господарства «Лідія») - ОСОБА_9. позов не визнав
та пояснив,  що СФГ «Лідія» 15.02.2007
року уклало з орендодавцями земельної ділянки 64, 87 га. ( в тому числі і з
відповідачами - громадянами у справі) договори оренди землі,  після чого стало господарювати на орендованій
землі згідно ЗУ «Про оренду
землі». На даній земельній ділянці дійсно попереднім орендарем була засіяна
озима пшениця,  але ОСОБА_1. після закінчення
строку договору до нього не звертався,
та не попереджав про його намір зібрати врожай. На той час ФГ «Лідія»
стало власником даної земельної ділянки і я працюючи в даному господарстві
особисто проводив обробіток грунту. Коли зібрали врожай,  а саме 8 тон пшениці з 16 га.,  то він якість зерна не перевіряв. З пайщиками розрахувався
зібраним зерном.  На його думку якість
пшениці була фуражна. Тому вважає,  що
позов не підлягає задоволенню за необґрунтованістю,  так як ФГ «Лідія» не являється належним
відповідачем,  а також між сторонами не
було укладено договору оренди землі. Вважає,
що правових підстав для стягнення з ФГ «Лідія» не має,  а тому в позові просить відмовити.

Представник
відповідачів ОСОБА_8. суду пояснила,  що
орендодавці 04.02.2003 року уклали з ФГ «Наталка» договір оренди земельних паїв
єдиним масивом строком на 4 роки. 04.02.2007 року строк дії договору закінчився
і орендодавці уклали новий договір з ФГ «Лідія». Тому вважає,  що позов не підлягає задоволенню за
необґрунтованістю,  оскільки відносини
між господарствами не були оформлені,
якими саме діями ФГ «Лідія»,  та
який порушено закон,  в результаті чого
нанесено шкоду позивач не вказав. Оскільки договором оренди від 04.02.2003 року
передбачено строк дії 4 роки,  то орендар
зобов»язаний після закінчення строку дії договору повернути землю,  не засівати її,  озимою пшеницею знаючи,  що врожай може бути зібрано тільки у червні
або липні місяці. Тобто обробивши та засіявши поле озимою пшеницею,  позивач переслідував мету одержати для себе
вигоду,  без укладення договору оренди та
сплати орендної плати,  і його дії можна
розцінювати як самовільний захват землі.

Представник
відповідачаОСОБА_3. - ОСОБА_10 позов не визнала та пояснила,  що земельний пайОСОБА_3. знаходився в оренді
ФГ «Наталка»,  коли строк договору оренди
закінчився проводились збори на яких орендодавці мали вибір,  кому саме передати свої земельні паї в
оренду.ОСОБА_3. та інші пайщики
вирішили передати землю другому фермерському господарству «Лідія» з яким і
уклали договір. Про те,  що ОСОБА_1. провів обробіток
грунту та посіяв озиму пшеницю їм ніхто не повідомив. Вони також не повідомляли
ОСОБА_1. про те,  що мають намір укласти
договір оренди землі з іншим фермерським господарством.  ОСОБА_1. не попередив їх про те,  що земельна ділянка засіяна озимою пшеницею,  він також не пропонував їм продовжити дію
договору до збирання врожаю 2007 року,  а
тому в задоволенні позову слід відмовити.

Представник
ОСОБА_2.  - ОСОБА_11.,  представник
ОСОБА_4. - ОСОБА_12.,  відповідач
ОСОБА_12. дали суду пояснення,  аналогічні
поясненням ОСОБА_10

Свідок
ОСОБА_13. суду пояснив,  що він працює
державним інспектором земельних ресурсів Горностаївської райдержадміністрації.
На питання представника відповідачів ОСОБА_8 пояснив,  що
ст.  20 ЗУ «Про землеустрій»
передбачає,  що землеустрій проводиться
на землях усіх категорій незалежно від форми власності у разі встановлення та
зміни меж об»єктів землеустрою; встановлення в натурі меж земель,  обмежений у використанні і обмежених правами
інших осіб".

