Справа № 2- 1507/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

9 листопада 2007 р.                                                                                         м.  Димитров

Димитровський міський суд
Донецької області у складі:

головуючого - судді Халаджи
О.В.

при секретарі Рибкіній Г.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.  Димитров Донецької області справу за

позовом ОСОБА_1 до
Димитровської міської ради про визнання права

власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в судовому засіданні,  в обгрунтування позову пояснила,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік ОСОБА_2,  на підставі чого відкрилася спадщина на
частину АДРЕСА_1. Частина квартири належала ОСОБА_2 по праву спільної сумісної
власності,  згідно свідоцтва про право
власності на житло. Інша частина квартири належить позивачці ОСОБА_1

Позивачка,  як
спадкоємець першої черги за законом,
прийняла спадщину,  після смерті
свого чоловіка,  фактично вступила в
управління та володіння спадковим майном,
мешкаючи разом із спадкоємцем до його смерті.

На спадкування за законом першої черги після смерті
ОСОБА_2 має право позивачка,  та їх з
померлим доньки,  які відмовились від
прийняття спадщіни на користь позивачки. Інших спадкоємців на спадкування після
смерті ОСОБА_2 не має.

Незважаючи на факт прийняття спадщини,  свідоцтва про право на спадщину за законом у
встановленому законом порядку позивач отримати не може,  з причин відсутності виділу у натурі частки
спадкодавців із майна спільної сумісній власності.

При наявності реєстрації права власності нерухомого майна
в БТІ,  відсутність виділу часток у
спільної сумісної власності спричиняє для позивача неможливість в позасудовому
порядку оформити свої спадкові права,  у
зв'язку із чим він звертається до суду.

За таких обставин,
позивач просить визнати за ним право приватної власності на 1/2 частину
АДРЕСА_1.

Представник відповідача до суду не з'явився,  надавши суду заяву про слухання справи за
його відсутністю,  позов визнає у повному
обсязі.

Треті особи до суду не з'явилися надавши суду заяву про
слухання справи за їх відсутністю,  з
позовом згодні.

Судом встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер чоловік позивачки ОСОБА_2,  на підставі чого відкрилася спадщина на
частину АДРЕСА_1 (а.с.  6,  7). Частина квартири належала ОСОБА_2 по
праву спільної сумісної власності,
згідно свідоцтва про право власності на житло від 18.07.1996 року №
3/53-1831. Інша частина квартири належить позивачці ОСОБА_1 (а.с.  13).

Відповідно до
ст.  1223 ЦК України,  право на
спадкування мають особи,  визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним,
неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за
заповітом,  а також у разі неохоплення
заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи,  визначені у цьому кодексі.

Так судом встановлено,  що ОСОБА_2 після своєї смерті не залишив
заповітів.

Згідно зі  ст.  1261 ЦК України дружина спадкодавця,  якою є
позивачка по справі ОСОБА_1,  є
спадкоємцем першої черги.

За змістом частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу
України спадкоємець,  який постійно
проживав разов
из спадкодавцем на час відкриття спадщини,  вважається таким,  що прийняв спадщину,  якщо протягом строку,  встановленого статтею 1279 цього
Кодексу,  він не

заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до
ст.  1268 ЦК України позивачка,
як спадкоємець першої черги за законом,
прийняла спадщину,  після смерті
свого чоловіка,  фактично вступила в
управління та володіння спадковим майном,
постійно проживаючи із спадкодавцем на час відкриття спадщини,  що підтверджується довідкою з місця мешкання
(а.с.  10). Інші спадкоємці першої черги
- доньки спадковавця ОСОБА_3  та ОСОБА_4,  притягнуті до справи у якості третіх
осіб,  відмовилися від прийняття спадщини
на користь своєї матері,  позивачці по
справі,  що підтверджується їх особистими
заявами,  та просять суд розглянути
справу за їх відсутністю (а.с.  20-21).

За змістом статті 370 Цивільного кодексу України,  у разі виділу частки із майна,  що є у спільній сумісній власності,  вважається,
що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є
рівними. Відповідно до приписів статті 372 Цивільного кодексу України,  у разі поділу майна,  що є у спільній сумісній власності,  вважається,
що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є
рівними,  якщо інше не встановлено
домовленістю між ними,  законом або
рішенням суду.

Так,  відповідно до
Закону,  та досліджених доказів по
справі,  слід вважати,  що частки у спільній сумісній власності
подружжя ОСОБА_1 є рівними.

В силу вищевикладеного,
суд вважає,  що вимоги позивача
підлягають задоволенню в повному обсязі,
та за ним необхідно визнати право власності на 1/2 частину АДРЕСА_1.

На підставі
ст.  ст.  370,
372,  1223,  1261,
1268,  1269,  Цивільного кодексу України,  та керуючись
ст.  ст. 10,  11,
57,  209, 213, 214,  215, 294 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Димитровської міської ради про
визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину
АДРЕСА_1,  яка залишилась після померлого
ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено
до Апеляційного суду.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду
Донецької області через Димитровський міський суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до
Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.