Справа №2-3163-1/07
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2007 р. Святошин
ський районний суд м.Києва
в складі: головуючого Мор
озова МО.
при секретарях Устименко
О.В., Костюк Ю.В.,
розглянувши у відкрито
му судовому засіданні в м.Киє
ві цивільну справу за позово
м представника ОСОБА_1 Мик
олаївни-ОСОБА_5 до ОСОБА
_3, третя особа: Приватний нот
аріус Київського міського но
таріального округу Латаню
к Інна Альфредівна про визн
ання договору дарування част
ини квартири недійсним,
встановив:
Представник ОСОБА_1
-ОСОБА_5 звернулася до суд
у з позовом до ОСОБА_6 про в
изнання недійсним договору д
арування л/г частини квартир
и АДРЕСА_1, укладеного ОС
ОБА_1 з ОСОБА_3 23.12.2005 p., посвід
ченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріа
льного округу Латанюк І. А.
, посилаючись на те, що по вказ
аному договору ОСОБА_1 под
арувала відповідачу по справ
і Ѕ частину своєї квартири, як
а належала їй та її неповнолі
тньому сину ОСОБА_7 на пра
ві приватної власності з 15.08.2005 р
. Договір дарування був уклад
ений шляхом обману, т.я. думала
, що оформляла договір купівл
і-продажу і гроші за продану к
вартиру від ОСОБА_3 вона ф
актично не отримала. ОСОБА_
3 до підписання договору да
рування вона не знала і не бач
ила, всі переговори щодо відч
уження квартири вона вела з б
ратом відповідача по справі
ОСОБА_8, якому довіряла і б
ула впевнена, що підписала до
говір купівлі-продажу й отри
має гроші за продану квартир
у після оформлення договору.
Весь процес по даруванню час
тини квартири, вважає, був нап
равлений на її ошукання, з мет
ою незаконного заволодіння к
вартирою. ОСОБА_1 з відпов
ідачем по справі не перебува
ла у родинних чи інших близьк
их, дружніх відносинах.
ОСОБА_1 та її представни
к в судовому засіданні позов
підтримали. Відповідач позо
в не визнав, посилаючись на те
, що він діяв добросовісно та б
ез обману по договору дарува
ння частини квартири. Він О
СОБА_1 весь час допомагав в о
формленні на неї квартири, ко
ли вона її відсуджувала, бо у н
еї були труднощі й вона про це
просила. Вона хотіла продати
квартиру, але цього не сталос
ь через заборону органу опік
и та піклування на 1/2 частину к
вартири, що припадала на непо
внолітнього сина позивачки п
о справі. ОСОБА_1 подарува
ла частину квартири по своїй
ініціативі, без примусу, чим в
іддячила йому за велику робо
ту, зроблену ним по допомозі ї
й по оформленню квартири на н
еї, без чого вона і її дитина в
загалі залишились би без жит
ла. Ні з якими особами в злочин
них змовах по заволодінню кв
артирою позивачки по справі
він не перебував і реально пр
ийняв в дар Ѕчастину квартир
и, зробив ремонт і яку хоче в п
одальшому використати по ціл
ьовому призначенню.
Представник відповідач
а не визнав позов з тих же підс
тав, що і його довіритель.
Третя особа проти задово
лення позову заперечує, моти
вуючи тим, що вона, як приватни
й нотаріус Київського місько
го нотаріального округу, при
оформленні договору даруван
ня частини квартири діяла ві
дповідно до вимог законодавс
тва, за волевиявленням сторі
н по угоді, при цьому роз'яснюв
ала

ОСОБА_1 всі особливості у
кладаємого договору. Обману
при оформленні договору дару
вання не вбачалось.
Суд, вислухавши поясне
ння сторін, їх представників
, третьої особи, з'ясувавши обс
тавини справи, заслухавши по
казання свідків, дослідивши
письмові докази по справі, пр
ийшов до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з слід
уючих підстав.
Судом встановлено, що 23.12.20
05 р. між ОСОБА_1 і ОСОБА_6
був укладений договір дарув
ання Уг частини двохкімнатно
ї квартири АДРЕСА_1, згідн
о з умовами якого ОСОБА_1 п
одарувала ОСОБА_6 належну
їй Уі частину вказаної кварт
ири, а останній її прийняв у да
р. Договір був посвідчений пр
иватним нотаріусом Київсько
го міського нотаріального ок
ругу Латанюк І.А. та зареє
стрований в реєстрі за №5610 (а.с.
