overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-562/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 жовтня 2007
року Золочівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого                       судді     КалайдаІ.С,

секретаря                                          Мартиненко
Л.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в сел.Золочів цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої
дитини,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2.
про стягнення аліментів на малолітню доньку ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка
зазначила,  що 14.08.1997 року вона
зареєструвала шлюб з відповідачем,  від
шлюбу мають доньку ОСОБА_3,  яка проживає
з нею. Шлюб розірвано,  відповідач проживає
в Тернопільській області. Матеріальної допомоги на утримання доньки не
надає,  її вихованням не займається,  однією сім"єю не проживають. Угоди про
добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто.

В
порядку окремого доручення Кременецькому районному суду було направлено ухвалу
про допит відповідача. До Золочівського районного суду надіслано протокол
допиту відповідача ОСОБА_2.,  з якого видно,  що
позовні вимоги він не визнає,  але
просить суд слухати справу за його відсутності,
оскільки він несе послух у Свято-Успенській Почаївській Лаврі.

Розглянувши
матеріали справи,  вислухавши пояснення
позивачки,  суд вважає,  позов підлягає задоволенню.

Згідно  ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки
зобов"язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Як видно
з довідки № 820,  виданої Писарівською
сільською радою від 01.08.2007 року,
ОСОБА_1 має на утриманні доньку ОСОБА_3,
2002 року народження.

З
довідки № 138 від 24.09.2007 року видно,
що ОСОБА_2.3
30.12.2006 року проживає і несе послух в Свято-Успенській Почаївській
Лаврі,  ніякої фінансової допомоги не
отримує. Але відсутність прибутку не позбавляє батька обов'язку утримувати
дитину.

Відповідно
до  ст. 191 ч.1 Сімейного Кодексу України
аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову.

Оскільки
згідно  ст.  4 п.5 Декрету КМУ „Про державне мито"
від 13.04.1993 року позивачка звільнена від сплати держмита,  то відповідно до  ст.  88
ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись  ст.
ст.  88,  209,
213,  214, 215 ЦПК України,   ст.
ст.  180,  191 СК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2,  уроженця с.
Горонда,  Мукачівського
району,  Закарпатської області,  на користь ОСОБА_1аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
в розмірі 14 частини всіх видів заробітку щомісяця,  починаючи з 22.08.2007 року та до її
повноліття.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь держави судовий збір в сумі 51 грн.,  7 грн. 50 коп.3а інформаційно - технічне
забезпечення.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.
Справа №2-5457/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2007 року
„                            Бердянський
міськрайонний суд

Запорізької
області

в
складі: головуючого судді - Крамаренко А.І.

при
секретарі                                     -
Корнієнко Н.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі Бердянського міськрайонного суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
та ОСОБА_2. перебувають у шлюбі,  який
зареєстрований 27 листопада 1998 року відділом РАГС Бердянського міськвиконкому
Запорізької області,  актовий запис №660.
Мають дочку -ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження,  яка проживають з матір'ю.

В серпні
2007 року ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2. про розірвання
"-шлюбу,  вказуючи що спільне життя
з відповідачем не склалося з причин різних поглядів на життя,  несумісності характерів. З квітня 2007 року
сторони проживають окремо.

В
судовому засіданні ОСОБА_1. підтримала позовні вимоги,  просить позов задовольнити.

ОСОБА_2. в
судовому засіданні позов визнав.

Заслухавши
учасників судового засідання,  дослідивши
матеріали справи,  суд вважає позов таким
,  що підлягає задоволенню.

Згідно  ст.  11
ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах,  заявлених вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб ,  що беруть участь у
справі.

Відповідно
до  ст.
110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним
із подружжя.

Відповідно
до ч.3  ст.  10 ЦПК України кожна сторона повинна довести
ті обставини ,  на які. вона посилається
як на підставу своїх позовних вимог,  або
заперечень.

Суд
приймає до уваги визнання позову відповідачем,
пояснення позивача,  щодо
неможливості подальшого сумісного проживання.

Таким
чином,  суд приходить до висновку про
обґрунтованість вимог позивача,  і
вважає,  що подальше збереження шлюбу є
неможливим.

При
розірванні шлюбу суд вважає за доцільне роз'яснити сторонам положення ч.2  ст.
141 СК України.

Керуючись
ст.
ст.  11,  15,  60
,  213,
215 ЦПК України,   ст.
ст.  109,  110,
111, 141 Сімейного Кодексу
України,  суд

ВИРІШИВ:

Розірвати
шлюб між ОСОБА_2та ОСОБА_1,
зареєстрований 27 листопада 1998 року відділом РАГС Бердянського
міськвиконкому Запорізької області,
актовий запис №660.

При
реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2. - 17 гривень,  ОСОБА_1. від витрат звільнити.

