Справа №2-1611/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"
20 " лютого 2007 року

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді  Тихомирова І.В.

при
секретарі -                Новиковій І.М.

за участю позивача -      ОСОБА_1

відповідача
-                   ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання угоди довічного утримання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до
суду із позовом про розірвання угоди довічного утримання, посилаючись на
наступні обставини.

21.03.2006
року між нею та відповідачем була укладена угода
довічного утримання ,
посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_3 , відповідно до якої вона передає у власність відповідачу
квартиру АДРЕСА_1,
яка належить їй на праві особистої власності, а відповідач зобов'язується її утримувати.

Відповідно до умов угоди
відповідач зобов'язаний забезпечити мене триразовим харчуванням , необхідними ліками , одягом ,
надавати допомогу у побутових питаннях , доглядати за жилим приміщенням й сплачувати комунальні
послуги.

Однак , усупереч укладеній угоді, відповідач не виконує і не виконував взятих на себе зобов'язань.

Враховуючи той факт , що відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань і у
добровільному порядку розірвати договір не бажає , позивачка просить суд позов задовольнити.

У судовому засіданні
позивачка позов підтримала , на його
задоволенні наполягала.

Відповідач у судовому
засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечив.

Заслухавши сторони,
вивчивши матеріали справи , суд приходить
до наступного .

Згідно п.1 ч. 1 ст. 755 ЦК України
договір довічного утримання ( догляду ) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу
відчужувача або третьої особи , на користь якої
він був укладений ,
у разі невиконання або неналежного виконання набувачем
своїх обов'язків ,
незалежно від його вини.

У судовому засіданні було
встановлено ,
що відповідач є онуком позивачки. Між ними 21.03.2006 року була укладена угода довічного утримання , посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_3 , відповідно до якої вона передає у власність відповідачу
квартиру АДРЕСА_1 ,
яка належить їй на праві особистої власності, а відповідач зобов'язується її утримувати.

Обов'язок по утриманню
полягав у тому ,
що відповідач забезпечував позивачці права користування
житлом ,
а також мав забезпечити їй триразове харчування , побутових послуг , лікування за лікарськими рецептами . Натомість відповідач набував право власності на квартиру АДРЕСА_1 ,
яка належала позивачці на праві особистої приватної
власності (
а. с. 4- 7 ).

Однак з моменту укладення
договору і по сьогоднішній день відповідач укладений із позивачкою договір не
виконував і ця обставина визнається сторонами. Тому суд вважає , що в силу ст. 775 ЦК України даний договір має бути розірваний, а позов -задоволений у повному обсязі. Правові наслідки розірвання
договору довічного утримання, передбачені ст.
756
ЦК України , сторонам
роз'яснені.

На підставі вищевикладеного
та керуючись ст.775 ,
756 ЦК України , ст. ст. 10,11,14,15,
212, 213-215 ,218 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання угоди довічного утримання, - задовольнити у повному обсязі.

Договір довічного утримання
,
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 21.03.2006 року посвідчена приватним нотаріусом Нікопольського
міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий номер -
452 -розірвати.

Заборону відчуження , накладену на квартиру АДРЕСА_1, реєстровий номер 453 - скасувати.

Рішення може бути оскаржене
до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги
з подачею її копії до суду апеляційної інстанції протягом 20 днів з моменту
подачі заяви про апеляційне оскарження , яка може бути подана протягом 10 днів
з моменту проголошення рішення через Нікопольський міськрайонний суд або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.