Справа №2-8343/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007
року Приморський районний суд міста Одеси у складі: головуючого - судді
Ільченко Н. А.

при
секретарі                       Шнуровенко
В.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1,  третя особа -
ОСОБА_2  до ОСОБА_3  ОСОБА_4,
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області,  про визнання права користування жилим
приміщенням,  зобов'язання не
перешкоджати у здійсненні реєстрації місця проживання та зобов'язання
зареєструвати місце проживання ;

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3.,
ОСОБА_4. і Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області,  вимагаючи визнати за ним право користування
квартирою АДРЕСА_1 і зобов'язати відповідачів ОСОБА_3. і ОСОБА_4. не чинити
перешкод у здійсненні реєстрації його місця проживання за вказаною
адресою,  а також зобов'язати Приморський
РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в особі відділу громадянства,  імміграції та реєстрації Шевченківського ВМ
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області зареєструвати його місце
проживання за цією адресою,  вказуючи
наступне.

З 2005
року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 і вони мають двох
малолітніх дітей :ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  та ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2народження.

З 2003
року він з дружиною постійно проживають в квартирі АДРЕСА_1  де також разом з ними проживають їх дочки з
дня свого народження.

Його
дружина ОСОБА_2.,  мати його дружини -
відповідач ОСОБА_3. та сестра його дружини - відповідач ОСОБА_4. є власниками
зазначеної вище квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло №
1507 від 21.12.1998 року,  виданого ДСК
„Чорноморське морське пароплавство",
зареєстрованого в Одеському МБТІ та РОН 28.01.1999р. під р.№ 185 на
стор.126 в книзі 311 пр.

Вселившись
у 2003 році в квартируАДРЕСА_1  як член
сім'ї ОСОБА_2.,  з якою на той час він
проживав як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу,  та згодом одружившись,  вони за власні кошти зробили ремонт в цій
квартирі,  придбали побутову техніку та
інше майно в квартиру.

При
цьому він вселився та проживає у вказаній квартирі зі згоди своєї дружини
ОСОБА_2.,  а відповідачі проти цього не заперечували.

Таким
чином,  вселившись в цю квартиру у
встановленому порядку як член сім'ї ОСОБА_2. та постійно проживаючи там
протягом майже п'яти років разом з дружиною,
яка є співвласником цього помешкання і має право використовувати його
для власного проживання і проживання членів своєї сім'ї,  він користується квартирою нарівні з
власниками,  оскільки при його вселенні
не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням,  отже він набув право користування цим жилим
приміщенням.

Стаття 6
Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в
Україні" зобов'язує громадян України протягом десяти днів після прибуття
до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Але
дотепер він позбавлений можливості виконати цей припис закону та зареєструвати
місце свого проживання за адресою : АДРЕСА_1,
тобто за адресою свого фактичного місця проживання,  через те,
що відповідачі заперечують проти цього та відмовляються оформити
відповідну заяву,  що,  у свою чергу,
унеможливлює здійснення Шевченківським ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області реєстрації його місця проживання за вказаною
адресою.

До того
ж,  через відсутність реєстрації місця
проживання він позбавлений можливості офіційно працевлаштуватися і заробляти
собі на життя працею,  яку він обирає,  та відповідно можливості забезпечити достатній
життєвий рівень для себе і своєї сім'ї.

У
судовому засіданні позивач та третя особа ОСОБА_2. підтримали позов та
підтвердили викладені вище обставини.

Представник
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України не заперечував проти позову,  вказуючи,
що дійсно статтею 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні" визначено,  що громадянин України,  а також іноземець чи особа без громадянства,  які перебувають в України на законних
підставах,  зобов'язані протягом десяти
днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце
проживання,  але у даному разі здійснення
відповідним органом реєстрації місця проживання позивача за адресою : м.
АДРЕСА_1,  унеможливлюється через відмову
відповідачів ОСОБА_3. і ОСОБА_4. оформити відповідну заяву,  необхідну для реєстрації місця проживання
позивача за цією адресою.

Відповідачі
ОСОБА_3. і ОСОБА_4. також підтвердили викладені позивачем обставини,  але не визнали позов,  посилаючись,
що через виникли неприємні стосунки між ними,  з одного боку,  та подружжям ОСОБА_1. і ОСОБА_2.,  з другого боку,  вони не дають згоду на реєстрацію позивача за
адресою : АДРЕСА_1

Дослідивши
матеріали справи і вислухавши пояснення учасників судового процесу,  суд доходить висновку,  що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Статтею
З СК України визначено,  що сім'ю
складають особи,  які спільно
проживають,  пов'язані спільним побутом,  мають взаємні права та обов'язки; сім'я
створюється на підставі шлюбу та на інших підставах,  не заборонених законом і таких,  що не суперечать моральним засадам
суспільства.

Згідно  ст. 59 СК України той із подружжя,  хто є власником майна,  визначає режим володіння та користування ним
з урахуванням інтересів сім'ї,
насамперед дітей,  та інтересів
інших членів сім'ї,  які відповідно до
закону мають право користування ним.

Згідно
ч.1  ст. 156 ЖК України члени сім'ї
власника квартири,  які проживають разом
з ним у квартирі,  що йому належить,  користуються жилим приміщенням нарівні з
власником квартири,  якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно
ч.4  ст. 156 і ч.2  ст. 64 ЖК України до членів сім'ї власника
квартири належать дружина (чоловік),  їх
діти і батьки.