Роз'яснити
сторонам ,  що розірвання шлюбу між
батьками,  проживання їх окремо від
дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про

апеляційне оскарження.
Справа № 2-о-238/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

30
жовтня 2007 року                                                                            м.
Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ
МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі
головуючого судді                                                                    Щербан
П.П

при
секретарі                                                                                         Красна
Н.В.

з участю:

народних
засідателів                                                                            Кушнірчук
Л.О.

Симодейко Н.В.

заявника                                                                                                ОСОБА_1

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу за
заявоюОСОБА_1про визнання особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2,  1955 року народження.

В основі
своїх вимог посилається на те,  що з
ОСОБА_2перебуває у шлюбі з 01 липня 1989 року. Від вказаного шлюбу народилося
двоє дітей: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Більше
семи років томуОСОБА_2виїхав з постійного місця проживання в невідомому
напрямку і з того часу не давав про себе ніякої звістки,  не дзвонив,
не писав,  не цікавився дітьми,  місце його знаходження їй невідоме.

В
судовому засіданні заявниця заяву підтримала і просила її задоволити,  визнати ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

Суд,  дослідивши матеріали справи,  заслухавши пояснення заявниці,  свідка ОСОБА_5,  приходить до наступного.

В
судовому засіданні встановлено,  що
заявниця перебуває з ОСОБА_2у шлюбі з 01 липня 1989 року. В 2000
роціОСОБА_2пішов з дому і не повертався,
не давав ніяких відомостей щодо себе.

Також
судом встановлено,  що з моменту
зникнення ОСОБА_2 пройшло сім років і з того часуОСОБА_2не давав про себе
ніякої звістки,  не дзвонив,  не писав,
не цікавився дітьми,  місце його
знаходження заявниці невідоме.

Тривала
відсутність громадянина в місці його постійного проживання за відсутності
відомостей про його місце перебування зачіпає права та інтереси фізичних
осіб,  з якими вони знаходяться в
правових зв'язках. У відповідності   до
вимог  ст. 43 ЦК України,  з метою

усунення
такої правової невизначеності,  законом
передбачено створення спеціального легального статусу для такої особи -
визнання її безвісно відсутньою.

Враховуючи,  що з 2000 рокуОСОБА_2не давав про себе ніякої
звістки,  не дзвонив,  не писав,
не цікавився дітьми,  місце його
знаходження заявниці невідоме,  тому слід
визнати ОСОБА_2 безвісно відсутнім в судовому порядку у відповідності зі
ст  ст.
246-250 ЦП К України.

Керуючись  ст.
ст. 209, 215-218,  246-250 ЦПК
України,   ст. 43 ЦК України
суд,  -

РІШИВ:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця с. Лавки Мукачівського району,
мешканця АДРЕСА_1 - безвісно відсутнім.

На
рішення суду може бути подана апеляційна скарга через Мукачівський
міськрайонний суд протягом двадцяти днів,
після подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду,  яка подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.
Справа №2-6731/07.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

07 листопада
2007 року   Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі-
головуючого- судді Пустовіт З.П. при секретарі - Кропіній О.М. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в залі суду в м.  Бердянську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до відкритого акціонерного товариства Завод „Прилив"  про стягнення заборгованості по заробітній
платі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ВАТ Завод „Прилив" про
стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 3014, 00 грн. В позовній
заяві зазначала,  що вона з 30.09.2005
року працює у ВАТ „Завод „Прилив" старшим комірником.  Проте в порушення вимог  ст.
115 КЗпП України заробітна плата на підприємстві виплачується
нерегулярно. Згідно довідки бухгалтерії ВАТ Завод „Прилив" заборгованість
по заробітній платі станом на 01.10.2007 року становить 3014, 00 грн.,  яку вона просить стягнути з відповідача.

У судовому
засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник
відповідача за дорученням Чуб С
А. позовні вимоги визнав повністю.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4  ст.  130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст.  174 ЦПК України.

Згідно з
ч.4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши
матеріали справи,  суд вважає позов
обґрунтованим і таким,  що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Позивач
працює у ВАТ Завод „Прилив" з 30.09.2005 року,  що підтверджується копією трудової книжки.

Згідно
довідки №92 від 09.10.2007р. заборгованість по заробітній платі станом на
01.10.2007 року становить 3014, 00 грн.

Відповідно
до вимог  ст.  115 КЗпП України заробітна плата виплачується
працівникам регулярно,  але не рідше двох
разів на місяць.

Враховуючи,  що позивачу не виплачується заробітна плата в
строки,  передбачені законодавством,  чим порушені конституційні права на оплату
праці,  суд вважає за необхідне стягнути
з відповідача заборгованість по заробітній платі повністю.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  81,  88,
212-215 ЦПК України,   ст.   ст.
115,    232,    КЗпП України,  суд

ВИРІШИВ :

Позов
задовольнити повністю.

