НОВОМОСОКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа     №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

11 травня 2007
року

Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді -
Городецького Д.І. секретаря - Тен І. розглянувши у відкритому судовому
засідання в м.  Новомосковську цивільну
справу  за  позовом
ОСОБА_1 до  Сільськогосподарського
Виробничого Кооперативу „Горлиця", Піщанської сільської ради,
Новомосковської районної державної адміністрації про визнання права на
земельний пай,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2007
року позивачка звернулася до суду з позовом до Сільськогосподарського
виробничого кооперативу „Горлиця", Піщанської сільської ради,
Новомосковської районної державної адміністрації про визнання права на
земельний пай.

В
обґрунтування своїх позовних вимог позивачка стверджує, що 28.02.1985 року вона
була прийнята на роботу в радгосп ім. Жданова,
зарахована в штат підприємства на підставі наказу № 30 від 1985 року.

25.02.1989
року рішенням виконкому Дніпропетровської області № 80, радгосп ім. Жданова був
переіменований в Агроторгівельне підприємство "Присамар*є" з
державною формою власності.

11
жовтня 1991 року Установчою профспілковою конференцією робітників та службовців
АТП „Присамар"я" було прийнято рішення про реорганізацію підприємства
з державною формою власності в Колективне Агроторгівельне підприємство
„Присамар"я", згідно, якого новостворене підприємство утворюється на
базі об'єднання пайових внесків працівників та пенсіонерів АТП „Присамар"я"
з державною формою власності.

30.12.1991
року рішенням виконкому Новомосковської районної ради народних депутатів № 539
зареєстрований статут КАТП „Присамар"я", згідно п.3 якого зазначено,
що колективне підприємство створене на базі об'єднання майна фізичних осіб, які
є власниками цього підприємства.

Згідно
п.28 Статуту КАТП „Присамар"я" - власниками підприємства є фізичні
особи, для яких робота на підприємстві була основною, штатні спеціалісти та
службовці апарату управління підприємства, а також інші особи, які входять до
штату підприємства або його структурних підрозділів.

Позивачка
вказує, що на підставі зазначених документів вона є співвласником підприємства.

22.02.1993
року вона звільнилася з підприємства, але членства в підприємстві не припинила.

22 березня
1994 року КАТП „Присамар"я" був виданий державний акт на право
колективної власності на землю. До державного акту на право колективної
власності на землю повинен був долучатися список членів підприємства, які мають
право на отримання земельного паю, але такий список був затверджений тільки на
зборах членів КАТП „Присамар"є" 17.01.1997 року.

Її
прізвище відсутнє в списках членів підприємства, які мають право на отримання
земельного паю.

Позивачка
вказує також на те, що вона набула право на земельний пай, розмір якого складає
4,2 умовних кадастрових гектара вартістю 38 787 грн.

КАТП
„Присамар"є" неодноразово реформувалося, в теперішній час
правонаступником підприємства є СВК „Горлиця".

В
зв'язку з вищенаведеним, в позовній заявів позивачка ОСОБА_1. просить суд
визнати за нею право на земельний пай розміром 4,2 умовних кадастрових гектара
вартістю 39 787 грн., із земель колишнього КАТП „Присамар"є",
зобов'язати Новомосковську районну державну адміністрацію Дніпропетровської
області виготовити та видати їй сертифікат про право на земельний пай.

В
судовому засіданні представник позивачки - ОСОБА_2підтримав позовні вимоги
ОСОБА_1. в повному обсязі і підтвердив обставини звернення до суду, викладені в
позовній заяві, просить суд визнати за ОСОБА_1. право на земельний пай розміром
4,2 умовних кадастрових гектара вартістю 38 787 грн., із земель колишнього КАТП
„Присамар"є", зобов'язати Новомосковську районну державну
адміністрацію Дніпропетровської області, виготовити та видати ОСОБА_1.
сертифікат про право на земельний пай.

Представник
відповідача - Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Горлиця" в
судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним
чином повідомлений.

Представник
відповідача - Піщанської сільської ради Новомосковського району в судове
засідання не з'явився, в своїй заяві просить суд розглянути справу без його
участі.

Представник
Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в
судовому засіданні позов не визнав, просив застосувати строк позовної давності,
пояснив, що позивачка ОСОБА_1. звільнена з підприємства 22.02.1993 року. До
цього часу земля підприємству була виділена в користування, являлася держваною
власністю. Тільки 22.03.1994 року, після отримання державного акту на право
колективної власності на землю, члени КАТП «Присамар*я» стали власниками землі,
але на цей період позивачка в підприємстві не працювала, не була членом
підприємства. В Статуті КАТП «Присамар*я» від 1991 року не передбачений порядок
виходу і звільнення з членства.

