Справа №22ц-6671/07
Головуючий в 1 інстанції:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 листопада
2007р.            Колегія     суддів
судової     палати     з

цивільних справ
апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого -
Іванової І.П.

суддів:
Парінової І.К.,  Медведівої Л.П.

при секретарі:
Сабадишині І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луганську апеляційну
скаргу ОСОБА_1

на рішення Ровеньківського
міського суду Луганської області від 24 лютого 2006р.

по справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства
„РовенькиантрЙЦит" Відособлений підрозділ шахта №81 „Київська",  відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Ровеньки Луганської області про визнання,  взяття на облік і внесения змін до акту про
нещасний випадок на виробництві,
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  -

встановила:

В червні 1998р. ОСОБА_1 звернулась до суду з дійсним позовом. На
обґрунтування вимог зазначила,  що
перебувала у трудових відносинах з відповідачем,  працюючи на шахті №81 „Київська" в
якості вибірниці породи.

Вважає,  що 07.11.1995р. приблизно о
3-ій годині під час виконання трудових обов'язків вона одержала виробничу
травму,  в результаті чого знепритомніла.

За вказаним фактом 07.12.1995р. роботодавцем був складений акт №121 про
нещасний випадок на виробництві,  в
якому,  на її думку,  неправильно визначені обставин щодо
травмування і висновку комісії про самозахворювання.

Висновком Луганської спеціалізованої травматологічної МСЕК від 06.09.2000р.
вона визнана інвалідом 3-ї групи у зв'язку з виробничою травмою та втратою
професійної працездатності 45%.

Посилаючись на вказані обставини,
ОСОБА_1 просила визнати факт одержання виробничої травми,  внести зміни до акту №121 про нещасний
випадок на виробництві за формою Н-1 в п.п.11, 11.1, 15.2,  стягнути з ДП „Ровенькиантрацит" ВП
шахта №81 „Київська" на її користь в рахунок відшкодування шкоди,  заподіяної здоров'ю: одноразову допомогу з
урахуванням індексації за період з 18.06.1998р. по 01.04.2001р. у розмірі 11
796, 88 грн.,  щомісячні виплати з
урахуванням індексації за період з 18.06.1998р. по 01.04.2001р. у розмірі 3479,
32 грн.,  моральну шкоду - 250 000
грн.,  стягнути з виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань в м. Ровеньки на її користь щомісячні страхові виплати
з урахуванням індексації за період з 01.04.2001р. по 01.06.2005р. у розмірі
7256, 91 грн.,  з 01.06.2005р. по
01.01.2006р. - 1313, 20грн.

Справа розглядалась судами неодноразово. Останнім рішенням Ровеньківського
міського суду Луганської області від 24.02.2006р. в позові відмовлено.

Не погодившись з рішенням,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,  в якій,
посилаючись на неправильну оцінку судом доказів та неповноту з'ясування
обставин по справі,  просить його
скасувати,  та постановити нове,  яким задовольнити її позовні вимоги у повному
обсязі.

Заслухавши доповідача,  вислухавши
сторони,  вислухавши сторони,  дослідивши матеріали справи,  перевірив законність та обгрунтованість
рішення,  колегія суддів вважає
апеляційну скаргу такою,  що не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив,  що позивачка перебувала у трудових відносинах
з ВП шахтою №81 „Київська" з 04.03.1994р. по 01.12.1998р.,  працюючи ГРП поверхні по виробці породи.

07.12.1995р. ОСОБА_1 було видано акт про нещасний випадок на виробництві за
формою НОМЕР_1,  у якому зазначено,  що 07.11.1995р. при пробиванні виборницею
сапою гірської маси в тічці аварійного складу,
від різких рухів розвернуло і вона відчула біль у спині. Причиною
нещасного випадку визнано фізичні перенавантаження,  пов'язані з тяжкою фізичною працею,  і несправність тічки,  а результатом - самозахворювання.

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_1 про внесення змін в акт про
нещасний випадок на виробництві,  судом
першої інстанції правильно вказано,  що
акт було складено в порушення вимог Положення про розслідування та облік
нещасних випадків,  професійних
захворювань і аварій на підприємствах,  в
установах і організаціях,  затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1993р. Наказ по підприємству
про призначення комісії з розслідування нещасного випадку не видавався. Та
комісія,  яка склала акт від 7 грудня
1995р. всі обставини справи не з'ясовувала. У зв'язку з чим 26.11.1998р.,  у відповідності з законом призначена
комісія,  прийняла рішення про скасування
акту №121 від 07.12.95р.(а.с.140т.1). На час розгляду справи акт про нещасний
випадок на виробництві не існував. Відносно рішення від 26.11.1998р. ОСОБА_1
вимог не заявляла.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,  які беруть участь у справі.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за
принципом змагальності. Суд же,
зберігаючи об'єктивність і неупередженість,  лише створює необхідні умови для всебічного і
повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів,  встановленні обставин справи і ухваленні
рішення суд незалежний від висновків органів влади,  експертиз або окремих осіб. Крім того,  згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Як убачається з матеріалів справи судом під час розгляду
цієї справи були створені такі умови: сторони були належним чином повідомлені
про час і місце розгляду справи і мали реальну можливість як дати свої
пояснення по справі,  так і надати всі
наявні у них докази. Судом були досліджені і оцінені в їх сукупності всі
докази,  надані сторонами,  відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України.

Доводи апелянта про порушення судом ст.ст.27,  180,
222,  223 ЦПК України
надумані,  оскільки апелянт вказує на
порушення тих положень,  які не містяться
в названих нормах і які судом під час розгляду справи не були порушені.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

На підставі наведеного,  керуючись
ст. 308,  п.1ч.1ст.307, п.1ч.1 ст.314 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ровеньківського міського суду Луганської області від 24 лютого
2006р. залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно,  але може бути оскаржена до Верховного Суду
України безпосередньо протягом двох місяців з дня оголошення.