Справа №2-550/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
листопада   2007 року                    Кельменецький районний суд
Чернівецької

області       у складі:

головуючого
- судді:                                                     Харабари
І.В.

при
секретарі:                                                                Мардар
Л.Е.

за
участю позивача:                                                      ОСОБА_1

представника
відповідача:                                           Грушецької
Н.В.

розглянувши
в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Івановецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області про
визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав до суду
позовну заяву,  в якій просить визнати за
ним право власності на самочинно збудовані споруди,  а саме житловий будинок позначений в
інвентарній справі доданій до позовної заяви літерою „А-І" загальною
площею 52, 5 м2,  житловою площею 48, 8
м2,  вартістю 14301 гривня,  літню кухню з каменю черепашкового позначену
літерою „Б" вартістю 3484 гривні,
сарай саманний позначений літерою „В" вартістю 2636 гривень,  сарай саманний позначений літерою „Г"
вартістю 517 гривень,  вхід у погріб
позначений літерами „Вх" вартістю 306 гривень,  погріб позначений літерами „Пг" вартістю
1117 гривень,  ворота позначені №1
вартістю 446 гривень,  огорожу позначену
№2 вартістю 430 гривень,  криницю
позначену №3 вартістю 2409 гривень,
хвіртку позначену №4 вартістю 44 гривні,
огорожу позначену №5 вартістю 614 гривень,  хвіртку позначену №6 вартістю 50
гривень,  що знаходяться по АДРЕСА_1,  загальна дійсна вартість яких становить
26355   гривень.

Представник
відповідача Грушецька Н.В. позов визнала з тих підстав,  що ОСОБА_13гідно
договору оренди,  який був укладений 19
жовтня 2007 року між позивачем та Івановецькою сільською радою,  є користувачем земельної ділянки,  яка знаходиться на АДРЕСА_1 на якій
розташовані самочинно збудовані споруди,
які залишились після смерті ОСОБА_2. Івановецька сільська рада,  як власник цієї земельної ділянки не
заперечує щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на самочинне будівництво.
Визнання позову не суперечить закону та не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та обґрунтовуючи їх посилався на те,  що господарство,  яке розташоване в АДРЕСА_1. ,  було побудоване в період з 1956 року його
бабкою ОСОБА_2. Жодні
документи з приводу

2

права власності на будинок не оформлялися.
ОСОБА_2. померла ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку із відсутністю документів які б
стверджували право власності покійної,
позивачка,  як спадкоємець за
заповітом,  не зміг оформити свої
спадкові права на будинок та інші споруди,
які залишилася після смерті бабки. Крім того,  ОСОБА_1
з'ясував,  що вони є самочинним
будівництвом.

19
жовтня 2007 року позивач уклав із Івановецькою сільською радою Кельменецького
району Чернівецької області договір оренди земельної ділянки площею 0, 25
Га,  яка розташована в АДРЕСА_1,  на якій розміщене вищевказане самочинне
будівництво. Позивач,  як користувач
земельної ділянки,  на якій розташоване
самочинне будівництво просить визнати за нею право власності на вищевказані
самочинно збудовані споруди.

Судом
встановлено,  що 19 жовтня 2007 року
позивач ОСОБА_1 уклав з
Івановецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області договір
оренди земельної ділянки розміром 0, 25 Га для обслуговування житлового будинку
і господарських будівель,  яка
розташована в АДРЕСА_1,  строком на один
рік. Таким чином,  позивач згідно  ст.  93
ЗК України є її користувачем.  На даній
земельній ділянці знаходяться житловий будинок та інші споруди,  які зазначені у зведеному акті інвентарної
справи,  а саме житловий будинок
позначений в інвентарній справі доданій до позовної заяви літерою „А-Г
загальною площею 52, 5 м2,  житловою
площею 48, 8 м2,  вартістю 14301
гривня,  літня кухня з каменю
черепашкового позначена літерою „Б" вартістю 3484 гривні,  сарай саманний позначений літерою „В" вартістю
2636 гривень,  сарай саманний позначений
літерою „Г" вартістю 517 гривень,
вхід у погріб позначений літерами „Вх" вартістю 306 гривень,  погріб позначений літерами „Пг" вартістю
1117 гривень,  ворота позначені №1
вартістю 446 гривень,  огорожа позначена
№2 вартістю 430 гривень,  криниця
позначена №3 вартістю 2409 гривень,
хвіртка позначена №4 вартістю 44 гривні,
огорожа позначена №5 вартістю 614 гривень,  хвіртка позначена №6 вартістю 50
гривень,  загальна дійсна вартість яких
становить 26355 гривень,  які були
побудовані без належного дозволу та належно затвердженого проекту,  тобто самочинно. Дане самочинне будівництво
не суперечить суспільним інтересам,  не
порушує права інших осіб,  а також    санітарні та екологічні норми і правила.

Визнання
представником відповідача позову не суперечить закону,  не порушує права та інтереси інших осіб.

Згідно
ч.5  ст.
376 ЦК України,  на вимогу власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,  яке самочинно збудоване на ній,  якщо це не порушує права інших осіб.

Враховуючи
наведене,  суд вважає,  що позов ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати
за ним право власності на житловий будинок та господарські і побутові споруди,  які розташовані в АДРЕСА_1.

Керуючись  ст.
ст.  376,  392 ЦК
України,   ст.   ст.
3,  8,  10,
15,  79,  88,
130,  174,  213,
214,  215 ЦПК України ЦПК
України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

3

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані житловий будинок та інші
споруди,  які зазначені у зведеному акті
інвентарної справи та розташовані по АДРЕСА_1,
а саме на житловий будинок позначений в інвентарній справі доданій до
позовної заяви літерою „А-І" загальною площею 52, 5 м2,  житловою площею 48, 8 м2,  вартістю 14301 гривня,  літню кухню з каменю черепашкового позначену
літерою „Б" вартістю 3484 гривні,
сарай саманний позначений літерою „В" вартістю 2636 гривень,  сарай саманний позначений літерою „Г"
вартістю 517 гривень,  вхід у погріб
позначений літерами „Вх" вартістю 306 гривень,  погріб позначений літерами „Пг" вартістю
1117 гривень,  ворота позначені №1
вартістю 446 гривень,  огорожу позначену
№2 вартістю 430 гривень,  криницю
позначену №3 вартістю 2409 гривень,
хвіртку позначену №4 вартістю 44 гривні,
огорожу позначену №5 вартістю 614 гривень,  хвіртку позначену №6 вартістю 50
гривень,  загальна дійсна вартість яких
становить 26355   гривень.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про
апеляційне оскарження,  якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
буде подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження,  рішення суду набере законної
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги,  рішення,
якщо його не буде скасовано,
набере законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення до Кельменецького районного суду. Апеляційна скарга на
рішення може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Кельменецький
районний суд.