Справа №2-2261/2007 p.
ЗАОЧНЕ        РІШЕННЯ
26   листопада 2007 року                                                            місто
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в
складі: головуючого судовим засіданням-судді Жмуд Н.М. ,  за участю секретаря судових засідань - Клименко О.В.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського
міськрайонного суду Харківської області в місті Лозова Харківської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 "про розірвання шлюбу",
05 листопада 2007 року,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу,  посилаючись на те,  що з останнім вона знаходиться в шлюбі з 11
листопада 2005 року,  який зареєстровано
в відділом реєстрації актів цивільного стану по м.  Лозова,
Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області,  про що вчинено актовий запис № 420. Від
даного шлюбу вони мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження,  який
після розірвання шлюбу,  залишаться
проживати з нею,  а відповідач буде
платити аліменти на його утримання. Підставою для розірвання шлюбу,  позивач вказав,  що відповідач зловживає спиртними
напоями,  знаходячись у нетверезому стані
стає агресивним,  ображає,  б'є позивача,
принижує,  робить це все в
присутності дитини. В результаті позивач була вимушена залишити позивача та з
вересня 2007 року вони проживають окремо. Відповідач дитиною не
цікавиться,  про сім'ю не піклується.
Позивач вважає,  що при таких обставинах
подальше сумісне проживання неможливе. Суперечок про розподіл майна не мають.
На підставі викладеного позивач прохає суд розірвати шлюб
з ОСОБА_2 .,  витрати пов'язані з
реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на відповідача.
В судовому засіданні,
26 листопада 2007 року,  позивач
підтримала позовні вимоги,  прохала
розірвати шлюб з відповідачем по справі,
пояснила,  що збереження сім'ї вже
неможливе і буде суперечити інтересам кожного з них,  строк для примирення їм не потрібен,  оскільки вони з відповідачем виявилися людьми
з різними поглядами на життя та життєві цінності. Спору про розподіл сумісно
нажитого майна та місця проживання дитини,
між нею та відповідачем не має,
дане питання вирішено,  і син буде
проживати з позивачем за вказаною адресою,
оскільки це питання вирішено з відповідачем.  Також позивач вказала,  що шлюб у неї та у відповідача - перший,  дошлюбне її прізвище -ОСОБА_1. Відносно
понесених нею при зверненні до суду судових витрат,  позивач подала до суду письмову заяву,  якою прохала їх не стягувати з
відповідача,  а відносно державного мита,  при отриманні свідоцтва про розірвання
шлюбу,  позивач також прохала покласти їх
Відповідач ні у попереднє судове засідання ні в основне
судове засідання 26 листопада 2007 року,
не з»явився і про причини своєї неявки суду не повідомив,  про день,
розгляду справи,  судом повідомлений
своєчасно та належним чином,  про що
свідчить наявна в матеріалах справи розписка про отримання ним судової
повістки,  яку йому було вручено
позивачем,  за її клопотанням,  в порядку
ст. 74 ЦПК України. На адресу відповідача судом в порядку  ст. .74 ЦПК
України було направлено судову повістку про виклик його в судове засідання на
26 листопада,  яку він отримав,  про що свідчить наявне в матеріалах справи
зворотне поштове повідомлення.
листопада 2007 року,  відповідачем на
адресу суду подано письмову заяву від 19 листопада 2007 року,  яка зареєстрована за номером вхідної
заперечує проти слухання справи за його відсутності і спору про розподіл
сумісно нажитого майна та місця проживання дитини,  між ним та позивачем не має.
Згідно до положення ч.2
ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи,  які беруть участь у справі,  зобов'язані повідомляти суд про причини
неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки
вважається,  що сторони та інші
особи,  які беруть участь у справі,  не з'явилися в судове засідання без поважних
ст. 169 ЦПК України,  якщо суд не
має відомостей про причину неявки відповідачів,
повідомлених належним чином,  або
причину буде визнано неповажною,  суд
вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
У судовому засіданні позивач прохала суд постановити
заочний розгляд по справі у зв»язку з тим,
що відповідач повідомлений своєчасно та належним чином про день та час
слухання справи.
Виходячи з викладеного,
зі згоди позивача,  суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,  що
відповідає положенням  ст.  224 ЦПК України.

Судом встановлені такі
факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановленого,  що сторони,
з 11 листопада 2005 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі,  про що відділом реєстрації актів цивільного
стану по м.  Лозова,  Лозівського міськрайонного управління юстиції
Харківської області вчинено актовий запис № 420. (а.с.  №5).

З огляду на матеріалами справи,  дійсно вбачається,  що у позивача,  даний шлюб з відповідачем перший і її
дошлюбне прізвищеОСОБА_1,  що
підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження на позивача (а.с. №14).