5, 6, 17-31).
Згідно ст. 328 ЦК України п
раво власності набувається н
а підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочин
ів. Право власності вважаєть
ся набутим правомірно, якщо і
нше прямо не випливає із зако
ну або незаконність набуття
права власності не встановле
на судом.
Згідно ст.717 ЦК України за
договором дарування одна ст
орона (дарувальник) передає а
бо зобов'язується передати в
майбутньому другій стороні
(обдаровуваному) безоплатно
майно (дарунок) у власність.

Згідно ст.722 ЦК України п
раво власності обдаровувано
го на дарунок виникає з момен
ту його прийняття.
Згідно ст.215 ЦК України п
ідставою недійсності правоч
ину є недодержання в момент в
чинення правочину стороною (
сторонами) вимог, які встанов
лені частинами першою-третьо
ю, п'ятою та шостою статті 203 цьо
го Кодексу. Недійсним є право
чин, якщо його недійсність вс
тановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнан
ня такого правочину недійсни
м судом не вимагається. У випа
дках, встановлених цим Кодек
сом, нікчемний правочин може
бути визнаний судом дійсним
. Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законо
м, але одна із сторін або інша
заінтересована особа запере
чує його дійсність на підста
вах, встановлених законом, та
кий правочин може бути визна
ний судом недійсним (оспорюв
аний правочин).
Згідно ст.230 ЦК України як
що одна із сторін правочину н
авмисно ввела другу сторону
в оману щодо обставин, які маю
ть істотне значення (частина
перша статі 229 цього Кодексу), т
акий правочин визнається суд
ом недійсним. Обман має місце
, якщо сторона заперечує наяв
ність обставин, які можуть пе
решкодити вчиненню правочин
у, або якщо- вона замовчує їх і
снування. Сторона, яка застос
увала обман, зобов'язана відш
кодувати другій стороні збит
ки у подвійному розмірі та мо
ральну шкоду, що завдані у зв'я
зку з вчиненням цього правоч
ину.
Згідно ч. 1 ст.229 ЦК України
якщо особа, яка вчинила право
чин, помилилася щодо обстави
н, які мають істотне значення
, такий правочин може бути виз
наний судом недійсним. Істот
не значення має помилка щодо
природи правочину, прав та об
ов'язків сторін, таких власти
востей і якостей речі, які зна
чно знижують її цінність або
можливість використання за
цільовим призначенням. Помил
ка щодо мотивів право чину не
має істотного значення, крім
випадків, встановлених зако
ном.
Як роз*яснено в п.п.12, 13 пос
танови Пленуму Верховного Су
ду України №3 від 28 квітня 1978 р.(з
послідуючими змінами) „Про с
удову практику в справах про
визнання угод недійсними", пр
и вирішенні позовів про визн
ання угоди недійсною на підс
таві ст.57 Цивільного кодексу с
уди повинні мати на увазі, що т
акі вимоги можуть бути задов
олені при доведеності фактів
обману, насильства, погрози, з
ловмисної угоди представник
а однієї сторони з другою сто
роною або збігу тяжких для ст
орони обставин і наявності ї
х

безпосереднього зв*яз
ку з волевиявленням сторони
укласти угоду на вкрай невиг
ідних для неї умовах. Під обма
ном у таких випадках слід роз
уміти умисне введення в оман
у учасника угоди шляхом пові
домлення відомостей, що не ві
дповідають дійсності, або за
мовчування обставин, що мают
ь істотне значення для угоди
, що укладається. Збігом тяжки
х обставин слід вважати таки
й майовий або особистий стан
громадянина чи його близьки
х (крайня нужденність, хвороб
а і т.ін.), які примусили укласт
и угоду на вкрай невигідних д
ля нього умовах. Мнима угода, т
обто угода, укладена про людс
ьке око, без наміру створити ю
ридичні наслідки, є в силу ч. 1 с
т.58 Цивільного кодексу недійс
ною, незалежно від мети її укл
адення.
Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України к
ожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона поси
лається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Доказу
вання не може грунтуватися н
а припущеннях.
