Справа № 2-668/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ          УКРАЇНИ

25 травня 2007
року                                               Рівненський
міський суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді    -
Музичук Н. Ю.

при секретарі        -
Ющишиної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої
внаслідок затоплення квартири,

встановив:

В червні 2006 року
ОСОБА_1 звернувся в Рівненський міський суд із позовом в інтересах
неповнолітньої дочки ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок затоплення 06
березня 2006 року
належної неповнолітній на праві власності квартири АДРЕСА_1, в розмірі
10570,00 грн., відшкодування заподіяної у цьому зв"язку моральної шкоди в
розмірі 2000 грн. в грошовому виразі, відшкодування судових витрат і витрат на
правову допомогу на загальну суму 270,85 грн..

В позовній заяві зазначав, що 06 березня 2006 року вночі була затоплена їх
квартира, в результаті чого від води замокли стіни і стеля жилих кімнат, кухні,
коридору та ванної кімнати. Актом комісії ЖКП „Промислове" від 07.03.2006
року та листом №240 від 28.03.2006 року стверджується, що проникнення в їх
квартиру води сталося з вини відповідачки, що є власником розміщеної поверхом
вище квартири АДРЕСА_2, по причині залишення нею без нагляду працюючої пральної
машини в квартирі. Згідно кошторису ремонтно-будівельної організації витрати на
роботу та матеріали по ремонту затопленої квартири становлять 10570,00 грн. Відповідно
чинного законодавства, особа, яка заподіяла шкоду, повинна відшкодувати її в
повному обсязі. Крім того, неправомірними діями відповідача по затопленню
квартири завдані моральні страждання, оскільки він, як мешканець квартири,
хворий на цукровий діабет, є ветераном праці, опинившись в затопленій квартирі,
вимушений полишати всі справи та займатись усуненням наслідків затоплення, в
той час як винна сторона ухилялась від добровільного вирішення питання
відшкодування витрат на ремонт квартири, що потягнуло негативні наслідки для
здоров"я.

В останньому доповненні №4 до позовної заяви від
22.05.2007 року позивач в інтересах неповнолітньої доньки настоює на
задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди на
загальну суму 8809,80 грн., доповнюючи їх вимогою про відшкодування понесених
ним витрат по оплаті експертних робіт комісійної судової будівельно-технічної
експертизи в розмірі 900,00 грн. Обґрунтовуючи правомірність свого клопотання
про призначення повторної комісійної експертизи на предмет визначення вартості
відновлювального ремонту квартири, внаслідок її затоплення 06.03.2006 року,
суттєвими розбіжностями в сторону збільшення такої вартості встановленої
висновком комісійної експертизи від 03.04.2007 року та висновком уточненої
експертизи судового експерта ОСОБА_4 від 01.11.2006 року, позивач наполягає на
стягнення вартості ремонту квартири за кошторисом ППФ „Енергоіндустрія".
При цьому вказує, що висновки експертизи базуються на основних правилах
ДБН.Д.1.1.-2000 визначення
вартості будівельних робіт для бюджетних організацій. По об'єктах, будівництво
яких здійснюється за рахунок інших джерел фінансування, ці норми носять
рекомендований характер і їх застосування обумовлено договорами. Оскільки ЖКП в
проведенні ремонту відмовило, він змушений звернутися до ППФ „Енергоіндустрія",
котра визначила вартість ремонту квартири по власній базі даних вартості
будматеріалів та працезатрат, що також відповідає вимогам   ДБН.Д. 1.1 .-2000 в п. 3.2 „договірна
ціна".

В запереченнях до позовної заяви від 20.11.2006
року представник відповідача ОСОБА_2 заперечує проти заявленого позову з
наступних підстав. Вважає кошторис на ремонтно-будівельні роботи в кВ.АДРЕСА_1 , складений ППФ
„Енергоіндустрія", на який покликається позивач, як доказ майнової шкоди,
завищеним, необ"єктитвним і необгрунтованим. Зазначений документ
спростовується висновком НОМЕР_1
ФМ будівельно-технічної експертизи, проведеної спеціальною уповноваженою
експертною організацією на виконання ухвали суду, котрим визначена вартість
такого відновлювального ремонту квартири позивачів на суму 1673,00 грн. Крім того,
вважає, що позивач не обґрунтував моральну шкоду, не навів доказів на
підтвердження такої шкоди, не обґрунтував її розрахунок, не довів наявності
причинного зв"язку між погіршенням перебігу захворювання і тим що є
ветераном праці та протиправним діянням відповідача. Твердження позивача щодо
ухилення відповідачки від добровільного відшкодування та усунення наслідків
затоплення вважає надуманими. На підставі вкладеного, не оспорюючи вину
відповідачки в затопленні квартири позивачів 06.03.2006 року, просить суму відшкодування майнової шкоди зменшити
до розміру встановленого висновком експертної організації, в задоволенні
позовних вимог