Свідок ОСОБА_14. суду пояснила,
що вона працює начальником
Великолепетиської насіннєвої інспекції. 05.06.2007 року вона в складі комісії
проводила обстеження озимої пшениці ФГ «Наталка» згідно поданої заяви. В ході
обстеження пшениця по показникам відповідала якості. Проводили обстеження двох
полів 36, 7 га. та 13, 2 га. Було складено акт на списання поля 36, 7 га. а 13, 2 га. акт не
складався і не було запропоновано поле на списання.

Свідок
ОСОБА_15 суду пояснив,  що він працює
начальником інспекції з захисту рослин Великолепетиського району Херсонської області. В його
функціональні обов»язки входить контроль по захисту посівів та дотримання
технологій по сільськогосподарським культурам.
В складі всіх членів комісії виїжджали по заяві голови ФГ «Наталка» на
обстеження двох полів 36 га. та 13га. В ході обстеження було складено акт
списання 36, 7 га,  а поле 13, 3 га по
пару мало задовільні посіви. Класність озимої пшениці на полі 13, 2 га
встановлювали візуально.

4

Свідок
ОСОБА_16 суду пояснила,  що вона працює
головним спеціалістом управління агропромислового розвитку Великолепетиської
райдержадміністрації. Була у складі комісії по обстеженню озимої пшениці ФГ
«Наталка». Під час обстеження було встановлено,
що на полях голови ФГ «Наталка» ОСОБА_1. знаходяться дві земельні
ділянки на яких знаходилась озима пшениця. На земельній ділянці 36, 7 га
пшениця була загибла і складено акт на списання,  а земельна ділянка 13, 2 га мала задовільні
посіви озимої пшениці,  а тому акт не
складався і головний агроном надавав рекомендації по догляду за посівами. В
управлінні агропромислового розвитку є такий термін,  як агротехнічний вік,  яким передбачено,  що голови ФГ повинні звітувати про посіви та
збирання врожаїв,  а також сплачувати
кошти. ОСОБА_1. звітував про посів озимої пшениці,  і в управлінні велася звітність. ОСОБА_9. про збирання
врожаю не прозвітував і кошти не сплатив.

Свідок
ОСОБА_17. суду пояснив,  що він працює
головним спеціалістом управління агропромислового розвитку Великолепетиської
райдержадміністрації. Він у складі комісії виїжджав на поля ФГ «Наталка» та
проводив обстеження двох земельних ділянок. В ході огляду було виявлено,  що на полі площею 13, 2 га знаходилася парова
пшениця,  яку вони не списували,  а на полі площею 36, 7 га складено акт про
списання. Визначали стан поля площею 13, 2 га,
густоту культури поля,  наявність
колоска,  а потім він вирахував приблизну
біологічну урожайність,  згідно
коментованої методики.

Свідок
ОСОБА_18. суду пояснив,  що він працює
начальником управління агропромислового розвитку Великолепетиської
райдержадміністрації. Була складена комісія,
членами якої були ОСОБА_17.,
ОСОБА_16,  ОСОБА_15. ,  ОСОБА_14.,
які проводили обстеження озимої пшениці на полях ФГ «Наталка». В
результаті обстеження було складено акт на списання поля площею 36, 7 га.,  а поле площею 13, 2 га не списувалося і акт
не складався у зв»язку з задовільними посівами. Розрахунком біологічної
урожайності займався ОСОБА_17.

Свідок
ОСОБА_18. суду пояснив,  що він разом зі
своїм братом ОСОБА_19. обробляли поле ФГ «Наталка» розміром 43 га. Все поле
було засіяно,  але зі слів ОСОБА_1. вони
дізналися,  що пшениця списана. ОСОБА_1.
провів з ними розрахунок за 43 га.

Свідок ОСОБА_19.
дав суду пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_18.

