Справа №2-843/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

02 листопада 2007 року                                                                            м.  Першотравенськ

Першотравенський міський суд,
Дніпропетровської області у складі

головуючого                                 : судді Зайцева
В.В.

при
секретарі     : Фадєєвій Т.Б.

з участю
представника позивача ОСОБА_1

представника
відповідача ОСОВИ-2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2до відкритого
акціонерного товариства «Павлоградвугілля» про стягнення різниці між
відкоригованою та нарахованою одноразовою допомогою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2звернувся
до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля» про
стягнення різниці між відкоригованою та нарахованою одноразовою допомогою.

В обґрунтування
своїх вимог ОСОБА_2посилається на те що при виконанні трудових обов'язків на
ІНФОРМАЦІЯ-1 він був травмований,
підтвердженням якого є акт про нещасний випадок на виробництві від
ДАТА-1 року.

За висновком
МСЕК від ДАТА-2 року йому встановлено 15% втрати професійної працездатності і
наказом НОМЕР-1 від ДАТА-3 року йому призначена одноразова допомога в розмірі
6362, 2 грн. З дня видачі наказу НОМЕР-1 від ДАТА-3 року одноразова допомога в
місячний термін виплачена не була,
виплати відбувалися: ДАТА-4 р.-1048.76 грн.; ДАТА-5 р. -300 грн.; ДАТА-6
року -500 грн.; ДАТА-7 р. -500 грн.; ДАТА-8 р. -4012, 44 грн.. При зверненні до
керівництва ІНФОРМАЦІЯ-1 про здійснення коригування (перерахунок)одноразової
допомоги,  він чув лише обіцянки,  а останнього разу йому повідомили,  що перерахунок буде здійснено і виплачено
тільки за рішенням суду.

Відповідно до
п.39, 43 «Правил відшкодування шкоди здоров»ю» підприємство повинно було в
місячний термін нарахувати та виплатити одноразову допомогу за стійку втрату
працездатності,  а також,  що якщо потерпілому який має право на відшкодування
шкоди здоров'ю з вини власника своєчасно не визначено або не виплачено суми
відшкодування шкоди,  то ця сума
виплачується без обмеження протягом будь-якого терміну і підлягає коригуванню у
зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги у порядку встановленому
статтею 34 Закону України  «Про оплату
праці».

Сума компенсації
вираховується шляхом множення суми нарахованої,
але не виплаченої на коефіцієнт росту споживчих цін на той час,  коли виплачувалася заробітна плата з січня
1998 року,  що передбачено Постановою КМУ
№ 1427 від 20 грудня 1997 року.

Позивач
ОСОБА_2та його представникОСОБА_1вважають,
що сума недоплаченої одноразової допомоги (компенсації) з січня 1998
року по день виплати становить 36446 гривень 08 коп..

Обов'язок
нараховувати та виплачувати компенсацію лежить на власнику підприємства,   тому він думав,   що при виплаті йому одноразової
допомоги  відповідач нарахує та сплатить
йому недоплачену одноразову допомогу («компенсацію») за знецінення допомоги без
звернення до суду. Якщо ж суд вважає,
що він пропустив строк,   то
вважає,   що є всі підстави для його
поновлення - це і обіцянки підприємства відповідача сплатити одноразову
допомогу,   а також потреба в постійному
лікуванні з моменту отримання профзахворювання. Прохає суд поновити йому строк
звернення до суду,   визнавши причину
його пропуску поважною.

В судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_1підтримав заявлені позовні вимоги у
повному обсязі та прохав суд стягнути з відповідача 36466 гривень 08 копійок в
рахунок різниці між відкоригованою та нарахованою одноразовою допомогою за
несвоєчасну сплату одноразової допомоги та поновити строк для звернення до суду
з даним позовом.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі та пояснила
що статтею 34 ЗУ «Про оплату
праці» передбачено компенсацію працівнику втрати частини заробітної плати,   а позивач в позовній заяві вимагає сплати
компенсацію одноразової допомоги в зв'язку з втратою профпрацездатності з
ІНФОРМАЦІЯ-1,   що не передбачено ніяким
нормативним документом України. Крім того,
в порушення матеріального права,
позивач застосовує Постанову КМУ №1427 від 20.12.1997 року якою
затверджено «Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати» і не врахував,   що цю Постанову застосовують лише у випадках
невиплати нарахованої заробітної плати,
а не одноразової допомоги. Також позивачем порушено норму матеріального
права,   а саме   ст.
233 КЗпП України та загальний трирічний строк позовної давності. Просить
суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши
пояснення сторін,   вивчивши матеріали
справи суд вважає,   що позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Так в ході
судового розгляду було встановлено,   що
позивач ОСОБА_2при виконанні трудових обов'язків на ІНФОРМАЦІЯ-1 був
травмований,   підтвердженням якого є акт
про нещасний випадок на виробництві від ДАТА-1 року. За висновком МСЕК від
ДАТА-2 року йому встановлено 15% втрати професійної працездатності і наказом
НОМЕР-1 від ДАТА-3 року йому призначена одноразова допомога в розмірі
6362,  2 грн. З дня видачі наказу НОМЕР-1
від ДАТА-1 року одноразова допомога в місячний термін виплачена не була,   виплати відбувалися: ДАТА-4 р.-1048.76 грн.;
ДАТА-5 р. -300 грн.; ДАТА-6 року -500 грн.; ДАТА-7 р. -500 грн.; ДАТА-8 р.
-4012,  44 грн..