Відповідно
до ч.1  ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності здійснюється за їхньою згодою,  а відповідно до  ст. 361 ЦК
України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у
праві спільної часткової власності.

Згідно
ч.1  ст. 383 ЦК України власник
квартири має право використовувати помешкання для власного проживання і
проживання членів своєї сім'ї.

Частиною
1 статті 29 ЦК України
визначено,  що місцем проживання фізичної
особи є квартира у відповідному населеному пункті,  в якому фізична особа проживає постійно,  переважно або тимчасово.

Статтею
6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в
Україні" передбачено,  що громадяни
України зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце проживання.

Судом
установлено,  що квартира АДРЕСА_1
належить ОСОБА_3.,  ОСОБА_2. і ОСОБА_4. у
рівних частках на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 1507 від
21.12.1998 року,  виданого ДСК
„Чорноморське морське пароплавство",
зареєстрованого в Одеському МЕТІ та РОН 28.01.1999р. під р.№ 185 на
стор.126 в книзі 311 пр.

З
початку 2003 року і до 09.07.2005 року ОСОБА_1. і ОСОБА_2. проживали однією
сім'єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу,
у зв'язку з чим ОСОБА_1. вселився в квартируАДРЕСА_1  як член сім'ї ОСОБА_2.,  і ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася дочка ОСОБА_1

09 липня
2005 року ОСОБА_1. і ОСОБА_2. зареєстрували шлюб у Другому відділі РАЦСу
Приморського районного управління юстиції м. Одеси,  актовий запис № 248,  а ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилася дочка ОСОБА_1

Постійно
проживаючи в квартирі АДРЕСА_1  подружжя
ОСОБА_1. і ОСОБА_2. за свій рахунок зробили ремонт в квартирі та придбали нову
побутову техніку,  зокрема пральну
машину,  бойлер та інш.

У
зазначеній квартирі також постійно проживає і матір дружини позивача
-відповідач ОСОБА_3.

Відповідач
ОСОБА_4.,  яка є сестрою дружини
позивача,  фактично проживає у свого
чоловіка за адресою АДРЕСА_1

Також
судом установлено,  що відповідачі
ОСОБА_3. і ОСОБА_4. не заперечували проти вселення ОСОБА_1 в квартируАДРЕСА_1  ніколи не зверталися з цього приводу до суду
та не порушували питання про його виселення.

До того
ж,  з моменту вселення у вказану квартиру
ОСОБА_1. користується цим жилим приміщенням нарівні з його власниками,  оскільки при вселенні позивача не було іншої
угоди про порядок користування цим приміщенням.

Будь-якого
іншого житла подружжя ОСОБА_1. і ОСОБА_2. та їх діти не мають.

Крім
того,  вирішуючи дану справу,  суд ураховує,
що дружина позивача,  як
співвласник квартири АДРЕСА_1,  має право
самостійно розпоряджатися належною їй часткою в цьому помешканні та
використовувати її не лише для власного проживання,  а також і для проживання членів своєї сім'ї.

Виходячи
з викладеного,  суд доходить
висновку,  що ОСОБА_1. у встановленому
порядку вселився в квартиру АДРЕСА_1 та понад чотирьох років постійно проживає
в цьому жилому приміщенні й користується ним нарівні з його власниками,  одним з яких є його дружина ОСОБА_2.

Разом з
тим,  дотепер позивач не виконав
припис  ст. 6 Закону України „Про свободу
пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" щодо зобов'язання
громадян України протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання
зареєструвати місце проживання,  що
зумовлено тим,  що відповідачі
відмовляються оформити відповідну заяву,
що,  у свою чергу,  унеможливлює здійснення Шевченківським ВМ
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області реєстрації місця проживання
позивача за адресою : АДРЕСА_1

Крім
того,  відсутність реєстрації місця
проживання робить неможливим для позивача працевлаштуватися на престижну
роботу. До того ж,  суд бере до
уваги,  що дружина позивача в цей час
доглядає їх маленьких дітей,  а тому не
працює.

З огляду
на викладені обставини,  суд доходить
висновку,  що дії відповідачів,  пов'язані з перешкоджанням у здійснені
реєстрації місця проживання позивача ОСОБА_1 за місцем його фактичного
проживання за адресою : м. АДРЕСА_1,
призводять до порушення гарантованих Конституцією України прав позивача
щодо можливості працювати та заробляти собі на життя працею,  яку він обирає,  та на достатній життєвий рівень для себе і
своєї сім'ї.

На
підставі викладеного і керуючись
ст.  ст. 33, 43, 48 Конституції
України,   ст.  ст. 29,
358, 361,  ч.1  ст. 383 ЦК
України,   ст.  ст. 3, 59 СК України,   ст. 156 ЖК України,   ст.
ст. 3, 6, 11 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні",   ст.  ст.
10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України,  суд,  -

ВИРИШИВ :

Задовольнити
позов ОСОБА_1.

Визнати
за ОСОБА_1 право користування квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язати
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_1 у реєстрації місця його постійного
проживання за адресою : АДРЕСА_1

Зобов'язати
Приморський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в особі відділу
громадянства,  імміграції та реєстрації
Шевченківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області
зареєструвати місце постійного проживання ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської
області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі у 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги,
з подачею її копії до апеляційного суду в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.