Справа №2-2356/2007рік
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2007 року     Куп'янський
міськрайонний суд Харківської області

у складі:                         головуючого
- судді Скородєлової В.В.

при секретарі Бутковій
В.М.  за участю адвокатів Гладченко І.С.
,  Жерновнікова C.O.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у
місті Куп'янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на  1/2 частину квартири
в порядку поділу майна,  що є об'єктом
права спільної сумісної власності подружжя,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом
вказавши,  що з відповідачем по даній
справі вона проживала однією сім'єю,  як
чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 15 лютого 1993 року до 03 липня 2007
року.

27 травня 1995 року у них народився син - ОСОБА_3,  батьком якого відповідно до свідоцтва про
народження є відповідач у справі.

Після народження сина,
позивачка,  відповідач та їх син
ОСОБА_3 проживали однією сім'єю,  з 15
червня 2006 року за адресою: АДРЕСА_1.

Під час спільного проживання вона з відповідачем придбала
квартиру АДРЕСА_1 вартістю 3847 грн.

Квартира придбана за договором купівлі-продажу,  який посвідчений 15 червня 2006 року
державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської
області,  який зареєстровано в реєстрі
під №2-1012,  покупцем за цим договором є
відповідач у справі. Право власності на нерухоме майно - квартиру зареєстроване
за відповідачем у справі в Куп'янському БТІ Харківської області,  що підтверджує витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 18 липня 2006 року та витягом з Державного
реєстру правочинів від 15 червня 2006 року. Дійсна вартість квартири складає
3847 грн.,  що підтверджує зведеним актом
вартості від 13 червня 2006 року та договором купівлі-продажу.

Позивачка вказує на те,
що в липні 2007 року відповідач заборонив їй проживати в
квартиріАДРЕСА_1 і з цього часу вона та неповнолітній син ОСОБА_3 не мають
можливості проживати в квартирі.

У зв'язку з чим,
позивачка вважає,  що суд у
відповідності до  ст.   ст.  60,  61,
63,  69,  70,
71,  74 Сімейного кодексу України
може визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
поділу майна,  що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

У судовому засіданні сторони зробили спільну заяву і
надали суду укладену та підписану мирову угоду з метою врегулювання спору на
основі взаємних поступок та в інтересах малолітнього сина позивача та
відповідача - ОСОБА_3,  27 травня 1995
року народження.

За умовами мирової угоди:

1. Відповідач у справі визнає право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 за малолітнім сином позивачки та відповідача
ОСОБА_3,  27 травня 1995 року народження.

2. Позивач у справі ОСОБА_1 відмовляється від визнання за
нею права власності на  1/2 частину
квартири АДРЕСА_1,  не претендує та
зобов'язується не претендувати на проживання,
вселення,  реєстрацію в квартирі
АДРЕСА_1,  згодна на проживання в цій
квартирі відповідача ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3,  27 травня 1995 року народження.

Зазначена спільна заява та
мирова угода приєднані до справи.

Сторонам роз'яснені наслідки укладення мирової
угоди,  визнання її судом,  постановления ухвали про закриття провадження у справі,
передбачені  ст. 206 ЦПК
України,  а саме: у разі закриття
провадження у справі,  повторне звернення
до суду з приводу спору між тими самими сторонами,  про той самий предмет і з тих самих підстав
не допускається.

Враховуючи,  що
умови мирової угоди відповідають волевиявленню сторін у справі,  їх дійсним намірам,  викладені згідно з їх бажанням,  не суперечать закону,  не порушують права,  свободи та інтереси інших осіб,  вчинена в інтересах обох сторін,  суд у відповідності до  ст.
175,  п. 4 ч.1  ст.
205 ЦПК України ухвалою закриває провадження у справі.

Відповідно до ч.6
ст.  154 ЦПК України якщо
провадження у справі закрито,  вжиті
заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішення законної
сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ч.6  ст.
154,  п. 4 ч. 1  ст.
205 ЦПК України,  суд -

УХВАЛИВ:

Визнати мирову угоду,
укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_2 визнає право власності на  1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за малолітнім
сином ОСОБА_3,  27 травня 1995 року
народження.

Позивач у справі ОСОБА_1 відмовляється від визнання за
нею права власності на  1/2 частину
квартири АДРЕСА_1 не претендує та зобов'язується не претендувати на
проживання,  вселення,  реєстрацію в квартирі АДРЕСА_1,  згодна на проживання в цій квартирі
відповідача ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3,
27 травня 1995 року народження.

Визнати за ОСОБА_3,
27 травня 1995 року народження право власності на  1/2 частину квартири АДРЕСА_1

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на  1/2 частину
квартири в порядку поділу майна,  що є
об'єктом права спільної сумісної власності подружжя - закрити.

Скасувати арешт квартири АДРЕСА_1,  яка належить на праві власності ОСОБА_2,  накладений ухвалою суду від 03 жовтня 2007
року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через Куп'янський міськрайонний суд
шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги,  або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.