РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКАЇНИ

08 жовтня 2007 року                                                                                            Справа
№ 2-8151/07

Приморський районний.суд м.  Одеси у складі:

головуючого судді
- Турецької І.О.,

при секретарі        -
Скоршій Т.С. ,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визнання
угод купівлі-продажу дійсними та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся до суду з
позовом до відповідачівОСОБА_2,
ОСОБА_4.  та ОСОБА_3.,
в якому просив визнати дійсними: договір купівлі-продажу
279/1000 частин квартири АДРЕСА_1
укладений ним 15.05.1995р. з ОСОБА_2.,  договір купівлі-продажу 220/1000 частин цієї ж
квартири,  укладений ним 18.05.1995р.
зОСОБА_5. ,  та договір купівлі-продажу
169/1000 частин цієї квартири,  укладений
ним 24.05.1995р. з ОСОБА_3.,  a також визнати за
ним право власності у сукупності за цими договорами на 668/1000 частин цієї
квартири. Свої вимоги позивач мотивував тим,
що він як власник вказаного майна у даний час не може вільно
розпоряджатися цим майном,  оскільки
визначені угоди купівлі-продажу свого часу були укладені та зареєстровані на
товарній біржі відповідно до закону,  що
діяв на той момент,  а тепер згідно
чинного законодавства для відновлення його порушеного права йому необхідно
визнати ці угоди дійсними та відповідно право власності,  інакше нотаріальні контори відмовляють йому у
посвідченні будь-яких угод щодо зазначеного майна.

Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги
підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не
з'явилися,  про причини своєї неявки суду
не повідомили,  але про час та місце
слухання справи сповіщалися належним чином.

Відповідно до п. 4  ст.
169 ЦПК України,  якщо суд не має
відомостей про причину неявки у судове засідання відповідача,  повідомленого належним чином,  або причину неявки буде визнано
неповажною,  суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Позивач у судовому засіданні
погодився на заочний розгляд справи,  у
зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів
на підставі наявних в ній доказів.

Вислухавши пояснення позивача,  дослідивши матеріали справи,  суд вважає,
що позов підлягає частковому задоволенню.

У судовому засіданні
встановлено,  що 15.05.1995р. між
ОСОБА_5,  який діяв на підставі
довіреності від імені ОСОБА_1.,  та
ОСОБА_2. був укладений договір купівлі-продажу 279/1000 частин квартири
АДРЕСА_1  які складають 31, 86 кв.м.  загальної площі та складаються з 22, 24
кв.м.  жилої площі (4),  279/1000 частин кухні (7),  279/1000 частин вбиральні (10),  279/1000 частин коридорів (6,  8,  9,  12),
відповідно до якого позивач купив у відповідачаОСОБА_2 зазначену частину
квартири. 18.05.1995р. між ОСОБА_5,  який
діяв на підставі довіреності від імені ОСОБА_1.,  таОСОБА_5.
був укладений договір купівлі-продажу 220/1000 частин цієї ж
квартири,  які складають 24, 25
кв.м.  загальної площі та складаються з
14, 29 кв.м.  жилої площі (1),  220/1000 частин кухні (5),  220/1000 частин вбиральні (10) та 220/1000
частин коридорів (6,  8,  9, 12),
відповідно до якого позивач купив у ОСОБА_4.  зазначену частину квартири. 24.05.1995р. між
ОСОБА_5,  який діяв на підставі
довіреності від імені ОСОБА_1.,  та
ОСОБА_3. був укладений договір купівлі-продажу 169/1000 частин даної квартири,  які складають 19, 73 кв.м.  загальної площі та складаються з 14, 6
кв.м.  жилої площі (2),  169/1000 частин кухні (7),  169/1000 частин вбиральні (10) та 169/1000
частин коридорів (6,  8,  9,
12),  відповідно до якого позивач
купив у ОСОБА_3. зазначену частину квартири.

На виконання умов цих договорів
покупець сплатив продавцям обумовлену суму грошей,  а останні передали першому зазначене майно у
власність.