Розглядаючи
позов по суті суд приходить до висновку,
що враховуючи посилання позивача та його представника на нормативні
акти,   а саме «Правила відшкодування
шкоди...»,   Закон України «Про оплату
праці» та Постанову КМУ №1427 від 20.12 1997 року позивач

фактично звертається до суду з проханням стягнути
компенсацію за несвоєчасно виплачену одноразову допомогу,  хоча й називає дану виплату різницею між
відкоригованою та нарахованою одноразовою допомогою -«компенсацією».

Вирішуючи вимоги
позивача про стягнення компенсації частини втраченої допомоги в зв'язку з
порушенням строків її виплати в межах заявлених позивачем вимог,  суд враховує те,  що відповідно до п.43 Правил відшкодування
шкоди в редакції від 3 жовтня 1997 року при порушенні строків виплати
відшкодування шкоди воно підлягає компенсації на підставі  ст. 34 Закону України «Про оплату праці».

Згідно  ст. 34 Закону України «Про оплату праці»
компенсація працівнику втрати частини заробітної плати ( а також відшкодування
шкоди) в зв'язку з порушенням строків її виплати проводиться у відповідності до
індексів росту цін на споживчі товари та тарифів на послуги в порядку
установленому діючим законодавством.

У відповідності
до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної
плати (відшкодування шкоди) у зв'язку з порушенням строків виплати,  затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України №1427 від 20 грудня 1997 року компенсація працівникам втрати частини
заробітної плати (відшкодування шкоди) у зв'язку з порушенням строків її
виплати проводиться у випадках її затримки на один та більше  календарних місяців виплати заробітної плати
(відшкодування шкоди),  нарахованої
працівнику за період починаючи з 01 січня 1998 року,  якщо індекс цін на споживчі товари і тарифи
на послуги за цей час виросли більше ніж на один процент.

ОскількиОСОБА_2
стійка втрата професійної працездатності встановлена висновком МСЕК від ДАТА-2
року,  а одноразова допомога призначена
ДАТА-3 року,  тобто до введення в дію
вищезгаданих законодавчих актів,  підстав
для компенсації нарахованої йому одноразової допомоги не має.

Також суд не
знаходить підстав для поновлення позивачу строку для звернення до суду з даним
позовом так як право позивача було порушено ДАТА-3 року,  а до суду він звернувся лише ДАТА-9 року
тобто більше ніж через 10 років,
поважних підстав пропуску суду не надав.

Обговорюючи
питання про сплату судового збору по справі суд вважає за можливе віднести його
сплату за рахунок держави,  а також
стягнути з ОСОБА_2витрати на інформаційно-технічне забезпечення судових
процесів,  пов'язаних з розглядом
цивільної справи в суді у розмірі 1 (однієї) гривні 50 копійок.

На підставі
вищевикладеного,  керуючись  ст.  ст.
10, 11, 209, 212,  214-215 ЦПК
України,   ст. 34 Закону України
"Про оплату праці", п.39, 43 Правил відшкодування шкоди суд ,  -

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позовних вимогОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «Павлоградвугілля»
про стягнення суми компенсації за

несвоєчасну виплату одноразової допомоги та поновлення
строку для звернення до суду відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення судових процесів,  пов'язаних з розглядом цивільних справ у
розмірі 1 (однієї) гривні 50 копійок.

Витрати по
оплаті судового збору віднести за рахунок держави.

Рішення суду
набирає законну силу після закінчення строку подання заяви на апеляційне
оскарження.

Заяву про
апеляційне оскарження може бути подано через Першотравенський міський суд на
протязі 10 днів з дня оголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області
через Першотравенський міський суд на протязі двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про  апеляційне оскарження,  якщо скарга подається в строк,  встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.