Як пояснив в судовому засі
данні відповідач, він дійсно
погодився з пропозицією поз
ивачки по справі подарувати
йому належну їй частину квар
тири, і оформлення документі
в проводилося не формально, а
з настанням реальних наслід
ків і відчуженням квартири в
ід одного співвласника до ін
шого власника. Він вселявся в
квартиру, проводив в ній ремо
нт, має намір використовуват
и її по цільовому призначенн
ю.
Суду залишилося недоведе
ним, що укладення договору да
рування частини квартири від
булося внаслідок обману з бо
ку ОСОБА_6 Ніщо не заважал
о ОСОБА_1 не укладати дого
вір відчуження частини кварт
ири у вигляді дарування.
Свідченням того, що ОСОБ
А_1 фактично мала намір відч
ужувати Уг частку своєї
квартиру шляхом дарування, є
показання свідка ОСОБА_8
про те, що після того як орган
опіки та піклування не дав зг
оди на продаж Vi частини с
пірної квартири, ОСОБА_9 п
одарувала належну їй частину
квартири його брату ОСОБА_
6 як віддяку за виконану роб
оту по відсудженню квартири,
що ОСОБА_1 неодноразово і
підтверджувала, проголошуюч
и що до нього ніяких претензі
й не має. Даний факт підтверди
в і свідок ОСОБА_10, який пра
цюючи брокером, займався пит
аннями відчуження житла за п
роханням ОСОБА_9
Те, що ОСОБА_1 мала намір
відчужувати свою частку ква
ртири, підтверджується й тим
, що вона під час укладення уго
ди дарування була безпосеред
ньо присутня, договір читала
, їй роз'яснювались нотаріусо
м наслідки такої дії, й вказан
ий договір вона підписала, як
ий оспорила в судовому поряд
ку дише через півтора року з м
оменту вчинення правочину. Д
о нотаріальної контори ОСО
БА_9 з'явилась не у супроводі
ОСОБА_8, як стверджує пода
вач позову, а вона приїхала са
мостійно окремо від відповід
ача по справі з своїми друзям
и.
Критично суд відноситься д
о посилань позивачки, її пред
ставника на те, що ОСОБА_1 п
омилково підписала договір д
арування частини квартири, д
умаючи, що підписує договір к
упівлі-продажу, через свою хв
оробу, бо з наданих позивачко
ю копій медичних документів
вбачається, що вона звертала
ся за медичною допомогою до І
нституту хірургії і транспла
нтологи АМН України, проходи
ла дослідження і огляд в жовт
ні-листопаді 2006 p., тобто значно
пізніше, ніж був укладений до
говір дарування з її участю. З
ахворювання ОСОБА_1 стосу
ється внутрішніх органів, а н
е мозку, нервової системи тощ
о, які могли б впливати на свід
омість чи розуміння вчиняєми
х дій.
Не може бути безумовною
і достатньою підставою для в
изнання договору дарування ч
астини квартири недійсним на
явність попереднього догово
ру від 4.08.2005 р. про намір ОСОБА_
1 продати спірну квартиру, б
о другою стороною по цьому до
говору є ОСОБА_8, а не відпо
відач по справі.

Тобто, попередній дого
вір і договір дарування різн
і по своєму суб'єктному склад
у. З боку органу опіки та піклу
вання дозволу на відчуження
1/2 частини квартири, належної
синові ОСОБА_1-ОСОБА_7,
1992 р. народження, не було на
дано. Постанова Святошинсько
го райсуду м. Києва від 10.08.2006 р. пр
о зобов'язання орган опіки та
піклування Святошинської ра
йонної у м. Києві державної ад
міністрації видати розпоряд
ження на такий дозвіл не набу
ла законної сили, була скасов
ана апеляційним судом м. Києв
а 6.12.2006., про що повідомили учасн
ики судового розгляду.
Посилання позивачки, її пре
дставника на те, що ОСОБА_1
не перебувала з відповідаче
м у родинних чи інших близьки
х (дружніх) стосунках, не може
слугувати складовою підстав
ою умов визнання недійсним д
оговору дарування частини кв
артири, бо сам по собі цей факт
ні про що не свідчить, така об
ставина не передбачена закон
ом як обов'язкова щодо уклада
нь такого виду угод, такий фак
т ні до чого не зобов'язує учас
ників угоди і відчужувати ча
стину квартиру шляхом дарува
ння є правом її власника будь
-кому, чим ОСОБА_9 і скорист
алась без будь-якого сторонн
ього примусу.
