Справа № 2п-27/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2007 року                  Іваничівський районний суд
Волинської області

в складі: головуючого - судді                                Шумського А.А.

з участю
секретаря                                                 Вишневської
Л.Л.

Позивача                                                                 ОСОБА_1

Відповідача                                                              ОСОБА_2

Представника
відповідача                                      ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Іваничі справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди на загальну
суму 6327, 74 грн,  -

встановив:

Позивач
звернувся до суду і в судовому засіданні підтримав зазначені вимоги посилаючись
на те,  що 31 жовтня 2006 року приблизно
о 10.30 год він рухався по авто дорозі Павлівка - Володимир-Волинськ керуючи
автомобілем «Фольксваген» ЛТ-35 д.н. НОМЕР_1здійснюючи рейс «Луцьк-Іваничі»
через Щенятин. В с. Клопочин він наздогнав автомобіль ІЖ д.н. НОМЕР_2,  який рухався в попутньому напрямку. Коли
суцільна біла лінія дорожньої розмітки закінчилась почав здійснювати маневр
обгону. В той момент коли бус майже порівнявся із «Москвичем» водій «Москвича»
не переконавшись у небезпечності здійснення маневру почав повертати ліворуч.
Відбулось зіткнення автомобілів,  після
чого мікроавтобус з'їхав в кювет.

Внаслідок
автопригоди автомобілю позивача були спричинені механічні пошкодження. Вартість
відновлюваного ремонту становить 3067,
54 грн. Вказану суму позивач просить стягнути у відшкодування заподіяних
матеріальних збитків.

Крім
того позивач вважає,  що йому спричинена
моральна шкода,  яку він оцінює у З тис.
грн. Моральна шкода заключається в тому,
що в результаті ДТП
він переніс моральне страждання та нервовий стрес,  адже він віз пасажирів,  за життя яких відповідає. На ремонт
автомобіля позивач потратив час та власні кошти. Проводячи ремонт мікроавтобуса
не здійснював основну роботу і таким чином втратив у заробітку. А беручи до
уваги виклики в міліцію позивач вважає,
що він був позбавлений права на нормальний відпочинок та нормальне
життя.

Відповідач
зазначені позовні вимоги не визнав і пояснив суду,  що він власним автомобілем «Москвич» рухався
із с. Старий Порицьк в Клопочин до матері. При виїзді на головну дорогу в
Клопочині зліва на містку за метрів 400
він бачив маршрутне таксі,  яке
рухалось в попутному напрямку. Відповідач виїхав на головну дорогу і почав
рухатись в напрямку на Володимир-Волинськ. Швидкість руху до 40 км/год. По
дорозі йшла жінка по правій стороні дороги. Відповідач включив лівий
поворот,  об'їхав жінку і не вимикаючи
поворот збавив швидкість і почав повертати наліво у вулицю. У дзеркалі заднього
виду,  що в салоні автомобіля,  позаду видно не було. В цей час відчув удар
із своєї сторони і відразу зупинився. Вважає,
що винен водій маршрутки,  який не
помітив включений поворот.

В судовому
засіданні були допитані свідки :

- ОСОБА_4,  яка пояснила суду,  що їхала в маршрутці,  якою керував позивач по справі. Сиділа за
водієм зліва і дивилася вперед у вікно. Біля водія стояв

хлопець
і про щось з ним розмовляв. Свідок бачила,
як у «Москвича»,  що рухався
попереду спалахнуло якесь світло і він відразу почав повертати вліво і відбувся
удар. Свідок не бачила щоб поворот був включений раніше. А коли вийшли з
маршрутки,  то у «Москвича» вже горів
поворот.

·
ОСОБА_5 показала суду,
що йшла додому по правій стороні дороги і бачила як «Москвич» включив
поворот коли її обганяв. Це було за метрів ЗО до того повороту де мав з'їхати
«Москвич». Поворот у «Москвича»,
оранжеве світло,  блимав увесь час
до самого зіткнення. Свідок не звернула уваги і не може пояснити чи горів
поворот у маршрутки і на якій відстані їхав бус за «Москвичем».

·
Із показів свідка ОСОБА_6 слідує,  що вона їхала у вказаній маршрутці і сиділа
за шофером на правому сидінні. Дивилась вперед і бачила як попереду них їхала
синя машина. Поворот на даній машині включений не був і шофер маршрутки почав
здійснювати обгон. В цей
момент шофер маршрутки закричав :
«Що він робить?»,  відбувся удар і
маршрутка з'їхала в кювет. Коли свідок вийшла з маршрутки то помітила,  що у «Москвича» спереду блимає лівий поворот.
Свідок уточнила,  що хлопець з яким
розмовляв водій не стояв,  а сидів справа
на одиночному сидінні і їй все було добре видно.

