Справа
№ 2-3013/2007р.
міськрайонний суд Київської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2007року                                                                         м.
Бориспіль

Бориспільський
міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого
судді        Вознюка С.М.,

при
секретарі                 Алфімовій І.М.,

за участю ОСОБА_1 та
ОСОБА_2

розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Бучакової Ірини
Олександрівни про розірвання шлюбу,

встановив:

12
жовтня 2007 року ОСОБА_1
звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 31 серпня 2002 року відділом
РАГС Оболонського районного управління юстиції м. Києва зареєстровано шлюб між
ним та відповідачкою -
ОСОБА_2, про що було зроблено актовий запис в книзі
реєстрації за НОМЕР_1.
Це у сторін перший шлюб, в якому народилася донька
ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_1р.н). Сімейне життя в них не склалось, у зв'язку з чим з
березня 2006
року шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не
ведеться, сім'я фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить
розірвати шлюб.

В судовому засіданні
позивач свої позовні вимоги підтвердив та подав заяву в якій просив розглянути
справу на попередньому судовому засіданні.

В судовому засіданні
відповідачка позовні вимоги визнала та подала заяву в якій відмовлялася від
строку на примирення, просила розглянути справу на попередньому судовому
засіданні.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не
суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі
неповнолітньої дитини.

Судом встановлено, що між
позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо припинення
шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного
кодексу України.

Так, під час судового
слідства встановлено, що дійсно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. 31 серпня 2002 року
укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження, видане відділом РАГС
Оболонського районного управління юстиції м. Києва, й зроблений в книзі
реєстрації актів запис за НОМЕР_1. У сторін це перший шлюб в якому народилась
донька ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_1р.н).

З наданих в ході судового
розгляду пояснень позивача та відповідача, вбачається, що спільне життя у них
не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у зв'язку з чим сторони
відмовляються від примирення. Починаючи з березня 2006 року вони проживають окремо й спільного господарства не
ведуть.

Також в судовому засіданні
встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, дитина
після розірвання шлюбу залишається з матір'ю. З цього приводу спір відсутній.

З урахуванням зазначеного
суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя
неможливе, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 11
Сімейного кодексу України.

Саме той факт, що сторони
разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім'я фактично
розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування та шкодить їх інтересам. При
ухваленні рішення судом враховано спільне бажання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 швидше
розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими.

Враховуючи вказане, суд
вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2. слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

За клопотанням позивача та
відповідачки судові витрати в справі та державне мито за реєстрацію розірвання
шлюбу слід покласти на Куцого В.В.

Керуючись ст.ст. 110 ч.1, 112 СК України, ст.ст. 130 ч.1, 4, 174 ч.4, 213-215, 218 ЦПК України, суд

в и
p і ш и в :

Позов ОСОБА_1задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений
між ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3р.н., який зареєстрований 31 серпня 2002 року
відділом РАГС Оболонського районного управління юстиції м. Києва, запис в книзі
реєстрації актів про одруження НОМЕР_1.

Судові витрати в справі, а
саме: 8
грн. 50 коп. судового
збору та 7
грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, покласти на ОСОБА_1, який оплатив їх при поданні позову.

При реєстрації розірвання
шлюбу стягнути з ОСОБА_1державне мито в прибуток держави в розмірі 17 (сімнадцять) грн., у зв'язку з чим ОСОБА_2від сплати
державного мита звільнити.

В разі оскарження рішення
суду заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду
Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Апеляційна скарга подається
протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження до
апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд
Київської області.