Стягнути
з відкритого акціонерного товариства Завод „Прилив" на користь ОСОБА_1
заборгованість по заробітній платі в сумі 3014 грн. 00 коп.

Стягнути
з відкритого акціонерного товариства Завод „Прилив" судовий збір в доход
держави в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 30 грн.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський
міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги.
Справа №2о -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2007 року
Місцевий Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого-судді       Терещенко
0.І.

народних
засідателів    Русіної І.В., Сахно Г.І.

при секретарі
Чобітько Н.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Конотопі справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересовані особи - орган опіки та піклування Конотопської міської ради про
визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1
просить визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Конотоп Сумської області -
безвісно відсутньою. Вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення виконкому
Конотопської міської ради від 29 січня 2007 року № 29 він призначений опікуном
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2мати якої - ОСОБА_2 - дочка заявника - 15 січня 2006 року
віїхала з м. Конотоп і з того часу її місце перебування заявнику не відоме,
тому просить визнати її безвісно відсутньою, що необхідно йому для здійснення в
подальшому опіки відносно неповнолітньої.

В судовому
засіданні заявлені вимоги заявником ОСОБА_1 підтримані.

Представник
заінтересованої особи - органу опіки та піклування Конотопської міськоїради -
за довіреністю   Роспутько Н.М.   в судовому засіданні проти задоволення заяви
не заперечила.

Заслухавши пояснення
осіб, які з'явились до суду, дослідивши матеріали справи, яких достатньо, суд
вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи із слідуючих підстав:

Згідно cт. 43 ЦК України фізична
особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в
місці її постійного    проживання немає
відомостей про її місцеперебування.

Докази, що
надані заявником: висновок органу опіки та піклування № 148 , акт обстеження
житлових умов від 08 жовтня 2007 року , копії - довідки відділу РАЦС по місту
Конотоп № 75-02-79, свідоцтва про народження серія НОМЕР_1, паспортів, рішення
виконкому Конотопської міської ради № 29, рішення Конотопського міскрайонного
суду від 22 грудня 2006 року, повідомлення Конотопської гімназії № 70, довідка
Конотопського МРВ УМВС України в Сумській області № 14268, які маються в справі
на а.с. 4-19 стверджують ті обставини, з приводу яких заявник звернувся із
заявою до суду і особами, які беруть участь у справі  не оспорюються.

Отже, слід заяву
задовольнити.

Керуючись cт.cт. 10,60,79,213,215,249
ЦПК України, cm.
43 Цивільного кодексу України, -

вирішив:

Заяву
задовольнити.

Визнати
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Конотоп Сумсько/області  безвісно відсутньою.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до апеляційного суду
Сумської області через місцевий Конотопський міськрайонний суд Сумської області
протягом десяти днів з дня проголошення рішення; апеляційна скарга на рішення
суду - протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або
протягом десяти днів без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження .

Рішення
виготовлено на комп'ютері та має силу оригіналу.
Справа №2-2514/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада
2007 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого                      Гетьмана ВВ.,

при секретарі                     Лиховоз Л.І.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1звернувся
до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2. Вимоги обґрунтовує
тим, що сімейні відносини не склалися, під час спільного проживання часто
виникали сварки та суперечки, протягом шести місяців разом не проживають,
втрачено почуття любові та поваги один до одного, це призвело до того, що
спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим. Від шлюбу мають
неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яку просить після
розірвання шлюбу залишити проживати з відповідачкою.

ВідповідачкаОСОБА_2
задоволенню позову не заперечує, стверджуючи, що жити з чоловіком не бажає.

Суд, заслухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню за наступних підстав.

Сторони
одружились 21.09.1996 року (а.с.4), від шлюбу мають неповнолітню дитину -
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ас.5).

Шлюб у сторін
перший. Спір про розподіл спільного майна не виник.

В судовому
засіданні встановлено, що сімейні відносини у сторін не склалися, між ними
відсутнє взаємопорозуміння. Подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам
обох, а тому їх шлюб на підставі ст. 112 СК України і потрібно розірвати,
поклавши оплату державного мита при отриманні свідоцтва про розлучення на
позивача, оскільки з відповідачкою після розірвання шлюбу, залишається
проживати неповнолітня дитина.

Керуючись ст.ст.
104, 105, 110-112, 160 СК України, ст. 10, 57-60, 130 ЦПК України, -

вирішив:

Розірвати шлюб
між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, таОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 21.09.1996
року у відділі реєстрації актів громадянського стану Конотопського
міськвиконкому Сумської області, актовий запис НОМЕР_1, залишивши проживати
зОСОБА_2 донькуОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_1
при отриманні свідоцтва про розлучення, на користь держави 17 (сімнадцять) грн.
судового збору, звільнивши від сплати такого ОСОБА_2.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження до Конотопського міськрайонного суду протягом 10 днів з
дня проголошення рішення, а апеляційна скарга - протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження або протягом 10 днів без попереднього подання
заяви.