·
Із показів свідка ОСОБА_7 вбачається,  що він також працює шофером у власника
автобуса. Як шофер він увесь час спостерігав за дорогою. «Москвича» бачив ще з
моменту виїзду на трасу. Поворот у «Москвича» не включався. Жіночка,  що йшла в попутному напрямку рухалась по
обочині. Коли закінчилась суцільна біла осьова лінія водій маршрутки почав
здійснювати маневр обгону. В цей момент у «Москвича» на якусь мить загорілись
«стопи» в результаті пригальмовування і даний автомобіль різко повернув вліво.
Підозри про те,  що «Москвич» буде
повертати не було. В результаті маневру «Москвича» було два зіткнення. У водія
не було куди діватись і він вибрав вірний варіант злегка зачепивши «Москвича»
зїхав на обочину і в кювет.

·
Свідок ОСОБА_8. показав суду,  що він виїжджав на місце ДТП. На місці з'ясувавши
обставини справи замалювавши схему,
склав протокол відносно водія «Москвича» про порушення правил дорожнього
руху.

В
судовому засіданні досліджувались :
висновок-дослідження №
514 спеціаліста автотоварознавця,
калькуляція затрат відновлювального ремонту,  дефектна відомість та фототаблиці до неї
(а.с.  13-30),  адміністративна
справа № 3-2482/06р.,  щодо ОСОБА_2 за  ст. 124 Кодексу про адмінпорушення,  проводився огляд місця події з участю
експерта,  проводилась автотехнічна
експертиза.

Суд
заслухавши позивача,  відповідача,  свідків,
дослідивши надані та здобуті в судовому засіданні докази,  приходить до висновку,  що позов підставний і підлягає до часткового
задоволення.

В судовому
засіданні встановлено,  що
дорожньо-транспортна пригода 31
жовтня 2006 року в
с. Клопочин під час якої зіткнулись автомобілі «Фольксваген» ЛТ-35 д.н. НОМЕР_1та
ІЖ д.н. НОМЕР_2 відбулась з вини водія автомобіля ІЖ «Москвич». До даного
висновку суд приходить на підставі показів свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,  ОСОБА_7.,  постанови Іваничівського районного суду від 14.12.2006 року про
визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адмінпорушення передбаченого  ст. 124 КУпАП та накладення стягнення у
вигляді 17 грн.
Висновку експерта № 33 від 2.03.2007 року,
з якого вбачається,  що в заданій
дорожній ситуації дії водія автомобіля «ІЖ»р.н. знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 з
технічної точки зору не відповідали вимогам пунктів 10.1,
14.3 ПДР України і лежать у прямому причинно-наслідковому
зв'язку з виникненням ДТП.

На
підставі нотаріально-повіреного доручення на володіння транспортним
засобом,  відповідно до  ст. 1187,  1188,
1167 ЦК України позивач має право вимоги на відшкодування
матеріальної та моральної шкоди. Відповідно до
ст. 1166 ч.1
майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою,  що її завдала.

Із
висновку № 514 дослідження
спеціаліста-автотоварознавця вбачається,
що матеріальний збиток заподіяний ушкодженням «Фольксваген ЛТ-35» становить
2868, 51 грн

і саме
ця сума ,  а не вартість відновлювального ремонту підлягає до
відшкодування. До повного відшкодування підлягає 259, 20 грн за проведення експертизи (а.с. 12, 13-16).

При
вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 тис. грн. суд
виходить із того,  що заподіяння шкоди
відповідачем не носило умисний характер,
нервове потрясіння яке пережив позивач мало швидкоплинний характер,  кожен громадянин,  який сів за кермо джерела підвищеної
небезпеки усвідомлено піддає себе ризику потрапити у дорожньо-транспортну
пригоду,  а тому відшкодування моральної
шкоди слід провести частково в розмірі 200
грн.

Судові
витрати понесені позивачем стягнути з відповідача пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Державне
мито в розмірі 51 грн,  оплата за ІТЗ -30 грн підлягають до повного відшкодування,  витрати на правову допомогу в розмірі 100 грн та 1, 15 грн державного
мита за вимогу немайнового характеру .

З
відповідача слід також стягнути 235,
24 грн за проведення в суді автотехнічної експертизи.

Керуючись  ст.
ст. 10,  11,
60,  88,  212-215 ЦПК
України,   ст.  ст. 1166,
1167, 1187,  1188 ЦК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2868,
51 грн заподіяних матеріальних збитків,
259, 20 грн за
проведення експертизи та 200
грн у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з
відповідача в користь позивача 182,
15 грн судових витрат.

Стягнути
з відповідача на адресу НДЕКЦ при УМВС України у Волинській області 235, 24 грн за
проведення автотехнічної експертизи.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів і
апеляційна скарга протягом 20
днів після подачі заяви до апеляційного суду Волинської області через
Іваничівський районний суд.