Вислухавши
пояснення сторін,  свідків,  вивчивши та дослідивши матеріали справи,  суд вважає,
що позов підлягає задоволенню частково,
оскільки свідоцтвом про державну реєстрацію від 15.03.2002 рку (а.с. )
підтверджується,  що ОСОБА_1. є головою
селянського фермерського господарства «Наталка». З договору оренди земельної
ділянки (надалі Договір) від 04.02.2003 року (а.с. ) видно,  що він укладений між орендодавцями
ОСОБА_4.,  ОСОБА_12., ОСОБА_3.,  ОСОБА_2.
та орендарем головою фермерського господарства «Наталка» ОСОБА_1. В
оренду передається земельна ділянка площею 64, 87 га. Термін дії Договору -
чотири роки. Згідно п. 4 Договору земельна ділянка надається в оренду для
ведення товарного сільськогосподарського виробництва,  без зміни її цільового призначення. На
підставі листа сільського голови Князе - Григорівської сільської ради від
01.06.2007 року (а.с. ) п/п «Geo-Світ» розробив кадастровий план земельної ділянки,  а саме контуру № 43 колишнього КСП ім.  Леніна,
де проведена геодезична зйомка посівів,
і фактична площа озимої пшениці становить 13, 226 га. Згідно довідки
Великолепетиської державної насіннєвої інспекції від 20.07.2007 року за №26
(а.с. ) фермерським господарством «Наталка» було здано до Великолепетиської
райдержнасінінспекції 10.10.2006 року одну середню пробу,  маса партії 25 тон,  озиму пшеницю сорт Фішт третьої
репродукції,  для визначення посівних
якостей насіннєвого матеріалу під врожай 2007 року. При проведені повного
аналізу: якість насіння відповідає вимогам ДСТУ 2240-93 на РН 1-3. Актом від
05.06.2007 року (а.с. ) підтверджується,
що при проведенні обстеження посівів сільськогосподарських культур
фермерського господарства «Наталка» визначилося,  що в результаті ґрунтової і повітряної
посухи,  відсутності вологи в орному та
метровому шарі грунту,  довготермінової
відсутності на протязі 3-х місяців продуктивних опадів,  при суховійних східних вітрах та температурі
повітря +30° С протягом 7-9 днів,
частина посівів сільськогосподарських культур,  таких як озима пшениця - 36, 77 га,  не утворили вторинної кореневої системи,  що сприяє загибелі посівів,  а саме - посіви озимої пшениці - 36, 77
га.,  що також підтверджується листом
Великолепетиської районної державної адміністрації Управління агропромислового
розвитку від 30.07.2007 року за № 07-426/5-5 (ах.) що обстеження посівів озимої
пшениці по фермерському господарству «Наталка» (ОСОБА_1.),  що постраждали в результаті ґрунтової і
повітряної посухи 2007 року проведено на

