Справа № 2-1540/07
Р І Ш Е Н Н Я

І
М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

( заочне)

25
жовтня 2007 року
м. Шостка

Шосткінський
міськрайонний суд Сумської області у складі головуючого

судді Сінгур В.О.

при секретарі Чайка О.А.

позивача ОСОБА_1

позивача за зустрічним позовом
ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_2

представника „Сумиоблавтодор” Грищенка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1  до Державної
акціонерної компанії „Автомобільні дороги України, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4
дочірнє підприємство „Сумський облавтодор”
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
-

В С Т А Н О В И В:

Заплавний звернувся до суду з позовом в якому вказує, що 23.04.2002 року
близько 17 год.45 хв., водій ОСОБА_4 керував належним йому автомобілем „Вольво
- F 12ТА” державний номер НОМЕР_1  На автошляху Пирятин - Ромни - Конотоп - Шостка
при виїзді з населеного пункту смт. Вороніж Шосткінського району, на перехресті
доріг  з примикаючої з права дороги, на
його смугу виїхав автомобіль „КАМАЗ - 5320” д.н. НОМЕР_2  під керуванням ОСОБА_3 внаслідок порушення
правил дорожнього руху відбулось зіткнення вказаних автомобілів, що привело до
їх пошкодження. Відповідно до висновку автодорожньої експертизи йому була
спричинена матеріальна шкода в розмірі 45352,58грн., крім того він поніс
витрати за проведення експертиз, витрати на поїздки з м. Києва  до Шостки в судові засідання тому вважає, що
загальні витрати він поніс в розмірі 52 587грн.59 коп. В результаті пошкодження
автомобіля він не зміг використовувати даний автомобіль за призначенням, не
зміг заробляти на прожиття, так як його авто було єдиними джерелом доходу в
сім”ї, він отримав значний психологічний стрес, так як він є інвалідом 3 групи
то вважає, що йому спричинена також і моральна шкода, яку він оцінює в 100
000грн.

При розгляді
справи в судовому засіданні ОСОБА_3 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 про
стягнення матеріальної та моральної шкоди. В позові зазначає, що в ході
розгляду справи судом було  винесено
ухвалу від 19.06. 2002 року відповідно до якої було накладено арешт на його
квартиру та автомобіль КАМАЗ і ВАЗ-2109. За час перебування автомобіля КАМАЗ
під арештом він ним не користувався, у зв”язку з чим вийшли з ладу
акумулятори  вартість яких він оцінює у
860 грн., а також у зв”язку зі складанням
позовної заяви він звертався за юридичною допомогою до адвоката і його
витрати склали 440 грн., за подачу позову він сплатив  державне мито в розмірі 365 грн. Також
ОСОБА_3 вважає, що йому була спричинена
моральна шкода , яка виразилась в тому, що  він не міг користуватися арештованим
автомобілем, не отримував доходів, все це спричинило йому душевні страждання, а
також потягло порушення життєвих та професійних планів і перспектив, тому він
оцінює завдану йому моральну шкоду в сумі 10000грн.

У судовому
засідання  позивач по первісному позову
Заплавний  свої позовні вимоги підтримав
повністю і просить позов задовольнити. Позов ОСОБА_3 не визнав і суду показав,
що арешт на автомобілі накладено судом, тому вважає, що його вини в цьому не
має і він не може нести за це відповідальність.

Відповідач
відкрите акціонерне товариство Державна акціонерна компанія  „Автомобільні дороги України” в судове
засідання не з”явився, хоча належним чином повідомлена, про що свідчить
розписка про одержання судової повістки, просять справу розглядати без їхнього
представника. Зі згоди позивачів суд ухвалює заочне рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Представник
„Суми Облавтодор” вважає, що розміщення знаку 2.1 „Дати дорогу є не є
обов”язковим”

Позивач по
зустрічному позову ОСОБА_3 свої позовні вимоги підтримав, просить суд їх
задовольнити.

По суті позову
Заплавного то він вважає, що він правил дорожнього руху України не порушував,
вважає, що основною причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є відсутність
дорожнього знаку 2.1 „Дати дорогу”.

Суд заслухавши
показання сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню, позов ОСОБА_3 не підлягає задоволенню зі слідуючих
підстав.

Судом
встановлено, що 23.04.2002 року на перехресті автодороги Шостка - Конотоп -
Ромни - Пирятин  близько 17 години 45
хвилин при виїзді з населеного пункту смт. Вороніж Шосткінського району
відбулась  дорожньо-транспортна пригода в
результаті якої автомобіль марки „Вольво - F
12ТА”  під керуванням водія ОСОБА_4, що
належить на праві власності ОСОБА_1 зіткнувшись з автомобілем „КАМАЗ” д.н.
НОМЕР_2  під керуванням ОСОБА_3, який
також належить йому на праві власності і який виїхав на вказане перехрестя з
автодороги господарства „Придеснянський”. В результаті даної  дорожньо - транспортної пригоди автомобіль
позивача зазнав механічних пошкоджень.

