Справа №2-644/07
РІШЕННЯ

іменем України

23
жовтня 2007 року                                                 Володимирецький
районний суд Рівненської області

під головуванням
судді Іванків О.В.

при секретарі
Поляк М.С.,

з участю
позивача ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за позовом
ОСОБА_2 до СВК

"Надія"
про визнання права власності на будівлю,

встановив:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до СВК "Надія" про визнання права
власності на приміщення двохрядного корівника, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 жовтня 2007 року він уклав договір
купівлі-продажу, згідно з яким придбав приміщення двохрядного корівника в
с.Бабка, яке належало СВК "Надія", заплатив за нього необхідні кошти,
отримав документацію. Разом з тим, від нотаріального посвідчення та реєстрації
договору купівлі-продажу, відповідач ухиляється, що ускладнює розпорядження
майном. Вважає, що внаслідок придбання об"єкту нерухомості набув на
приміщення право власності, яке не має можливості підтвердити, окрім як в
судовому порядку. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні
вимоги, надав пояснення по суті позову.

Представник
відповідача в судове засідання подав клопотання про визнання позову, підтвердив
факт придбання корівника, просив розглянути позов у його відсутності.

Суд,
заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до
висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, у
відповідності до змісту ст.12 Закону України „Про власність", ст. 328 Цивільного
Кодексу України підставою набуття права власності є правочини, що не заборонені
законом, в т.ч. договори.

Як
вбачається з пояснень позивача та письмових доказів, наданих сторонами, між
ОСОБА_1 та СВК "Надія" 04 жовтня 2007 року фактично було укладено та
підписано договір купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки сторони не лише
домовились про всі істотні умови договору - його предмет, ціну та ін., але й
фактично виконали умови цього договору, так як відповідач отримав цінності та
передав придбане майно, а позивач - сплатив ціну приміщення та прийняв
придбане.

Факт
укладення договору купівлі-продажу підтверджується договором купівлі-продажу,
який підписаний сторонами 04.10.2007 p., оглянутими у судовому засіданні квитанціями про
перерахування коштів в сумі 25000 грн., актом приймання-передачі приміщення.

Як
вбачається з ч.2 ст.220 ЦК
України, якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, та відбулось його повне виконання, але
одна із сторін ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий
договір дійсним.

Таким
чином, в судовому засіданні встановлено, що сторони уклали договір
купівлі-продажу нерухомого майна, умови якого не суперечать вимогам чинного
законодавства, повністю виконали договір і він є дійсним, в силу чого позивач
набув майно внаслідок правомірної цивільно-правової угоди.

У
відповідності до ст.48 Закону України „Про власність", ст.ст.391 ЦК України власник
вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, хоча б ці перешкоди і не були пов'язані з
позбавленням володіння. Власник також вправі пред'явити позов про визнання
права власності, якщо це право не визнається іншими особами, як це передбачено
ст.392 ЦК України.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.ст. 15, 208, 209 ЦПК України, ст.ст.48, 49 Закону
України "Про власність", ст.ст. 220, 391, 392, 655, 656 ЦК України суд, -

вирішив:

Позов задоволити
повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на приміщення двохрядного корівника, площею 960
кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Договір
купівлі-продажу приміщення корівника, укладений 04 жовтня 2007 року між ОСОБА_1
та СВК "Надія" визнати дійсним.

Стягнути
з СВК "Надія" в користь ОСОБА_1 понесені при подачі позовної заяви витрати
в сумі 30 (тридцять) грн. Від сплати судового збору відповідача звільнити.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через районний
суд. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано сторонами
протягом десяти днів після проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.