5

площі 50 га
та визнано загиблими 36, 77 га посівів озимої пшениці. Листом
Великолепетиської районної державної адміністрації Управління агропромислового
розвитку від 02.08.2007 року за № 07-437/5-5 (а.с. ) підтверджується,  що під час обстеження посівів озимої пшениці
по фермерському господарству «Наталка» загальною площею 50, 65 га,  з яких на 05.06.2007 року комісія визначила
до списання 36, 74,  попередник - парище
(стерновий). Решта пшениці посіяна по пару і при обстеженні показала біологічну
урожайність 20-22 центнера з гектара згідно Методики визначення господарської
врожайності. Згідно даної Методики проведено визначення врожайності озимої
пшениці на площі 13, 23 га (попередник -чорний пар). Згідно рішення
Великолепетиської селищної ради від 22.03.2006 року за № 36 (а.с. ) видно,  що фермерському господарству «Наталка» надано
дозвіл на виробництво макаронних виробів. З протоколу загальних зборів від
16.01.2007 року (а.с. ) видно,  що в
засіданні приймали участь ОСОБА_1. - голова ФГ «Наталка»,  ОСОБА_6. - голова ФГ «Лідія»,  та власники земельних паїв. На засіданні
обговорювалося питання про укладення нових договорів оренди оскільки строк дії
договору оренди від 04.02.2003 року з ФГ «Наталка» закінчується. Збори
постановили по закінченню договору оренди земельних паїв від 04.02.2003 року
передати в оренду землю єдиним масивом фермерському господарству «Лідія». З
договорів оренди землі від 07.02.2007 року (а.с,  а.с. ) видно,
щоОСОБА_3.,  ОСОБА_4.,  ОСОБА_12. та ОСОБА_2.  уклали
договір оренди з ФГ «Лідія» в особі голови ОСОБА_6,  який
зареєстрований у Великолепетиському районному реєстраційному окрузі. Строк дії
договору 5 років. З пояснень представника відповідача ОСОБА_9. видно,  що дійсно коли ФГ «Лідія» уклало договори
оренди земельної ділянки то на даній земельній ділянці попереднім орендарем
була засіяна озима пшениця і він її зібрав. З пояснень свідків видно,  що ОСОБА_1.
тобто голова ФГ «Наталка» на весні та влітку 2007 року займався обробітком
вищевказаної земельної ділянки,  оскільки
за його заявою було проведено обстеження поля та видано акт на його списання.
Крім того після списання частини поля саме ФГ «Наталка»,  а не ФГ «Лідія» було проведено обробіток
грунту.

Враховуючи
вищевикладене суд приходить до висновку,
що ФГ «Лідія» не мало права на збирання врожаю озимої пшениці на
земельній ділянці площею 13, 226 га,
оскільки вони не надали доказів того,
що саме вони покращили якість даного поля,  а також не попередили ОСОБА_1. про їх намір
збирати врожай. Позивач у вересні 2006 року маючи на той період часу діючі
договори про оренду землі з пайщиками засіяв земельну ділянку озимою
пшеницею,  а відповідно до ч. 2  ст. 19 Закону України «Про оренду землі»
строк дії договору земельних ділянок визначається з урахуванням періоду ротації
основної сівозміни,  тобто технологічний
рік повинен закінчитися. Даний насіннєвий матеріал був власністю ОСОБА_1.,  а відповідно до  ст.  41
Конституції України,   ст.  319 ЦК
України власник володіє користується і розпоряджається своїм майном на
власний розсуд,  він має право вчиняти
щодо свого майна будь-які дії,  які не
суперечать закону. Стаття 331 ЦК
України передбачає набуття права власності на новостворене майно,  особа,
яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі
договору,  є власником цієї речі. Тобто
засіявши поле у вересні місяці 2006 року власним насіннєвим матеріалом тільки
позивач мав право на збір врожаю. Пунктом 2.1 Договору про оренду земельної
ділянки (а.с. ) передбачено,  що по
закінченню строку договору,  орендар має
переважне право на поновлення договору на новий строк. Таким чином і позивач і
відповідачі порушили даний пункт Договору,
оскільки ОСОБА_1. не повідомив відповідачів про бажання пролонгації
Договору,  а відповідачі не повідомили
ОСОБА_1 про бажання укласти договір оренди землі з іншим фермерським
господарством.  Відповідно до  ст.  33
Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися
земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди та за відсутності
письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку
договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах,  які були передбачені договором.  Відповідачі такі заперечення не подали
позивачу,  крім того 04.01.2007 року між
ОСОБА_4.,  ОСОБА_12. та ОСОБА_1. було
укладено нові договори на оренду земельних ділянок (а.с,  а.с).

