Справа №2-719/2007
РІШЕННЯ Іменем України

20 грудня 2007 рокусмт. Широке

Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого суддіЛіснецького І.В.

при секретаріПіско Л.В.

за участі сторін: позивачаОСОБА_1

представника позивачаОСОБА_2

відповідачаОСОБА_3

представника відповідачаОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_3 уточнений позов в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди в розмірі 18 740 грн. в ході судового слідства визнав повністю і заперечень не має, суду пояснив, що буде відшкодовувати позивачеві завдану моральну шкоду.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди вказуючи, що 08 листопада 2005 року ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи по довіреності автомобілем «Опель Вектра» реєстраційний номер НОМЕР_1 і рухаючись по дорозі вул. Леніна в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.9, 12.1 Правил дорожнього руху внаслідок чого скоїв дорожньо-транспорту пригоду в результаті якої загинув пасажир автомобіля ОСОБА_5 Постановою Широківського районного суду від 20 вересня 2007 року кримінальна справа стосовно відповідача була закрита, від кримінальної відповідальності він був звільнений на підставі ст. 1 п. «б» Закону України «Про амністію» від 19.04.2004 року. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює у 20 000 гривень, виходячи з наступного: з двох дітей, які народилися і росли в його сім»ї лишився тальки один син ОСОБА_5, а тому на нього, як на єдину дитину як позивач так і його дружина покладали свої надії в майбутньому; з часу загибелі сина пройшло майже два роки і на протязі цього час ані позивач, ані його дружина не знаходять душевного спокою, що спричиняє сильні душевні страждання; з втратою сина змінився звичний уклад його життя; моральних страждань завдала і та обставина, що відповідач достовірно знаючи про свою вину у скоєні злочину внаслідок якого загинув син позивача, не визнав її і звинуватив його самого у його загибелі. Розмір моральних страждань визначено позивачем по його суб'єктивній оцінці пережитих ним моральних страждань у зв'язку з втратою сина.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримує і частково уточнив його в частині відшкодування відповідачем суми моральної (немайнової) шкоди і просить суд стягнути з відповідача 18 740 грн.

А також судом дослідженні: копія постанови по кримінальній справі від 20.09.2007 p.; довідка від 05.10.2007 p.; товарні чеки; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4; копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 та інші матеріали справи, а також свідчення свідків.

2

Так, дійсно, судом встановлено, що 08 листопада 2005 року ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи по довіреності автомобілем «Опель Вектра» реєстраційний номер НОМЕР_1 і рухаючись по дорозі вул. Леніна в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.9, 12.1 Правил дорожнього руху внаслідок чого скоїв дорожньо-транспорту пригоду в результаті пасажир автомобіля ОСОБА_5 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження внаслідок яких настала смерть ОСОБА_5 Постановою Широківського районного суду від 20 вересня 2007 року кримінальна справа стосовно відповідача ОСОБА_3 була закрита, а ОСОБА_3 був звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 1 п. «б» Закону України «Про амністію» від 19.04.2004 року /а.с. 7-8/.

Відповідно до ст. З Конституції України людина, її життя і здоров»я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно ст. 1168 ч. 2 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам особам, які проживали з нею однією сім»єю.

Як вбачається зі змісту ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Позивач ОСОБА_1 є рідним батьком ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 23/.

З двох дітей які народилися та росли в сім»ї позивача лишився тільки один -ОСОБА_5, а тому на нього, як на єдину дитину як позивач так і його дружина покладали свої надії в майбутньому, а саме: на старість буде кому надати матеріальну та моральну допомогу, порадувати внуками, успіхами в роботі та в житті; з часу загибелі сина пройшло майже два роки і на протязі цього час ані позивач, ані його дружина не знаходять душевного спокою, що спричиняє сильні душевні страждання; з втратою сина змінився звичний уклад його життя; дружина позивача - рідна матір їх загиблого сина також тяжко переживає втрату рідного сина, плаче, стала нервово збудженою людиною в зв'язку з чим позивачеві доводиться заспокоювати і її, підтримувати морально; моральних страждань завдала і та обставина, що відповідач достовірно знаючи про свою вину у скоєні злочину внаслідок якого загинув син позивача, не визнав її і звинуватив його самого у його загибелі.

Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює у 18 740 гривень.

Відповідач по справі ОСОБА_3 взяв на себе зобов'язання погасити кредит взятий ОСОБА_1 для купівлі квартири синові /а.с. 36/ і на сьогодні виконує взяте на себе зобов'язання належним чином /а.с. 39-53/.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснив, що він добровільно відшкодував позивачеві 2 000 грн. і на встановлення пам'ятника надав позивачеві ще 1 000 грн.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснив, що він, за проханням ОСОБА_3, передавав позивачеві для встановлення пам'ятника 1 000 грн.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 суду пояснила, що з позивачем вона проживає в одному будинку на протязі 27 років і знає його сім»ю. У них було двоє синів, але спочатку погиб один син, а потім в ДТП загинув ОСОБА_5. Позивач сильно переживав з приводу втрати сина, часто до них приїздила машина швидкої допомоги. Матір щодня ходила на кладовище. То є тяжка втрата для батьків і її важко пережити.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 суду пояснила, що з сім»єю ОСОБА_1 вона проживає в одному будинку з 1983 року, у них було два сини. Один син помер раніше, а потім ОСОБА_5 загинув. Після втрати другого сина сім»я стала іншою, вони замкнулися в собі, тужать за сином. Вона сама особисто двічі рятувала позивача, коли йому було недобре, давала ліки, викликала швидку.

З врахуванням вище викладеного суд вважає, що позов вмотивований і підлягає

3

задоволенню в повному обсязі в розмірі 18 740 грн., захистивши порушене право позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 887 грн., а також і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 1 грн. 50 коп.

Керуючись ст. З Конституції України, ст. ст. 1167-1168 ЦК України, ст. ст. 213 - 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_2 в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди - 18 740 /вісімнадцять тисяч сімсот сорок/ грн.

Стягнути з ОСОБА_3, відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави судовий збір у розмірі 17 грн., розрахунковий рахунок № 0368, а також і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 1 грн. 50 коп. на користь ТУ ДСА в Дніпропетровській області, отримувач: УДК у Широківському районі Дніпропетровської області розрахунковий рахунок № 0367 код платника 22050000, код одержувача 23929773 МФО 805012 банк ГУ ДКУ у Дніпропетровській області.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання/апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.