Рішення
виготовлене на комп'ютері, має силу оригіналу.
Справа №2-6736/07.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада
2007 року   Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі-
головуючого- судді Пустовіт З.П. при секретарі - Кропіній О.М. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в залі суду в м.  Бердянську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до відкритого акціонерного товариства Завод „Прилив" про стягнення
заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ВАТ Завод „Прилив" про
стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 10760, 25 грн. В позовній
заяві зазначав,  що він з 21.08.2001 року
був прийнятий на роботу на посаду заступника головного енергетика. Проте в
порушення вимог  ст.  115 КЗпП України заробітна плата на
підприємстві виплачується нерегулярно. Згідно довідки бухгалтерії підприємства
заборгованість по заробітній платі станом на 01.10.2007 року становить 10760,
25 грн.,  яку він просить стягнути з
відповідача.

У судовому
засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник
відповідача за дорученням Чуб С
А. позовні вимоги визнав повністю.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4  ст.  130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст.  174 ЦПК України.

Згідно з
ч.4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши
матеріали справи,  суд вважає позов
обґрунтованим і таким,  що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Позивач
працює у ВАТ Завод „Прилив" з 21.08.2001 року,  що підтверджується копією трудової книжки.

Згідно
довідки №94 від 09.10.2007р. заборгованість по заробітній платі станом на
01.10.2007 року становить 10760, 25 грн.

Відповідно
до вимог  ст.  115 КЗпП України заробітна плата виплачується
працівникам регулярно,  але не рідше двох
разів на місяць.

Враховуючи,  що позивачу не виплачується заробітна плата в
строки,  передбачені законодавством,  чим порушені конституційні права на оплату
праці,  суд вважає за необхідне стягнути
з відповідача заборгованість по заробітній платі повністю.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  81,  88,
212-215 ЦПК України,   ст.   ст.
115,    232,    КЗпП України,  суд

ВИРІШИВ :

Позов
задовольнити повністю.

Стягнути
з відкритого акціонерного товариства Завод „Прилив" на користь ОСОБА_1
заборгованість по заробітній платі станом на 01 жовтня 2007 року в сумі 10760
грн. 25 коп.

Стягнути
з відкритого акціонерного товариства Завод „Прилив" судовий збір в доход
держави в сумі 107 грн. 60 коп. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі ЗО грн.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський
міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги.
справа №2-5536/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1
листопада 2007 року                               Бердянський
міськрайонний суд

Запорізької
області в складі: головуючого судді - Крамаренко А.І. при секретарі - Корнієнко
Н.І.

за участю:
позивача - ОСОБА_1.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про" стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2.
про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В
обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1. зазначила,  що вона з 7 липня 2004 року перебуває у шлюбі
з відповідачем.  Мають дочку
-ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_2року народження,  яка проживає з нею. Відповідач не надає
матеріальної допомоги на утримання дочки,
в зв'язку з чим вона звернулась до суду і просить стягнути з відповідача
аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно.

ОСОБА_2.
,  повідомлений про час і місце розгляду
справи повісткою,  в судове засідання не
з'явився. Заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не
надходило.

Суд
розглядає справу заочно,  відповідно до
Глави 8 Розділу III ЦПК України.

Заслухавши
позивача,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає позов таким,  що підлягає частковому задоволенню.

Згідно
із  ст.
180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Статтями
181,  183 СК України встановлено що одним
із способів утримання дитини є сплата аліментів за рішенням суду,  які присуджуються у частці від доходу її
матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі.

З копії
свідоцтва про народження ОСОБА_3.,
ІНФОРМАЦІЯ_2~ року народження,
видно,  що її батьком вказаний
ОСОБА_2.

Визначаючи
розмір аліментів,  суд враховує стан
здоров'я та матеріальне становище сторін.

Керуючись  ст.
ст.  11,  15,
81,  212 - 215 ЦПК України,   ст.
180-185 СК України,  суд

ВИРІШИВ:

Стягнути
з ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження,  місце народження - м.  Москва,
аліменти на користь ОСОБА_1на утримання неповнолітньої дочки
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_2року
народження,  в розмірі 1/4 частки
заробітку (доходу) щомісячно ,  але не
менше 30" відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку
,  починаючи з 15 серпня 2007 року і до
її повноліття.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь держави держмито в сумі 51 гривні.

Стягнути
з ОСОБА_2 витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної
справи в сумі 7 гривень 50 копійок.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.