Справа № 22-ц-1472/2007р.                                                     Головуючий
1-ої інст. Матвієвська Г.В.
стягнення суми                                                            Доповідач:
УХВАЛА

Іменем України

22
березня 2007 року                                                                                                м.
Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого
судді - Коростійової В.І.

Суддів                - Хорошевського О.М.,

Кіпенка
І.С. при секретарі - Половецької А.В. розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2
на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 січня 2007 року
по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми та
відшкодування моральної шкоди, спричиненої невиконанням зобов 'язанням, -

встановила:

В травні 2006 року ОСОБА_1. і ОСОБА_2. звернулись в суд з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення 128 520 грн.

Позивачі зазначали, що 25 жовтня 2004 року між ОСОБА_2. і ОСОБА_3 був
укладений договір про наміри.

За умовами договору сторони зобов'язалися в строк до 21 травня 2005 року
укласти договір купівлі - продажу об'єкту нерухомості - жилого будинку
АДРЕСА_1, власником якого була ОСОБА_3Продавець ОСОБА_3зобов'язалася продати, а
ОСОБА_2. або члени його сім'ї - купити зазначений жилий будинок за 189 000 грн.

Договором про наміри було передбачено внесення покупцем завдатку в сумі
5400 грн., які були передані продавцю 25, 27 жовтня 2005 року.

Крім зазначеної суми вони, позивачі, в період з 25 листопада 2004 року по 8
березня 2005 року передали відповідачці в рахунок майбутнього договору 123 200
грн., а всього 128 520 грн.

25 жовтня 2004 року між ОСОБА_1. і ОСОБА_3 було укладено договір про
взаємні обов'язки, якими підтверджено намір сторін укласти договір купівлі -
продажу.

Посилаючись на те, що відповідачка відмовилась укласти
договір купівлі -продажу будинку, позивачі просили стягнути з неї на їх користь
128 520 грн.

В липні 2006 року позивачі змінили свої позовні вимоги на
вимоги про відшкодування збитків і моральної шкоди в зв'язку з порушенням
зобов'язань.

Вони зазначали, що 26 квітня 2006 року відповідачка
продала будинок іншій особі, а передані ними в рахунок майбутнього договору
купівлі - продажу гроші повернула їм в повному обсязі.

Невиконанням зобов'язань відповідачка спричинила їм
збитки та моральну шкоду.

З метою отримання грошей для придбання будинку вони,
позивачі, 18 грудня 2004 року продали належну їм двокімнатну квартиру за 89 100
грн. На момент пред'явлення позову продажна ціна квартир склала б 147 500 грн.
Різниця в ціні - 58 400 грн.

Вартість аналогічного будинку, який вони мали намір придбати, складає 240
000 грн. Різниця між цією вартістю і вартістю будинку, за яку відповідачка
зобов'язана була продати їм будинок - 51 000 грн.

Таким чином, на думку позивачів, невиконанням зобов'язань відповідачка
спричинила їм збитки в сумі 109 400 грн. та моральну шкоду в розмірі 33 500
грн.

Посилаючись на вказані обставини позивачі просили стягнути з ОСОБА_3 на їх
користь збитки в сумі 109 400 грн., моральну шкоду - 33 500 грн., витрати по
сплаті: судового збору; з інформаційно - технічного забезпечення розгляду
справи; надання юридичної допомоги відповідно: 1 285 грн. 20 коп.; 30 грн.; 350
грн.

Відповідачка проти позову заперечувала, посилаючись на його
безпідставність.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 січня 2007
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. та ОСОБА_2. просять рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове, яким їх позов задовольнити. При цьому
посилаються на порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що 25
грудня 2004 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2. в простій письмовій формі укладено
договір про намір до 21 травня 2005 року укласти договір купівлі - продажу
належного ОСОБА_3. жилого будинкуАДРЕСА_1. В цей же день між ОСОБА_1. і ОСОБА_3
в простій письмовій формі укладено договір про взаємні обов'язки, яким
підтверджено намір сторін на укладення договору купівлі - продажу вказаного
будинку.

Встановлено також, що договір купівлі - продажу укладено
не було. Відповідачка продала жилий будинок іншій особі.

Як вбачається із уточненої позовної заяви, позивачі
просять відшкодувати збитки та моральну шкоду в зв'язку з порушенням
відповідачкою зобов'язань за договорами про наміри та про взаємні обов'язки від
25 жовтня 2004 року.

Відповідно до ст. 610 ЦК
України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України відшкодування збитків та моральної шкоди можливе
у разі порушення зобов'язань.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції підставно виходив із того, що
договір про наміри і договір про взаємні обов'язки не тягнуть за собою правових
підстав для відшкодування збитків і моральної шкоди.

Судова колегія з таким висновком погоджується, так як він ґрунтується на
обставинах справи і вимогах закону.

За змістом п. 4 ст. 635 ЦК
України договір про наміри є лише фіксацією намірів сторін і не тягне
виникнення зобов'язань щодо укладення у майбутньому договору.

Не є правовою підставою для відшкодування збитків і моральної шкоди і
договір про взаємні обов'язки;

Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК
України попередній договір укладається у формі встановленої для основного
договору.

Згідно ч. 1 ст. 657 ЦК
України договір купівлі - продажу жилого будинку укладається у письмовій
формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Оскільки договір про взаємні обов'язки нотаріально не посвідчений правових
підстав для відшкодування збитків та моральної шкоди не виникло.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права,
підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст.
314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від
19 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
нею законної сили.