№ 2-2667/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25
жовтня 2007 року Іллічівський районний суд м.
Маріуполя,  Донецької області під
головуванням судді Кашицької С
А.,  при секретарі Гімон І.Г.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.  Маріуполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради,
про визнання права власності на самовільну будівлю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся в суд з позовною заявою до Маріупольської міської ради,  про визнання права власності на самовільну
будівлю.

Позивач
в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі,  пояснивши,
що відповідно свідоцтва НОМЕР_1 про право власності на будівлю від
28.05.1993 p.,  зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації м.  Маріуполя за № 38417 йому належить житловий
будинок АДРЕСА_1 у м.  Маріуполі. Будинок розташован на земельній
ділянці,  якою він користується і на цей
час займається питанням приватизації даної земельної ділянки на своє ім'я. У
2000 році на цій земельній ділянці,  без
дозвілу державної адміністрації та затвердженого в залежному порядку проекта самовільно звів:
нежила прибудова літ. А1-1,  тамбур літ.
а2-1,  вбиральня літ. Л-1,  душ - вбиральня літ. Е-1,  сараї літ. В-1,  3-1,
Ж-1,  гараж літ. К-1,  підвал літ. В/П. Вказані забудови на
земельній ділянці підтверджується технічним паспортом на садибний
(індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 у м.
Маріуполі,  де дані забудови
позначені штампом „самовільно забудовані" та довідкой з Бюро технічної
інвентаризації м.  Маріуполя від
15.05.2007 р. Відповідно ч.3  ст.  376 ЦК
України по вимогам власника або користувача земельної ділянки суд може
признати за ним право власності на самовільно збудовані будівлі,  якщо це не порушує права інших осіб.
Відповідно висновку експерта бюро судових експертиз від 03.09.2007 р. дані
забудови відповідають вимогам п. 3.25* ДБН 360-92** „Містобудування. Планування
і забудова міських і сільських поселень",
ДБН В. 2.2.-15-2005 „Житлові будівлі. Основні положення". У зв'язку
з чим,  просить суд визнати за ним право
власності на самовільно возведені забудови: нежила прибудова літ. А1-1,  тамбур літ. а2-1,  вбиральня літ. Л-1,  душ - вбиральня літ. Е-1,  сараї літ. В-1,  3-1,
Ж-1,  гараж літ. К-1,  підвал літ. В/П,  які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 у
м.  Маріуполі.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов визнав,
і не заперечує проти його задоволення.

У
зв'язку з тим,  що позовні вимоги не
суперечать закону та не порушують права і інтереси інших осіб,  суд,  у
порядку,  передбаченого ч. 4  ст.
130,   ст.  174 ЦПК України,  ухвалює рішення із задоволенням позову на
стадії попереднього розгляду справи без дослідження доказів.

Керуючись
10,  60,
212 213,  215 ЦПК України,   ст. 376 ЦК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Визнати
за ОСОБА_1,  право власності на
самовільно зведені забудови: нежила прибудова літ. А1-1,  тамбур літ. а2-1,  вбиральня літ. Л-1,  душ - вбиральня літ. Е-1,  сараї літ. В-1,  3-1,
Ж-1,  гараж літ. К-1,  підвал літ. В/П,  які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 у
м.  Маріуполі.

На
рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через
Іллічівський районний суд м.  Маріуполя.

Заява
про апеляційне оскарження рішення може бути подане потягом 10 днів з дня
проголошення рішення,  а апеляційна
скарга винна бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви по
апелляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо скарга подається в
рядків,  встановлений для подання такої
заяви.