про стягнення морального
відшкодування відмовити в повному обсязі. Крім того, заявою від 20.11.2006 року представник
відповідачки просить відмовити позивачу в відшкодуванні витрат за проведення
кошторису і за надання юридичної допомоги, а витрати відповідачки за проведення
експертизи в сумі 500 грн.
Розділити пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Додатковим запереченням представник відповідача
наголошує, що посилання позивача на відповідність кошторису ППФ
„Енергоіндустрія" будь-яким будівельним нормам є необгрунтоване, оскільки
зі змісту такого кошторису не встановлено жодного згадування про ДБН.Д.1.1.-2000
„Правила визначення вартості будівництва" та ДБН.Д.2-12-2000 „Довідник
кошторисника" чи будь які інші норми.

Позивач повністю підтримав позовні вимоги в судовому
засіданні, з урахуванням доповнення до позову. Додатково пояснив, що затоплення
квартири з вини відповідачки мали місце систематично. Вони вимушені звернутись
до суду, бо не впевнені в тому, що подібне не повториться в майбутньому.
Моральна шкода спричинена у зв"язку з моральними стражданнями, нервовими
потрясіннями з погіршенням стану здоров"я та побутовими незручностями.
Просить задовольнити вимоги в повному обсязі.

Представник відповідачки частково визнав позовні вимоги
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дочки на суму 1673,00 грн. матеріальної шкоди. Висновки комісійної судової будівельно-технічної
експертизи заперечує, мотивуючи тим, що в цьому висновку використані завищені
розцінки будівельних робіт для регіону, взяті середні по Україні, що привело до
невиправданого збільшення вартості відновлювального ремонту. Моральну шкоду заперечує,
вважає її недоведеною. Збиток не відшкодований відповідачкою по вині позивача,
внаслідок завищених вимог та небажання вирішити спір в позасудовому порядку. В
решті підтримав заперечення. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог
поза визнаною ним сумою.

Оцінюючи пояснення сторін, дослідженні надані в справі
докази, в тому числі показання свідків позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, та свідків з боку
відповідача ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
встановленні обставини та наслідки, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Встановлено
на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Першої
рівненської держнотконтори 21.05.2003
року за р№3-485, що позивачка ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1. Будинок АДРЕСА_1 знаходиться на
балансі ЖКП „Промислове" Управління житлового господарства Рівненського
міськвиконкому. Актом, складеним працівниками ЖКП „Промислове" за участю
представника позивача, батька неповнолітньої власника, та затвердженим
начальником ЖКП 07.03.2006
року, підтверджується факт затоплення квартири позивачів в результаті
залишення відповідачкою ОСОБА_2 без нагляду працюючої пральної машини. Вказану
причину затоплення, як залишення без нагляду сантехнічних та побутових приладів,
в судовому засіданні підтвердила допитана в якості свідка майстер ЖКП ОСОБА_11,
причина затоплення, внаслідок чого заподіяна шкода, та вина відповідачки не
оспорюється стороною відповідачки в суді. Актом відмічені замочення стін і
стелі в жилих кімнатах, коридорі, кухні і ванній кімнаті. Крім того, факт
затоплення та пошкодження технічного стану квартири позивачів підтверджені
листом ЖКП №240 від 28.03.2006 року та показами свідків позивача ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, та свідків з боку відповідача ОСОБА_8, ОСОБА_9., ОСОБА_10 в
суді. Свідки відповідачки крім того, наголошували, що відповідачки намагалася
добровільно розрахуватись за заподіяну шкоду або провести ремонт своїми силами,
проте сторони не домовилися з приводу розміру такого відшкодування і позивач не
пустив її в квартиру для особистого спостереження наслідків затоплення.