Крім
того, у 2003 році позивачка зверталася до Новомосковської районної державної
адміністрації з заявою про порушення земельного законодавства при проведенні
паювання КАТП «Присамар*є», рішенням конкурсної комісії (протокол № 58) від
17.04.2003 року встановлено, що позивачка не має права на земельний пай, їй
рекомендовано звернутися до суду. Але на протязі трьох років позивачка до суду
не звернулася, в зв*язку з чим пропустила строк позовної давності.

Суд,
заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. необхідно
відмовити в зв*язку з спливом строків позовної дасності.

Як
встановлено в судовому засіданні, згідно трудової книжки, позивачка 28.02.1985
року була прийнятий на роботу в радгосп ім. Жданова, зарахована в штат підприємства на підставі наказу № 30
від 1985 року, (а.с.7)

25.02.1989
року рішенням виконкому Дніпропетровської області № 80, радгосп ім. Жданова був
переіменований в Агроторгівельне підприємство "Присамар*є" з
державною формою власності, (а.с. 38)

11
жовтня 1991 року Установчою профспілковою конференцією робітників та службовців
АТП „Присамар"я" було прийнято рішення про реорганізацію підприємства
з державною формою власності в Колективне Агроторгівельне підприємство
„Присамар"я", згідно, якого новостворене підприємство утворюється на
базі об'єднання пайових внесків працівників та пенсіонерів АТП
„Присамар"я" з державною формою власності, (а.с.10)

30.12.1991
року рішенням виконкому Новомосковської районної ради народних депутатів № 539
зареєстрований статут КАТП „Присамар"я", згідно п.3 якого зазначено,
що колективне підприємство створене на базі об'єднання майна фізичних осіб, які
є власниками цього підприємства, (а.с.11-22)

Згідно
п.28 Статуту КАТП „Присамар"я" - власниками підприємства є фізичні
особи, для яких робота на підприємстві була основною, штатні спеціалісти та
службовці апарату управління підприємства, а також інші особи, які входять до
штату підприємства або його структурних підрозділів, (а.с.11-22)

Суд
вважає, що згідно вищезазначених документів позивачка стала співвласником
підприємства.

22.02.1993 року
позивачка звільнилася з підприємства, (а.с.7)

22
березня 1994 року КАТП „Присамар"я" був виданий державний акт на
право колективної власності на землю, (а.с.42-43)

В
судовому засіданні був оглянутий список осіб, які мають право на земельникй
пай, як члени КАТП «Присамар*я» і який прикладений до Державного акту на право
колективної власнисті на землю, прізвище позивачки відсутнє в списках.

Розмір
земельного паю колишнього КАТП «Присамар*я» складає 4,2 умовних кадастрових
гектара вартістю 38 787 грн. (а.с.36)

КАТП
„Присамар"є" неодноразово реформувалося, в теперішній час
правонаступником підприємства є СВК „Горлиця", (а.с. 37)

Незважаючи
на те, що позивачка звільнилася з підприємства, суд вважає, що вона залишилася
членом підприємства, оскільки в КАТП «Присамар*є» залишилася її власність -
частка (пай), яка була внесена до статутного фонду підприємства. Статутом
підприємства не встановлений порядок вступу і виходу з членів підприємства, і
відповідачем не надано суду доказів того, що позивачка вийшла з членів КАТП
«Присамар*є»

Згідно
п.2 Указу Президента „Про порядок паювання земель, переданих в колективну
власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від
08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного
сільськогосподарського підприємства . . ., згідно списку, прикладеного до
державного акту на право колективної власності на землю.

Незважаючи
на те, що позивачка не було включено до списку, прикладеного до державного акту
на право колективної власності на землю, вона на момент отримання державного
акту на право колективної власності на землю являлася членом колективного
сільськогосподарського підприємства, що давало їй право на отримання земельного
паю.

В той же
час, судом встанволено, що у 2003 році позивачка довідалася про порушення своїх
цивільних прав, зверталася до Новомосковської районної державної адміністрації
з заявою про порушення земельного законодавства при проведенні паювання КАТП
«Присамар*є», рішенням конкурсної комісії (протокол № 58) від 17.04.2003 року
встановлено, що позивачка не має права на земельний пай, їй рекомендовано
звернутися до суду. (а.с.4 5-50)

Згідно
ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

На
підставі ч. 4 ст. 267 ЦК
України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено строною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи
те, що позивачка звернулася до суду 29.03.2007 року, після спливу строку
позовної давності, представник відповідача заявив клопотання про застосування
судом позовної давності, а представник позивачки не просив поновити строки
давності, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. належить відмовити.

Враховуючи
вищевикладене і керуючись ст.ст. 10,60,88,213-215 ЦПК України, ст. 256, 257,
260, 261, 267 ЦК України,
суд,

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сільськогосподарського Виробничого
Кооперативу „Горлиця", Піщанської сільської ради, Новомосковської районної
державної адміністрації про визнання права на земельний пай - відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.