Усі зазначені угоди відповідно
до  ст.
15 Закону України „Про товарну біржу" були зареєстровані на
Одеській Товарній Біржі у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю під №
7186 (договір від 15.05.1995р.),  під №
7212 (договір від 18.05.1995р.) та під № 7356 (договір від 24.05.1995р.) На
підставі цих договорів право власності на відповідні частини вказаної квартири
зареєстровано за позивачем в

ОМБТІтаРОН
(279/1000 частин - під № 89 стор. 105 кн.128 пр. від 17.05.1995р.; 220/1000
частин - під № 89 стор. 105 кн. 128 пр. від 19.05.1995р.; 169/1000 частин - під
№ 89 стор. 56 кн. 135 пр. від 26.05.1995р.).
Як вбачається з відповіді КП „ОМБТІтаРОН" вих. № 5789501.13 від
24.09.2007р. право власності на квартиру № 51 будинку № 19 по вул.  Пастера у м.
Одесі на цей час зареєстровано в цілому за позивачем,  зокрема і на 279/1000,  220/1000 та 169/1000 частин цієї
квартири,  стосовно яких і заявлені
позовні вимоги.

Згідно
довідки адресного бюро від 24.09.2007р. відповідачі у вказаній квартирі не
зареєстровані та не мешкають,
зареєстровані та мешкають за іншими адресами.

Таким
чином,  суд убачає,  що сторони повністю виконали умови
відповідних договорів купівлі-продажу,
позивач сумлінно придбав право власності на зазначене нерухоме
майно,  а незадоволення позовних вимог
перешкоджатиме позивачу у здійсненні його права вільно ним розпоряджатися.

Відповідно
до ч. 2  ст.  220 ЦК
України,  якщо сторони домовилися
щодо усіх істотних умов договору,  що
підтверджується письмовими доказами,  і
відбулося повне або часткове виконання договору,  але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення,  суд може
визнати такий договір дійсним.
Згідно  ст.  392 ЦК
України власник майна може просити суд про визнання його права
власності,  якщо це право оспорюється або
не визнається іншою особою,  а також у
разі втрати ним документа,  який
засвідчує його право власності.

Разом з
цим задоволення позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності
у сукупності за трьома вказаними договорами відразу на 668/1000 частин квартири
суд вважає неможливим,  оскільки кожна
визначена частина квартири набута позивачем у власність за окремим
правоустановчим документом.  Тому суд
вважає можливим задовольнити вказані позовні вимоги частково шляхом визнання за
позивачем права власності на відповідні частини окремо одна від іншої. Керуючись  ст.
220, 392 ЦК України,   ст.  ст.  1, 4, 169, 209, 224, 226 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2ОСОБА_4 таОСОБА_3 про
визнання угод купівлі-продажу дійсними та визнання права власності задовольнити
частково.

Визнати
дійсним договір купівлі-продажу 279/1000 частин квартири АДРЕСА_1  укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5,  що діяв від імені ОСОБА_1 на підставі
довіреності,  та зареєстрований на
Одеській товарній біржі 15.05.1995р. в Журналі реєстрації біржових угод з
нерухомістю під № 7186,  та визнати за
ОСОБА_1право власності на 279/1000 частин квартири АДРЕСА_1

Визнати
дійсним договір купівлі-продажу 220/1000 частин квартири АДРЕСА_1  укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5,  що діяв від імені ОСОБА_1 на підставі
довіреності,  та зареєстрований на
Одеській товарній біржі 18.05.1995р. в Журналі реєстрації біржових угод з
нерухомістю під № 7212,  та визнати за
ОСОБА_1право власності на 220/1000 частин квартири АДРЕСА_1

Визнати
дійсним договір купівлі-продажу 169/1000 частин квартири АДРЕСА_1  укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5,  що діяв від імені ОСОБА_1 на підставі
довіреності,  та зареєстрований на
Одеській товарній біржі 24.05.1995р. в Журналі реєстрації біржових угод з
нерухомістю під № 7356,  та визнати за
ОСОБА_1право власності на 169/1000 частин квартири АДРЕСА_1

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана
заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та
апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.