При
здійсненні розрахунку суми заподіяної шкоди позивач користувався Методикою
визначення господарської врожайності згідно формул. Так на земельній ділянці
площею 13, 226 га знаходилася озима пшениця і згідно листа Великолепетиської
районної державної адміністрації Управління агропромислового розвитку від
02.08.2007 року за № 07-437/5-5 (а.с. ) її біологічна урожайність показала 21,
6 центнера з гектара,  згідно інформації
наданої Головним

6

управлінням
агропромислового розвитку 05.10.2007 року за № 9-350-6/403 (а.с. ) ціна за тону
пшениці 2 класу становить - 1147, 15 грн.,
З класу - 1483, 59 грн.,  4 класу
- 1304, 37 грн.,  5 класу

-    1000, 65 грн. Позивач не надав до
суду довідку про якість зібраного з поля площею 13, 226 га

зерна. Також він не надав доказів того,
що з зерна 5-го класу можливо виготовляти муку та

макаронні вироби. А тому суд приходить до висновку,  що в результаті неправомірних дій ФГ

«Лідія» позивачу заподіяна шкода у сумі 28586 грн. 56 коп.,  а тому відповідно до  ст.
ст.  22,

1166 ЦК України
майнова шкода,  завдана неправомірними
рішеннями,  діями чи бездіяльністю

особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,  відшкодовується в повному

обсязі особою яка її завдала тобто ФГ «Лідія».

Позивачем
в порушення вимог  ст.  ст.
23,  1167 ЦК України,  п. 4 Пленуму Верховного суду України №4 від
31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" не вказано в чому саме полягає заподіяння йому
моральної шкоди,  якими протиправними
діями вона заподіяна,  чим він керувався
при визначенні її розміру,  не надано
доказів заподіяння моральної шкоди,  а
тому позовна вимога про стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 5000
гривен є необгрунтованою і задоволенню не підлягає.

Договором
про надання юридичних послуг від 30.07.2007 року (а.с. ) та розпискою про
отримання коштів від 30.07.2007 року (а.с. ) підтверджується,  що ОСОБА_1. сплатив ОСОБА_7. 2000 гривень за
надання правової допомоги.

Відповідно
до  ст.
88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення,  суд присуджує з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові витрати,
таким чином стягненню на користь позивача підлягають і понесені ним
судові витрати,  оскільки вони
підтверджені: заявами на переказ готівки від 16.06.2007 року №2 на суму 8, 50
грн.,  № 4 на суму 7, 50 грн.,  від 25.06.2007 року № 34 на суму 288, 50
гривен,  № 36 на суму 22, 50 грн.,  (а.с,
а.с),  а також договором та
розпискою про надання юридичних послу на суму 2000 гривен (а.с),  а тому позов підлягає задоволенню частково.

На
підставі  ст.  ст.
19,  33 ЗУ «Про оренду
землі»,   ст.  93,  95
ЗК України,  ст 41 Конституції України,   ст.
ст.  22,  319,
331,  1166,  1167 ЦК
України,  п. 4 Пленуму Верховного
суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) .шкоди",  керуючись
ст.  ст.  81,
84,  88, 212-215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2,  ОСОБА_3, ОСОБА_4,  ОСОБА_5 та фермерського господарства «Лідія»
в особі голови ОСОБА_6 про
стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути
з фермерського господарства «Лідія» в особі голови ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_1грошові кошти в сумі - 28586 (двадцять вісім тисяч п»ятсот вісімдесят
шість) гривен 56 копійок,  судовий збір у
сумі - 327 (триста двадцять сім) гривен,
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи
у сумі 30 гривен,  а також витрати
пов'язані з оплатою правової допомоги у сумі 2000 гривен,  а всього кошти у сумі

-    30943 (тридцять тисяч дев»ятсот сорок три)
гривни 56 копійок.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2,  ОСОБА_3, ОСОБА_4,  ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди
відмовити.

Рішення
суду може бути оскаржене через Великолепетиський районний суд до апеляційного
суду Херсонської області. Заява про апеляційне оскарження рішення суду
подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення,  а апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після додання заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути
подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо скарга подається у строк встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.