Справа № 2 - 6220/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада
2007 року                  Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі:
головуючого-судді - Савицької Н.В.

при секретарі - Клейменовій О.Ю.

з участю
позивачки - ОСОБА_1.

відповідачів - ОСОБА_2., ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну

справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2

ОСОБА_3 про визнання права
власності на частину квартири,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2., ОСОБА_3 про визнання права
власності на частину квартири.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 1982 р. по 2001 р. перебувала в шлюбних
відносинах з ОСОБА_4. За час спільного подружнього життя подружжя придбало
АДРЕСА_1

10.06.2001 року помер її чоловік ОСОБА_4. Після смерті останнього
відкрилась спадщина на належне спадкодавцеві спадкове майно.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 09.03.2006 р., за ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3 визнано право власності на спадкове майно - 1/2 частини
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4.

Позивачка просить суд, визнати за нею право власності на 1/2 частини
АДРЕСА_1, як частку спільної сумісної власності подружжя.

Відповідачі ОСОБА_2., ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнали та не
заперечували проти його задоволення.

Позивачка ОСОБА_1. в судовому засіданні підтримала позовну заяву з підстав
в ній зазначених. Просила суд, позов задовольнити. Від стягнення судових витрат
з відповідачів відмовилась.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши представлені
по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний
та підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що в 1987 році ОСОБА_4. прийнятий в члени
Житлово-будівельного кооперативу № 8 та йому виданий ордер № 548 на право
вселення у АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Згідно ст. 15 Закону України „Про власність" ч.1ен
житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або
товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж,
іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права
власності на це майно.

Згідно свідоцтва про смерть від 11.06.2001 р. серії І-ЕГ НОМЕР_1, ОСОБА_4.
помер 10.06.2001 р. (а.с. 4).

Після смерті останнього відкрилася спадщина на Уг частини вищезазначеної
квартири (а.с.    ).

Спадковець являвся чоловіком позивачки, що підтверджується свідоцтвом про
одруження від 18.11.1956 р. серії І-ЕГ НОМЕР_2 (а.с. 5).

Судом встановлено, що спірна квартира придбана за час
шлюбу ОСОБА_4. та ОСОБА_1., тому, відповідно до вимог ст. ст. 22, 28 КпШС (в
редакції 1969 року), перебувала у їх спільній сумісній власності, а частки
подружжя є рівними.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 09.03.2006 р., за ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3 визнано право власності на спадкове майно - Уг частини
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4. (а.с. 8).

Відповідно до ст. 357 ч.1 ЦК
України, частки у праві спільної часткової власності важаються рівними,
якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за позивачкою слід визнати право
власності на Уг частини АДРЕСА_1, як частку спільної сумісної власності
подружжя.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10,11,58, 60, 88, 213, 214, 215
ЦПК України, ст. ст.22, 28 КпШС, ст. 357 ЦП
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку АДРЕСА_1 як частку в
спільній сумісній власності подружжя.

На рішення може бути подано заяву про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на дане рішення суду може бути подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення
суду.