Згідно висновку
авто-товарознавчої експертизи
матеріальний збиток, спричинений позивачу ОСОБА_1 внаслідок  даної дорожньо-транспортної пригоди склав 45
351, 58 грн. ( т.1 а. с. 23-26).

Згідно
довідки  філії  „Шосткінський райавтодор” дочірнього
підприємства „Сумський облавтодор” автомобільна дорога, яка проходить  в напрямку м. Кролевець через смт. Вороніж
станом на 23.04.2002 року мала назву автодорога Шостка - Конотоп - Ромни -
Пирятин і відноситься до автодоріг
місцевого територіального значення 3 технічної категорії ( т. 1 а.с.
192).

Відповідно до
проекту організації дорожнього руху на автомобільній дорозі   Шостка - Конотоп - Ромни - Пирятин на
перехресті доріг, розташованого при виїзді з населеного пункту смт. Вороніж  в напрямку м. Шостка, де сталася
дорожньо-транспортна пригода, по ходу руху автомобіля КАМАЗ під керуванням
ОСОБА_3 повинен стояти дорожній знак 2.1 „Дати дорогу”, який на момент ДТП був
відсутній ( т.1. а.с. 335-337)

Те, що в
зазначеному місці повинен знаходитись дорожній знак 2.1 „Дати дорогу” також
підтверджується і довідкою філії „Шосткінський райавтодор”    ДП „Сумський  облавтодор” ( т.1.с. 192).

З висновку
додаткової судово-автотехнічної  і
трасологічної експертиз вбачається, що при відсутності в напрямку  виїзду автомобіля  КАМАЗ знаку 2.1  „Дати дорогу” виникла ситуація, коли кожен з
водіїв  перед виїздом на перехрестя мав
перевагу на рух і обидва водії не мали технічної можливості  уникнути зіткнення  з моменту їх виїзду на перехрестя.(т.2
а.с.3-5)

Заперечуючи
проти вказаного висновку експерта, представник
„Сумиоблавтодор” пояснив, що до компетенції  авто-технічної експертизи не входить  визначення відповідності  техніко-експлуатаційних, геометричних та
технічних показників автомобільних доріг нормативно-технічним вимогам  і визначення відповідності робіт з
організації  дорожнього руху вимогам
безпеки руху.

Проте твердження
представника являються безпідставними з тих підстав, що дані питання експертом
не вирішувались. Представник
„Сумиоблавтодор” також стверджує, що вони не є правонаступником  раніше діючої компанії.

Згідно до
Постанови КМУ від 28 лютого 2002 року № 221
„ Про утворення відкритого акціонерного товариства „Державна акціонерна
компанія „Автомобільні дороги України” до статутного фонду  Компанії
передається майно державних підприємств, які належать до сфери
автомобільних доріг, з наступним перетворенням їх у дочірні підприємства.

Наказом № 93 від
5 березня 2002 року на виконання Указу Президента України від 8.11.2001 року №
1056  „Про заходи щодо підвищення
ефективності управління дорожнім господарством України” було наказано
утворити  відкрите акціонерне товариство
„Державна  акціонерна компанія
„Автомобільні дороги України” п.9 зазначеного наказу  визначає компанію, як правонаступника  майна, інших активів та пасивів балансів,
майнових прав та зобов”язань ліквідованих дорожніх підприємств. ( а.с. 79).

Ст.13 Закону
України „Про автомобільні дороги” визначає орган державного управління, як
такий, що відповідає за стан автомобільних доріг загального користування
відповідно до діючих норм, якість робіт з проектування, будівництва,
реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального
користування, відшкодування збитків користувачам  автомобільних доріг загального користування.
Згідно до ст.1 цього ж Закону  орган
управління - це орган призначений для управління автомобільними дорогами,
забезпечення їх функціонування, розвитку та фінансування. Тому суд вважає, що
саме з цих підстав відповідачем у справі повинне бути  відкрите акціонерне товариство „Державна  акціонерна компанія „Автомобільні дороги
України” створене відповідно до Указу Президента і діяльність даної компанії
спрямована на підвищення ефективності управління  дорожнім господарством України. Держава в
особі даної компанії є власником автомобільних доріг оскільки у її власності
знаходяться 100 відсотків акцій компанії із забороню їх відчуження,
використання для формування статутних фондів будь-яких суб”єктів.

Відповідно до
Закону „Про дорожній рух”  до компетенції
власників автомобільних доріг  або
уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить своєчасне виявлення
перешкод  дорожньому руху та їх усунення.

Згідно до ст.14
вказаного закону  учасники дорожнього
руху мають право  на безпечні умови
дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок  невідповідності стану автомобільних
доріг  вимогам безпеки руху.

Згідно до ст..
16 даного закону  водій  має право на відшкодування збитків, завданих
внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг вимогам безпеки руху.

Відповідно до
ст..386 ЦК України власник, права якого
порушені, має право на відшкодування завданої йому моральної та
матеріальної шкоди. Майнова шкода згідно до положень ст..1166 ЦК України  завдана неправомірними діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної, або юридичної особи, а також шкода
завдана    майну фізичної особи або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

Моральна шкода
згідно до положень ст.. 1167 ЦК України
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини.