Твердження подавача позов
у, позивачки про причетність
ОСОБА_6 та його брата ОС
ОБА_8 до шахрайських дій по з
мові між собою по заволодінн
ю належної їй частини кварти
ри нічим не підтверджені та ґ
рунтуються на припущеннях, я
кі суд не може вважати як нале
жною обставиною та доказом. В
правоохоронні органи вони н
е зверталися, кримінальна сп
рава не порушувалася, вирок с
уду не постановлювався.
Отримання ОСОБА_1 після
підписання договору даруван
ня частини квартири дублікат
у договору дарування, а не йог
о оригіналу, не є порушенням п
рав позивачки по справі, не су
перечить нормам Закону Украї
ни „Про нотаріат", Інструкції
про порядок вчинення нотарі
альних дій нотаріусами Украї
ни.
Тому, посилання позивачки, ї
ї представника на те, що уклад
ення договору дарування Vi час
тини квартири сталося внаслі
док обману, суд вважає необгр
унтованими і такими, що не зна
йшли своє підтвердження в су
довому засіданні, оскільки т
акі факти є недоведеними, як і
недоведена їх наявність у бе
зпосередньому зв"язку з воле
виявленням сторін укласти ви
щевказану угоду при наявност
і таких умов. Оскільки укладе
ння договору дарування части
ни квартири відбулося на зак
онних підставах, то не має під
став вважати його недійсним.

Оскільки представник ОСО
БА_1 при подачі позову до суд
у сплатила судовий збір в сум
і 8 грн.50 коп., витрати на інформ
аційно-технічне забезпеченн
я розгляду справи в сумі 7 грн.
50 коп., але відповідно до вимог
ст.80 ЦПК України, п.п.а п. 1 ст.3 Дек
рету Кабінету Міністрів Укра
їни „Про державне мито" від 21 с
ічня 1993 p., Порядку оплати витра
т з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду цивіл
ьних справ, затвердженого по
становою Кабінету Міністрів
України від 21 грудня 2005 р. №1258, по
винна була заплатити судовий
збір в розмірі 1 відсотку ціни
позову, що складає 80 грн., виход
ячи з вартості оспорюваної ч
астини квартири в 80000 грн., як за
значено в договорі дарування
, витрати на інформаційно-тех
нічне забезпечення розгляду
справи в розмірі ЗО грн. як ка
тегорії справ позовного пров
адження з розгляду спору май
нового характеру, то з позива
чки по справі в силу ст.88 ЦПК Ук
раїни підлягають стягненню н
а користь держави судові вит
рати по справі у вигляді судо
вого збору в сумі 71 грн.50 коп.(80 г
рн.-8 грн.50 коп.), у вигляді витрат
на інформаційно-технічне за
безпечення розгляду справи в
сумі 22 грн. 50 коп. (30 грн.-7 грн.50 коп
.).
На підставі викладеног
о, керуючись ст.ст. 215, 229, 230, 328, 717, 722 ЦК
України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК Укр
аїни, суд -

вирішив:
Відмовити в задоволенн
і позову представника ОСОБ
А_1-ОСОБА_5 до ОСОБА_3, т
ретя особа: Приватний нотарі
ус Київського міського нотар
іального округу Латанюк Ін
на Альфредівна про визнанн
я договору дарування частини
квартири недійсним.
Стягнути з ОСОБА_1 на
користь держави судові витр
ати по справі у вигляді: судов
ого збору в розмірі 71 гривня 50 к
опійок, витрат на інформацій
но-технічне забезпечення роз
гляду справи в розмірі 22 гривн
і 50 копійок (отримувач: УКД у Св
ятошинському районі м. Києва
. Код . Р/р 0009. Банк ГУ
ДК у м. Києві. МФО 820019. Призначенн
я платежу. Інформаційно-техн
ічне забезпечення розгляду с
прави).
Рішення може бути оскар
жено до апеляційного суду м. К
иєва через районний суд. Заяв
у про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подан
о протягом десяти днів після
його проголошення. Апеляцій
на скарга на рішення суду под
ається протягом двадцяти дні
в після подання заяви про апе
ляційне оскарження рішення с
уду.