УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

25 липня
2007 року                                     м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Донецької
області в складі:

Лісової В.І.
ЖдановоїВ.С.  Новосядлої В.М.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1,  представника Об"єднання споживачів
садівників Київської області Купи Ладі слава Владиславовича на рішення
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 16 лютого 2005 р. та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 12 травня 2005 р. по справі за
позовом ОСОБА_1 ,  Об'єднання споживачів
садівників Київської області до закритого акціонерного товариства „ А.Е.С.  Київобленерго" ,  3-я особа садове товариство „ Росинка"
про зобов"язання укласти договір на постачання електроенергії та
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні
2003 р. ОСОБА_1 та Об"єднання споживачів садівників Київської області
звернулись з позовом до ЗАТ „ А.Е.С.
Київобленерго" про зобов'язання укласти договір з ОСОБА_1 на
постачання електроенергії. В обґрунтування вимог посилались на те,  що в квітні 2003 р. відповідач відмовив
ОСОБА_1 у задоволенні її заяви про укладання договору на постачання
електроенергії до садової ділянки та будинку № 28 в садовому товаристві „
Росинка" с. Хотянівка Вишгородського району Київської області . Відмову
відповідача на укладення такого договору вважають безпідставною,  що призвело до порушення прав позивачки як
споживача ,  у зв"язку чим заявлені
позовні вимоги про стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 16.02.2005 р.,  залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду м.  Києва від
12.05.2005 р.,  у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Відмовляючи
у задоволенні позову,  суд першої
інстанції виходив з того,  що садовий
будинок позивачки розташований у садовому товаристві „ Росинка",  з яким у ЗАТ „ А.Е.С.  Київобленерго" укладений договір на
постачання електроенергії,  і якому
належать трансформатор,
електромережі,  електроопори.
Оскільки позивачка ОСОБА_1 відповідно до Правил користування електричною
енергією не уклала договір з електропередавальною організацією про приєднання
,  не отримала та не виконала технічні
умови,  укладання окремого договору на
постачання електроенергії є не можливим.

З таким
висновком погодився суд апеляційної інстанції.

№ 33 ц - 1434 кс
07                                                  Категорія 25 ЦП:

АПП:

Головуючий у першій інстанції   Бужак Н.П.

Доповідач Жданова В.С.

В
касаційній скарзі позивачі ,  посилаючись
на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи,  невірну оцінку зібраних доказів,  неправильне застосування норм матеріального і
порушення норм процесуального права,
просять судові рішення скасувати ,
справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія
суддів дійшла висновку ,  що підстави
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відповідно
до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно
із вимогами частини 1 статті 335 ЦПК України,
суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими.

Оскаржувані
судові рішення ухвалені із додержанням норм матеріального та процесуального
права,  доводи скарги не спростовують
висновків суду.

Відсутні
і передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Виходячи
з наведеного,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу    ОСОБА_1    та
Об"єднання споживачів садівників Київської області відхилити.

Рішення
Шевченківського  районного суду м.  Києва від 16 лютого 2005    р. та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 12 травня 2005 р.  залишити без змін.

Ухвала скарженню
не підлягає.