Справа № 22Ц - 3412/2007                                    Головуючий у
І інстанції Медвідь Н.О.
19                                                                 Доповідач
у II інстанції Олійник В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого :
Приходька К.П.,

суддів :
Олійника В.І.,  Даценко Л.М,

при секретарі
Зозулі Н.С. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Малого підприємства у формі
Товариства з обмеженою відповідальністю „Ліквідує" на рішення
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 квітня 2003 року в
справі за позовом Малого підприємства у формі Товариства з обмеженою
відповідальністю „Ліквідує" до ОСОБА_1про відшкодування шкоди,  заподіяної працівником,  -

встановила:

Позивач
Мале підприємство у формі ТОВ „Ліквідує" звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_1про відшкодування шкоди,
посилаючись на те,  що
відповідачка працювала на посаді головного бухгалтера,  з нею було укладено договір про повну індивідуальну
матеріальну відповідальність і вона не вела належним чином бухгалтерського
обліку,  що підтверджено висновками
аудиторської перевірки та внаслідок грубого порушення нею своїх посадових
обов'язків підприємству спричинено збитки в сумі 19620 грн.

У
судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги і просив
стягнути з відповідачки вказану суму на підставі  ст. 440 ЦК України,  оскільки невиконанням відповідачкою належним
чином своїх обов'язків завдано підприємству шкоду,  внаслідок якої була проведена аудиторська
перевірка,  за яку проведені розрахунки з
аудиторською фірмою за надання послуг і тому розмір цих витрат просив теж
стягнути з відповідачки.

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду від 10 квітня 2003 року у задоволенні позову
відмовлено.

В
апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і
процесуального права ставиться питання про скасування рішення і ухвалення
нового,  яким задовольнити позовні
вимоги.

Колегія
суддів вважає,  що апеляційну скаргу
необхідно відхилити,  виходячи з
наступних підстав.

Судом
встановлено,  що сторони знаходились у
трудових відносинах від 1 серпня 200 року і 4 грудня 2002 року відповідачку
звільнено з посади головного бухгалтера.

2

Під час
відпустки відповідачки з ініціативи адміністрації підприємства було проведено
аудиторську перевірку підприємства.

Колегія
суддів вважає,  що суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для покладання на
відповідачку зобов'язань по відшкодуванню матеріальної шкоди і недоведеність
протиправних дій,  її вини та причинного
зв'язку між її діями та розміром матеріальної шкоди.

З огляду
на вищенаведене,  оскільки вимоги
позивача на підставі  ст. 440 ЦК України є
безпідставними,  то суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Таким
чином,  доводи апеляційної скарги про
порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні,  спростовуються матеріалами справи та
висновками суду,  викладеними у рішенні.

Щодо
інших доводів апеляційної скарги,  то
вони теж не спростовують висновків суду.

Перевіряючи
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та враховуючи,  що обставини справи судом
встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів,  що містяться в матеріалах справи,  колегія суддів приходить до висновку,  що рішення постановлене з дотриманням вимог
матеріального і процесуального права,  а
тому апеляційну скаргу слід відхилити,  а
рішення суду залишити без змін.

На підставі
викладеного та керуючись  ст.  ст. 303,
307,  308,  313 - 315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Малого підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю
„Ліквідує"   відхилити.

Рішення
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 квітня 2003 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути

оскаржена
в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох

місяців.