РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

13 листопада 2007 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді                                                                                     Соколянської
О. М.,

секретарі                                                                                                     Пошта
Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у
М.Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2, ОСОБА_3   про стягнення матеріальної і моральної
шкоди,

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом у якому вказала,
що 16.12.2004 року біля 20 години 45 хвилинОСОБА_2 керуючи автомобілем УАЗ 469Б
д.зНОМЕР_2, який належав ОСОБА_3 на праві власності по довіреності від
28.02.2004 року скоїв наїзд на ОСОБА_4. В результаті наїзду ОСОБА_4отримав
тяжкі тілесні ушкодження, які привели до його смерті. 17.02.2005 року
кримінальна справа відносноОСОБА_2 була закрита на підставі ст.6 п.2 КК
України. Після загибелі ОСОБА_4 позивачка понесла затрати на його похорони,
поминальний обід., а всього 743 гривні 54 копійки. Позивачка просить стягнути з
відповідачів солідарно матеріальну шкоду у сумі 743, 54 гривень, а також моральну
шкоду яку вона оцінює у сумі   10 тисяч
гривень.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, просила
стягнути з відповідачів солідарно матеріальну шкоду у сумі 743 гривні 54
копійки, та моральну у сумі 10 тисяч гривень у зв'язку з утратою брата.

Представник позивачки - адвокат ОСОБА_5 підтримав позовні вимоги позивачки в повному обсязі.
Просив стягнути з відповідачів солідарно матеріальну і моральну шкоду у повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, пояснивши, що 28.02.2004 року він видав довіреність на право керування
автомобілем УАЗ
469Б д.з.НОМЕР_2 ОСОБА_2 Проте що ОСОБА_2 скоїв наїзд на брата позивачки, і той загинув він
дізнався лише у суді.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не явився, про
причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи є повідомлення відповідача
про слухання справи лс.44.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника -
адвоката ОСОБА_5,
відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
заявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Відповідно до ст. 1187 ч.2 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на правовій підставі (право власності, інше речове право, договір
підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом.

Як встановлено судом, позивачка доводиться рідною
сестроюОСОБА_4,
який загинув при наступних обставинах. Власник автомобіля
УАЗ
469Б дз.НОМЕР_2 -ОСОБА_3, передав по довіреності ОСОБА_2 в тимчасове володіння на підставі
договору майнового найму, як-то передбачено ст.798 ЦК України свій автомобіль, що підтверджується документами
на лс.51, 58. 16.12.2004 року відповідачОСОБА_2 керуючи автомобілем УАЗ 469Б
дз.НОМЕР_2 по довіреності від 28.02.2004 року, скоїв наїзд на брата позивачки
-ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, який помер від отриманих тілесних
ушкоджень на місті злочину, що підтверджується довідкою на лс.9. 17.02.2005
року постановою слідчого СВ Новомосковського РО УВС України в порушенні
кримінальної справи відмовлено за ст.6 ч.1 п.2 КПК УК України за відсутністю в
діяхОСОБА_2 складу злочину передбаченого ст.286 КК України, що підтверджується
документом на лс.6.

Таким чином, належним відповідачем по справі, суд вважає
будеОСОБА_2 і відповідно до ст.804 ЦК України він зобов'язаний відшкодувати
шкоду, завдану іншій особі у зв'язку з використанням транспортного засобу.

Відповідно до статті 1187 ч.5 ЦК України особа, яка керувала правовій підставі джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. В
судовому засіданні не найшло свого підтвердження, що 16.12.2004 року ДТП в результаті якої загинув ОСОБА_4 відбулася внаслідок
непереборної сили. Також не найшло свого підтвердження в судовому засіданні
умисел потерпілого.

Судом встановлено, що позивачка у зв'язку зі смертю
братаОСОБА_4, понесла матеріальні затрати на похорони та поминальний обід на
загальну суму 743 гривні 54 копійки, що підтверджується документом на лс.
11-15. Отже за наведених обставин, суд приходить до висновку, що шкоду, в силу ст.. 1187 ч.5 ЦК України,
зобов'язаний відшкодуватиОСОБА_2, у якого у тимчасовому володінні на підставі
договору майнового найму знаходився автомобіль УАЗ 469Б дз.НОМЕР_2.

Щодо стягнення моральної шкоди, то суд з урахуванням
моральних страждань позивачки, вважає що такі вимоги підлягають частковому
задоволенню у сумі 5 тисяч гривень відповідно до вимог ст.. 1167 ЦК України. В
результаті протиправних дій відповідача, позивачка втратила рідного брата,
втрата якого для неї стала непоправна. Смерть брата негативно вплинуло на її
стан. Також позивачці завдає моральних страждань, що вона вимушена була
звернутися до суду з позовом, неодноразово їздити у судові засідання,
переживати, нервувати, що також негативно впливало на стан її здоров'я.

Відповідно до вимог ст..88 ЦПК України з відповідача повинно бути стягнуто мито на користь держави.

Керуючись ст.7, 10, 60, 88
ЦПК України, ст. 1167, 1187 ЦК України, суд

вирішив:

У   позові
ОСОБА_1  до  ОСОБА_3
про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Позов ОСОБА_1 доОСОБА_2 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути зОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в
сумі 743 гривні 54 копійки, моральну у сумі 5 тисяч гривень, та на користь
держави мито у сумі 51 гривні та інформаційно технічний збір у сумі 30 гривень.

З дня проголошення рішення суду може бути подана заява
про апеляційне оскарження протягом 10 днів.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.