Позивач вказала,
що на даний час вона не працює,
оскільки навчається в Харківському державному університеті сільського
господарства за спеціальністю - «менеджмент організацій,  в підтвердження викладеного надала ксерокопію
Договору на навчання №18 МО-3 ву від 11 серпня 2004 року (а.с. №31).

З огляду на письмову заяву відповідача від 19 листопада
2007 року (а.с. №29) вбачається,  що він
працює на ЗАТ Лозівське ХПП на посаді обліковця і пільгами з держави не
користується і інвалідом не являється.

Із ксерокопії свідоцтва про народження ( а.с. №15),  вбачається,
що дійсно у даному шлюбі у відповідача та позивача народилася син
Давид,  ІНФОРМАЦІЯ_1народження,  який проживає з позивачем,  що підтверджено довідкою з місця реєстрації
(а.с. №17). У судовому засіданні із пояснень позивача та дослідженої письмової
заяви відповідача (а.с. №29) судом було встановлено,  між сторонами відсутній спір про місце
проживання дитини.

Відповідно до пояснень,
які надано позивачем у судовому засіданні 26 листопада 2007 року та
письмової заяви відповідача (а.с. №29),
судом було достовірно встановлено,
що сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не
змогли,  внаслідок чого шлюб фактично

розпався з вересня 2007 року,
подружні стосунки припинились,
спільне господарство не ведеться і подальше життя і збереження шлюбу
буде суперечити їхнім інтересам.

Відповідно до ч. 2
ст.  112 Сімейного Кодексу України
шлюб припиняється в наслідок його розірвання.

Відповідно до ч.
2  ст.    112
Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання  шлюбу,
якщо  буде  встановлено,
що  подальше  спільне
життя  подружжя  і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них,  що має істотне значення.

Таким чином,
оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає,  що шлюб між сторонами слід розірвати,  оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє
неможливо,  а подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

У судовому засіданні 26 листопада 2007 року позивач
подала до суду письмову заяву (а.с. №30),
якою прохала суд покласти саме на неї витрати по оплаті державного мита
при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Виходячи з викладеного,
суд вважає можливим задовольнити заяву позивача і покласти саме на неї
сплату державного мита при отриманні в органах РАЦС свідоцтва про розірвання
шлюбу,  а відповідача від вказаних витрат
- звільнити.

Згідно до п. 6 ч.1
ст.  214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові
витрати.

Статтею 79 ЦПК України
встановлено,  що судові витрати
складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень
Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено,  що до набрання чинності законом,  який регулює прядок сплати і розміри судового
збору,  судовий збір при зверненні до
суду сплачується у порядку і розмірах,
встановлених законодавством для державного мита.

З огляду на матеріалами справи,  судом встановлено,  що позивачем при зверненні до суду було
сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної
справи на суму в 07 грн. 50 коп. (а.с. №2) та судовий збір (державне мито) на
суму в 08 грн. 50 коп. (а.с. №1).

У судовому засіданні позивач подала до суду письмову
заяву,  якою прохає суд,  дані витрати з відповідача не стягувати (а.с.
№30).

Положенням ч. 1
ст.  11 ЦПК України
встановлено,  що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,  поданим відповідно до цього Кодексу,  в межах заявлених ними позовних вимог,  і на підставі доказів сторін та інших
осіб,  які беруть участь у справі.

Керуючись  ст.
ст. 10,  11,  57,
60,  79,   ст. 88,
174,  213-215,  218,
224-226 ЦПК України,     ст.  ст.
110,  112 Сімейного Кодексу
України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовну  заяву
ОСОБА_1  до   ОСОБА_2
"про розірвання шлюбу" - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвищеОСОБА_1)
ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,  уродженкою міста Лозова,  Харківської області і ОСОБА_2

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження,
уродженцем міста Лозова,
Харківської області,  який
зареєстровано 11 листопада 2005 року про що відділом реєстрації актів
цивільного стану по м.  Лозова,  Лозівського міськрайонного управління юстиції
Харківської області вчинено актовий запис № 420.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з
ОСОБА_1на користь держави державне мито у розмірі 17 гривень 00 копійок,  а ОСОБА_2 від сплати державного мита -
звільнити.

Судові витрати: судовий збір (державне мито) у розмірі 08
грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у
розмірі 07 грн.50 коп.3а заявою позивача з відповідача - не стягувати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Харківської області через
Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4
ст.  295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження,  але
апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений  ст.  294 цього Кодексу,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом,  який його ухвалив,  за письмовою заявою відповідача. Заяву про
перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до
загального порядку,  встановленому цим
Кодексом.