Оцінкою досліджених доказів в сукупності, суд прийшов до
висновку і вважає доведеним, що причиною затоплення квартири позивачів стало
неналежне відношення відповідачки ОСОБА_2 до сантехніки та побутових приладів в
квартирі, залишення їх без нагляду в працюючому вімкненому стані.

У
відповідності до положень ч.1 ст.1166
ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну юридичної або фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

На підставі досліджених доказів, у відповідності до чинного законодавства,
позовні вимоги про відшкодування матеріального збитку вважаються доведеними і
обгрунтованими, відповідно до висновку №003-Б/05 комісійної
будівельно-технічної експертизи від 03.04.2007
року, на загальну суму 2479,00
грн. Висновок даної експертизи приймається судом, як більш правильний та
науково обгрунтований відносно до уточненого висновку будівельно-технічної
експертизи експерта ОСОБА_4 НОМЕР_1
ФМ від 01.11.2006 року,
котрим визначена вартість такого відновлювального ремонту квартири позивачів на
суму 1673,00 грн.,
оскільки в проведенні комісійної

експертизи
приймав участь ОСОБА_4, погодився з нею, такою експертизою враховані та
уточнені всі додаткові питання сторін зауваження позивача, крім того експертиза
проведена з урахуванням останніх та більш достовірних розцінок і вважається
більш об"єктивною для відшкодування заподіяної шкоди, визначена комісійною
експертизою сума збитку приймається до уваги та підлягає до стягнення за
рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК
України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої
речі.

Розмір матеріального збитку, завданого позивачам
внаслідок затоплення квартири, визначений кошторисом ППФ „Енергоіндустрія",
не може бути прийнятим до уваги суду, оскільки він суперечить наданому
позивачем вищенаведеному висновку комісійної будівельно-технічної експертизи,
не обгрунтований. Зазначений кошторис ППФ не може бути належним допустимим
доказом, оскільки складався без ухвали суду за участю одної сторони, ППФ, яка
не має відповідних дозволів на дачу таких висновків чи проведення судових
експертиз. Відповідно законних підстав для відшкодування витрат позиваа на таке
дослідження не встановлено.

У відповідності до положень ст.23 ЦК
України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої
внаслідок порушення її прав, що полягає в фізичному болю та стражданнях, у
зв"язку із ушкодженням здоров"я, у душевних стражданнях, завданих
протиправною поведінкою, у приниженні честі і гідності фізичної особи.

Згідно ч. 1ст. 1167
ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розглядаючи вимоги позивачів в частині стягнення моральної шкоди в порядку
ст.ст. 23, 1167 ЦК України,
суд враховує, що вчинення відповідачем неправомірних дій стосовно позивача
встановлене вищезазначеними доказами, в тому числі показами свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_7відповідно, вважає факт заподіяння моральної шкоди позивачці очевидним,
таким що виразився в нервовому потрясінні, побутових незручностях, моральних
стражданнях, внаслідок пошкодження особистого майна, погіршенні стану
здоров"я ч.1енів сім"ї.

Оцінюючи надані в цій частині докази і встановлені обставини, що стосуються
характеру порушення, характеру, обсягу і глибини фізичних та душевних
страждань, внаслідок неправомірних дій відповідача, характеру немайнових втрат
та зусиль необхідних для відновлення попереднього стану позивачів, виходячи із
засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає доцільним часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та стягнення на їх користь з відповідача
грошового відшкодування в розмірі 1000
гривень.

Судові витрати в справі,
в тому числі витрати на дання правової допомоги, витрати на оплату
експертних робіт, судовий збір і витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, відповідно до ст.88 ЦПК України, присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на загальну суму 1071,55 грн.

На підставі ст.ст. 1166,
1192, 23,1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,11,59,60, 88,208,209,212-215,218,223,292,294 ЦПК
України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2479 гривень в відшкодування матеріальної шкоди 1000 грн. в
відшкодування моральної шкоди, 1071
грн. 55 коп. в відшкодування
судових витрат, а всього 4550
/чотири тисячі п"ятсот п"ятдесят / грн 55
коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через
місцевий суд поданням в десятиденний строк заяви про апеляційне оскарження із
наступним поданням в двадцятиденний після подачі заяви строк апеляційної
скарги. Апеляційна скарга може бути подана і без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження у строк встановлений для подання цієї заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.