Справа 2-5145
Рішення

Іменем України

12 грудня 2007 року                                      Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого - судді Троценко Т. А.

При секретарі:                                      Онищук О. О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ВГІРФО Бердянського MB УМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування реєстрації місця проживання;

з додатковим
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації
за утримання спільної часткової власності;

за зустрічним позовом ОСОБА_2 в своїх інте­ресах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа КП «Житло сервіс-7» про ви­значення порядку
користування житловим приміщенням,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в судовому засіданні
підтримала його і пояснила, що з 1982 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_2, від якого має неповнолітню
дитину ОСОБА_3 1990 р. народження.

В 2004 році була приватизована двокімнатна квартира АДРЕСА_1, при цьому ОСОБА_2, їй, ОСОБА_1, ОСОБА_3, її сину від першого шлюбу ОСОБА_5, та матері ОСОБА_4, кожному, на праві
власності на лежить по 15 частині квартири.

В 2006 році шлюб між нею та відповідачем було розірвано, він пішов з сім»ї,
мешкає в іншому місці, але залишився зареєстрованим в квартирі.

Від позовних вимог стосовно зняття з реєстрації відповідача вона
відмовляєть­ся, але просить стягнути з нього
витрати на утримання 15 частини квартири у вигляді виплати за комунальні платежі, які вона здійснила за період з жовтня 2006 р.
по жов­тень 2007 року, в сумі 445, 99 грн. та за 110 частину, яка належить
сину ОСОБА_3, і за яку той в силу неповноліття не оплачує комунальні
послуги, але відповідач, як батько, повинен приймати участь у
цих витратах, які за період з жовтня 2006 р. по жовтень 2007
року складають 222, 99 грн.

2

Відповідач ОСОБА_2 згоден здійснити ці виплати за
мінусом 76 грн., які він дав на плату комунальних послуг влітку 2007 року.

Позивачка ОСОБА_1 згодна на зменшення суми на 76
грн.

Відповідач ОСОБА_2 подав зустрічний позов від свого
імені, та від імені неповнолітнього сина ОСОБА_3 1990 р. народження, в якому просить ви­значити порядок
користування житловою квартирою і надати в користування в раху­нок 25 частин йому та сину кімнату № 5 площею 11,3 кв.
м., пояснивши при цьому, що в даний час син проживає в одній
кімнаті разом з бабусею ОСОБА_4, якій бі­льше 70 років, це негативно може сказатись на його вихованні, це є
неправильним, що доросла молода людина проживає
разом із престарілою жінкою. Просить розділи­ти особові рахунки, для того, щоб
він міг здійснювати оплату комунальних послуг. В рахунок 35 частин надати
іншим співвласникам кімнату № 6 площею 16,3 кв. м з ло­джією 4,0 кв. м, залишити в
загальному користуванні кухню, коридор, ванну та вби­ральню.

Відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 заперечує проти позову і пояснює,
що в даний момент син проживає в одній кімнаті разом з бабусею за своїм
бажанням, йому надавалась можливість перейти в іншу кімнату, але він
відмовився.

Представник відповідачки ОСОБА_4 за довіреністю ОСОБА_6 та відпо­відач
ОСОБА_5 позов не визнали і підтвердили, що Олександр проживає разом із бабусею
за своїм бажанням.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що хоча батько від його
іме­ні і звернувся до суду про визначення порядку користування квартирою, але
його влаштовує те, що він проживає разом із бабусею, і
це його ніяк не обтяжує, і міняти цей порядок не згоден.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову ОСОБА_1 і необхідності
відмови в позові ОСОБА_2 з таких
підстав.

Судом встановлено, що двокімнатна квартира АДРЕСА_1 належить на праві
спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, кожному по 1 5
частині, про що свідчить копія свідоцтва про право власності на нерухоме май­но, видане Управлінням житлового господарства виконавчого
комітету Бердянської міської ради 01. 06. 2004 p., № розпорядження 14815, а також
витяг з реєстру прав власності Бердянського КП з технічної інвентаризації.

В 2006 році шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, ОСОБА_2 не проживає в квартирі, але залишився в ній
зареєстрованим.

ОСОБА_1 здійснює оплату за комунальні послуги по кількості
зареєстро­ваних в квартирі осіб, в тому числі , і за ОСОБА_2, тому в
судовому засіданні сторони дійшли згоди стосовно
компенсації ОСОБА_2 оплати за комунальні послуги за свою 15 частину та за 110
частину неповнолітнього ОСОБА_3, в сумі 592,98 грн., тому позовні
вимоги ОСОБА_1 про стягнення компенсації за утримання
спільної часткової власності підлягають задоволенню.

ОСОБА_2 в зустрічному позові від свого імені та від імені
неповнолітнього сина ОСОБА_3 1990 р. народження просив визначити порядок користу­вання житловим приміщенням згідно часток у праві власності, і йому разом із
сином виділити в користування в рахунок 25 частин
кімнату № 5 площею 11,3 кв. м; ОСОБА_1,

3

ОСОБА_5, ОСОБА_4 виділити в користування житлову кімнату № 6 площею 16,3
кв. м з лоджією площею 4,0 кв. м., залишивши в загальному користу­ванні
кухню, коридор, вбиральню, ванну.

Мотивував це тим, що дорослій молодій людині не можна проживати в одній кімнаті з хворою 70 - річною жінкою, це являється
негігієнічним, а крім того, він хо­че спілкуватись з сином в окремій
кімнаті.

Згідно до ч. 1 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути
вислуханою батьками, іншими членами сім»ї,
посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а
також питань сім»ї.

Частина 2 цієї ж статті передбачає, що дитина, яка може висловити свою
думку, має бути вислухана при вирішенні питання між батьками, іншими особами
спору що­до її виховання, місця проживання.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3, 1990 р. народження, не підтримав позов батька ОСОБА_2, якій представляв його інтереси, і не бажає визначати порядок користування житловою квартирою, таким чином, як просить ОСОБА_2, пояснивши при цьому що йому комфортно знаходитись в одній
кімнаті з бабусею, і він не бажає переходити в іншу кімнату.

При таких умовах суд вважає, що думка неповнолітньої дитини має бути при­йнята
до уваги, оскільки це є в інтересах дитини і не суперечить її інтересам.

За таких обставин ОСОБА_2 не може претендувати на визначення
порядку користування житлової площею в частках 25 та 35, а крім того, при
запереченні ін­ших співвласників не можливо
визначити кожному його частку у відповідності до са­нітарних норм
житлової площі.

Ст. 358 ЦК України передбачає, що право
спільної часткової власності здійс­нюється співвласниками за їхньою
згодою.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування
тієї частини спільного майна в натурі, яка
відповідає йог частці у праві спільної част­кової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших
співвла­сників, які володіють та
користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Керуючись ст. 171 СК України, ст. 358 ЦК України, ст. ст. 212 - 215 ЦПК України,
суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 592
грн. 98 коп.

В задоволенні вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд. Заяву про апеля­ційне оскарження може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рі­шення, а апеляційну скаргу -
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеля­ційне
оскарження.