Справа№2-2 289/2007р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

24 грудня 2007 року. м. Запоріжжя.

Заводський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Федоренко Р.Г., секретаря Васильченко Н.О.,

за участю представника відповідача - ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення компенсації за завдану моральну шкоду,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1. з позовом до ОСОБА_2. про стягнення компенсації за завдану моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1. посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1року ОСОБА_2. вбив її брата. Який від тяжких ушкоджень помер ІНФОРМАЦІЯ_2р.

Було збуджено кримінальну справу по звинуваченню ОСОБА_2а, яке розглянуте Заводським районним судом Запорізької області.

Ухвалою Заводського районного суду від 31.08.07 ОСОБА_2 звільнений від кримінальної відповідальності по ст. . 119 ч. 1 у зв'язку зі вступом «Закону про амністію»

Цією ухвалою її цивільний позов залишений без розгляду.

Добровільно ОСОБА_2 виплатив їй компенсацію за похорони ( 4 000 грн.).

Винні в цій справі був визнаний ОСОБА_2, який убив її брата. Свою провину він визнав повністю, окрім матеріального збитку їм був нанесений і моральний збиток.

Дуже просить, керуючись гуманними діями, керуючись кримінальними статтями і чисто людськими відчуттями, згідно вбивства ні в чому невинної людини, визнати ОСОБА_2а винного і виплатити їй моральний збиток в сумі 20 000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1. підтримала свої позовні вимоги.

ОСОБА_2. в судовому засіданні позов не визнав і заявив, що він не відповідає вимогам закону.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позові задоволенню не підлягає, по таким підставам.

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2007 року ОСОБА_2., який був обвинувачений у скоєнні злочину, передбаченого ст. 119 ч. 1 КК України ( вбивство по необережності) був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. . 6 п. 4, 248, ст. 1 п. «б» Закону України «Про амністію».

постанова набрала чинності.

Підставою до порушення кримінальної справи стало те, що 20.12.2006 р. під час обоюдної бійки між ОСОБА_2. та ОСОБА_3(братом позивачки), ОСОБА_3., в наслідку необережних дій ОСОБА_2. були завдані тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя під час на момент їх спричинення и перебувають у прямому причинному зв'язку зі смертю ОСОБА_3., яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2р. о 06-30.

Як свідчать матеріали справи, а також пояснення позивачки ОСОБА_1., її брат ОСОБА_3з нею не проживав. Він жив однією сім'єю зі своєю матір'ю ОСОБА_5.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, компенсується її чоловіку ( жінці) батькам ( особам які її усиновили), дітям ( дітям, які усиновлені), а також особам, яки проживали разом з нею. Цей перелік у вказаній ст. ЦК України є виключним

Таким чином, встановлено, що померлий ОСОБА_3не є членом сім' ї своєї сестри ОСОБА_1.

Встановлені обставини по справі свідчать про те, що позов задоволенню не підлягає, тому що він суперечить вимогам закону.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 1 168 ЦК України ст. ст. 58-60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення компенсації за завдану моральну шкоду в розмірі 20 000 грн., відмовити.

Державне мито в розмірі 200 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 30 грн. віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі на протязі 10 днів заяви про апеляційне оскарження, а потім - в термін 20 днів самої апеляційної скарги.