Враховуючи, що Державна акціонерна компанія
„Автомобільні дороги України” та її дочірнє підприємство „Сумиоблавтодор”
займаються ремонтом та обслуговуванням автомобільних доріг України та
відповідно областей  у тому числі і
розташування дорожніх знаків на автодорозі, на якій сталось ДТП внаслідок
відсутності дорожнього знаку  2.1 „Дати
дорогу” то за таких обставин  Державна
акціонерна компанія „Автомобільні дороги України” повинна відшкодувати
заподіяну позивачеві шкоду ОСОБА_1

Стягненню на
користь позивача ОСОБА_1 підлягає матеріальна шкода в розмірі 45351, 58грн.,
витрати пов”язані з проведенням експертиз в сумі 300 грн. ( т.1. а.с. 42),
466,20 грн. ( т.1 а.с.207),982, 64грн., ( т.1 а.с. 208), 983,40 ( т.1 а.с.388,
т.2 а.с.2), проживання в готелі  з 29 по
30.05.2003 року в сумі 81грн, 50 коп. ( т.1 а.с. 204)

Витрати понесені
відповідачем на придбання дизельного пального та бензину на проїзд в судове
засідання в м. Шостку  задоволенню не
підлягають так як  позивач не надав суду
жодних доказів того, яку саме відстань він
подолав з м. Києва до м. Шостка, та скільки використано пального на
подолання цих відстаней. Фіксальні чеки тільки підтверджують факт придбання
палива, але не факт його використання у повному чи частковому об”ємі.

У судовому
засіданні знайшло своє підтвердження
спричинення позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди, яка виразилась в його
душевних стражданнях за пошкоджений автомобіль, який був джерелом існування
його сім”ї .У зв”язку з ДТП та пошкодженням автомобіля він отримав значний
психологічний стрес, втратив душевну рівновагу, так як багато часу витрачав на
поїздки в судові засідання у зв”язку з чим змінився його спосіб життя викликане
рядом незручностей, що в свою чергу негативно вплинуло на стан його здоров”я.
Вище вказане підтверджується наданою в судові засідання медичною документацією.
Крім того Заплавний О.І. являється інвалідом 3 групи, як особа, що постраждала
внаслідок аварії на ЧАЕС і саме звернення до суду за захистом своїх порушених
прав, передбачає спричинення моральної шкоди.

Однак заявлений
ОСОБА_1 розмір моральної шкоди в сумі 100 000 грн. не відповідає ступеню
перенесених ним страждань, тому стягненню підлягає 4000грн.,, оскільки він  не був учасником дорожньо-транспортної
пригоди, інших доказів, які б підтверджували розмір моральної шкоди позивачем
не надано.

Позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_1  задоволенню не підлягає, так як
спричинена йому матеріальна шкода полягає в накладенні на його майно зокрема
автомобілі арешту відповідно до ухвали суду. Оскільки автомобіль знаходився під
арештом  і він не міг його
використовувати вийшли з ладу акумулятори вартість яких становить 860грн, а також
витрати пов”язані з проведенням експертизи в сумі 130 грн., витрат  пов”язаних зі сплатою державного мита
367грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 620 грн.,позивач по
зустрічному позову вважає стягнути із відповідача ОСОБА_1, але вини ОСОБА_1 у
цих матеріальних затратах не має. За наведених обставин не підлягає  задоволенню відповідно і моральна шкода.

Відповідно до
ст..88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача  Державної акціонерної компанії „Автомобільні
дороги України” на користь держави у виді сплати судового збору та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення.

Керуючись ст.ст.
10, 11, 60, 213-215, 224 ЦПК України, ч.3 ст. 386, ч.1 ст. 1166, ч.1 ст.1167 ЦК
України Законом України „Про дорожній рух”, Законом України „про автомобільні
дороги”

В И Р І
Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути
Державної акціонерної компанії „Автомобільні дороги України” на користь ОСОБА_1
спричинену йому матеріальну шкоду за пошкоджений автомобіль в сумі 45351,58
грн., витрати понесені на оплату експертиз в сумі 2732,24 грн., витрати на
готель в сумі 81,50 коп., а всього 48165грн.32 коп. Та моральну шкоду в сумі
4000грн.

Стягнути
Державної акціонерної компанії „Автомобільні дороги України” на користь держави
судовий збір в сумі 481грн., 65 коп., в частині стягнення за моральну шкоду в
сумі 8,50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн.

В задоволенні
позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 1977грн.,
моральної в сумі 10 000грн. відмовити.

Скасувати
заборону відчуження на автомобілі ВАЗ -2109 державний номер 324-22СУ, арешт на
автомобіль КАМАЗ - 5320” д.н. НОМЕР_2  та
квартиру АДРЕСА_1 які були арештовані відповідно до ухвали суду від 19 червня
2002 року Шосткінським міськрайонним судом Сумської області.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку  до
апеляційного суду Сумської області шляхом подачі в 10-денний термін  з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і подання впродовж 20 днів  апеляційної скарги.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою впродовж 10 днів з дня отримання
його копії.

Суддя
В.О.Сінгур.