Справа №22-
Головуючий у суді 1
інстанції - Кушнір C.I.
Доповідач - Матвєєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15 жовтня 2007
року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Киева в складі:

головуючого                             Матвєєвої О.А.

суддів
Слободянюк С.В., Українець Л.Д.

при
секретарі
Фроловій І.В..

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 2 серпня 2007
року в справі за її позовом до ОСОБА_2, третя особа : приватний нотаріус ОСОБА_3, про визнання
договору дарування квартири недійсним.

Заслухавши
доповідь судді Матвєєвої О.А., пояснення осіб що з'явились, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2006
року позивачка звернулась до суду з позовом про визнання недійсним договору від
21.05.2002р., яким вона подарувала, а ОСОБА_2 прийняла в дар квартиру АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що правочин вчинено нею внаслідок помилки щодо його природи,
прав та обов»язків сторін, чому своєю поведінкою сприяли відповідачка та
нотаріус.

Рішенням
Солом»янського районного суду м. Києва від 2 серпня 2007 року в позові
відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивачка, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам
справи, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з наступним
ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Зазначає, що на
час укладення договору вона була одинокою, похилого віку, за станом здоров»я
потребувала стороннього догляду, а тому - помилково уклала договір дарування
квартири, вважаючи його договором довічного утримання.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і
обгрунтованість постановленого рішення, суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до
ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено
судом і це вбачається з матеріалів справи, що 21.05.2002 року між сторонами
було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1.

Відмовляючи у
позові суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для визнання
недійсним цього договору внаслідок помилки.

Такі висновки
суду відповідають вимогам закону та грунтуються на повному, всебічному та
об»єктивному дослідженні обставин справи, які перевірені доказами.

Відповідно до
ст.56 ЦК України
в редакції 1963 року угода може бути визнана недійсною внаслідок помилки.

2

Згідно п. 11
постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про
визнання угод недійсними» від 28.04.1978р. №3 з наступними змінами під помилкою
у даному випадку слід розуміти таке неправильне сприйняття стороною суб»єкта,
предмета чи інших істотних умов угоди, що вплинуло на її волевиявлення, при
відсутності якого за обставинами справи можна вважати, що угода не була б
укладена. Правила ст.56 ЦК
не поширюються на випадки, коли помилка стосується до мотивів укладення угоди.

Позивачка не
довела, що договір дарування укладено нею внаслідок помилки та послалась на
мотиви його укладення.

Проте, рішенням
Солом»янського райсуду м.Києва
від 15.05.2006р., яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від
14.09.2006р., встановлено, що договір, який є предметом даного спору, укладено
за взаємним та погодженим волевиявленням сторін та відмовлено у позові про
визнання угоди удаваною.

Посилання в
апеляційній скарзі на початок перебігу строку позовної давності з грудня 2005
року не впливає на правильність рішення, оскільки суд відмовив ОСОБА_1 у позові
з огляду на невстановленість порушення її прав.

Зважаючи на
зазначене рішення, яке є предметом оскарження, відповідає вимогам матеріального
та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 218,
303, 307, 308, 313, 314. 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 -відхилити.

Рішення
Солом»янського районного суду м. Києва від 2 серпня 2007 року-залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.