Справа №2-5374/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
жовтня 2007 року Оболонський районний суд м.
Києва у складі:

Головуючого-судді                      Поліщук Н.В.

при
секретарі:                              Задорожньому
А.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Києві цивільну справу справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю «Медведь» (казино «Лімпопо») про стягнення
боргу,  відшкодування моральної шкоди у
зв'язку з порушенням прав споживача та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до Відповідача,
посилаючись на наступне. 20 вересня 2006 року позивачем в приміщенні
казино «Лімпопо» за адресою м.
Київ,  пр. Героїв
Сталінграду,  16-В,  було придбано 2 фішки для гри «Американська
рулетка» на суму 50, 00 гривень кожна,
що підтверджується фіскальним чеком Відповідача №959 від 20 вересня 2006
року,  чим було укладено з Відповідачем
правочин,  відповідно до умов якого,  у разі позитивного для Позивача результату -
випадіння на рулетці обраного ним номеру з 37 можливих,  Відповідач був зобов'язаний виплатити йому
виграш у 35 кратному розмірі від вартості поставлених Позивачем на цей номер
фішок та повернути поставлені на цей номер фішки. У разі іншого результату
поставлені Позивачем фішки переходили у власність Відповідача.

20
вересня 2006 року,  поставивши одну
отриману фішку вартістю 50, 00 грн. на номер «7»,  який і випав,
згідно з умовами правочину Позивач отримав право на отримання від
Відповідача виграшу у сумі 1 750, 00 гривень.

Однак,  20 вересня 2006 року,  при зверненні до каси Відповідача отримати
виграш Позивач не зміг. Відповідач мотивував відмову у виплаті відсутністю
готівки в касі. Працівниками каси Відповідача було надано Позивачу письмову
відмову у виплаті виграшу 20 вересня 2006 року.

Позивач
вважає,  що відмовою у виплаті виграшу
Відповідач порушив умови укладеного правочину і цим самим порушив його права як
споживача,  гарантовані Законом України
від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживач.1в».

Крім
цього,  Позивач вважає,  що діями Відповідача йому було заподіяно
моральну шкоду,  оскільки,  він повинен був у присутності інших клієнтів
доводити працівникам каси свою право на отримання виграшу незалежно від
наявності / відсутності готівки в касі Відповідача.

На думку
Позивача,  порушення його прав стало
можливим внаслідок того,  що Відповідачем
не отримано ліцензію Міністерства фінансів України на провадження організації
діяльності з проведення азартних ігор,  а
тому Відповідач не дотримується ліцензійних умов на провадження організації
діяльності з проведення азартних ігор,
зокрема пункту 3.6.7. Ліцензійних умов «Провадження організації
діяльності з проведення азартних ігор»,
затверджених наказом Державного комітету України з питань регуляторної
політики та підприємництва №40/374 від 18 квітня 2006 року,  який зобов'язує ліцензіата створювати для
забезпечення розрахунків з гравцями щодо виплати належних їм призів (виграшів)
призовий (виграшний) фонд,  який може
складатися з готівкових коштів у касах ліцензіата та коштів ліцензіата на
поточному рахунку у банку.

Позивач просить
постановити рішення,  яким зобов'язати
ТОВ «Медведь» (казино
«Лімпопо») отримати ліцензію Міністерства фінансів України на провадження
організації діяльності з проведення азартних ігор,  стягнути з Відповідача на його користь невиплачений
виграш у сумі 1 750, 00 грн. та відшкодування завданої Позивачу моральної шкоди
у сумі 500 гривень.

Позивач
в судове засідання не з"явився,  про
час і місце розгляду справи повідомлений належним чином,  направив до суду свого представника.

В судовому
засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі,  посилаючись на обставини,  викладені в позовній заяві.

Представник
Відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував,  посилаючись на те,  що ТОВ «Медведь»
(казино «Лімпопо») ніколи не відмовлялося виплатити Позивачу виграш,  а насправді його лише просили почекати,  коли гроші отримують в Банку і принесуть до
каси. У відмові про виплату виграшу,  на
яку посилається Позивач,  зазначено,  що Відповідач не може виплатити Позивачу
виграш не взагалі,  а лише 20 вересня
2006 року,  оскільки виграш випав після
22:00 години,  коли жодна банківська
установа вже не функціонувала. У відмові зазначено,  що виграш Позивачу буде виплачено у
відповідності з пунктом 2.14. ліцензійних умов провадження господарської
діяльності з організації та утримання тоталізаторів,  гральних закладів у місті Києві затверджених
наказом представництва Державного комітету України з питань регуляторної
політики та підприємництва в м.  Києві
від 06.11.2006 ркоу №12 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності з організації та утримання тоталізаторів,  гральних закладів у місті Києві»,  тобто протягом трьох днів.

Однак,  Позивач до цього часу за виграшем не
звертався,  проте Відповідач готовий
виплатити Позивачу виграш у будь-який зручний для нього час.

Вимоги
Позивача щодо зобов'язання Відповідача отримати ліцензію Міністерства фінансів
України Мінфіну України на провадження організації діяльності з проведення
азартних ігор,  на думку
Відповідача,  є безпідставними
оскільки,  Відповідач здійснює свою
діяльність на підставі ліцензії,  виданої
Київською міською державною адміністрацією серія АА № 777023 від 30 грудня 2004
року і яка є дійсною по 29 грудня 2009 року.

Крім
того,  відповідач зазначив,  що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів
України від 21 грудня 2005 року №1254 «Про внесення змін до деяких Постанов
Кабінету Міністрів України» органом ліцензування з організації діяльності з проведення
азартних ігор є Міністерство фінансів України (дата набрання Постановою
чинності -12 квітня 2006 року). Зазначені зміни були внесені після отримання
Відповідачем вищевказаної ліцензії. Згідно приписів статті 1 Закону України
«Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 1 червня 2000 року
№1775-10,  ліцензія - це документ
державного зразка,  який засвідчує право
ліцензіата на провадження зазначеного в ньому виду господарської діяльності
протягом визначеного строку за умови виконання ліцензійних умов. Анулювання
ліцензій внаслідок прийняття інших нормативно-правових актів або скорочення їх
строку дії не передбачено жодним Законом України чи нормативно-правовим
актом,  у тому числі і самою Постановою
Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року,  №1254 «Про внесення змін до деяких Постанов
Кабінету Міністрів України».

Крім
того,  Відповідач вказав,  що згідно статті 58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі,  крім випадків,  коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Тому дії ТОВ «Медведь» (казино «Лімпопо») з цього
питання законні і отримувати ще одну ліцензію від Міністерство фінансів України
за цим видом діяльності підстав не має.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи,  вважає,
що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню,  виходячи з наступного..

20
вересня 2006 року Позивачем в приміщенні казино «Лімпопо» за адресою м.  Київ,
пр. Героїв Сталінграду,  16-В,  було придбано 2 фішки для гри «Американська
рулетка» на суму 50, 00 гривень кожна,
що підтверджується фіскальним чеком Відповідача №959 від 20 вересня 2006
року,  чим було укладено з Відповідачем
правочин,  відповідно до умов якого,  у разі позитивного для Позивача результату -
випадіння на рулетці обраного ним номеру з 37 можливих,  Відповідач був зобов'язаний виплатити
Позивачу виграш у 35 кратному розмірі

від вартості
поставлених Позивачем на цей номер фішок та повернути поставлені Позивачем;; на
цей номер фішки. У разі іншого результату поставлені Позивачем фішки переходили
у власність Відповідача.

20
вересня 2006 року,  поставивши одну
отриману фішку вартістю 50, 00 грн. на номер «7»,  який і випав,
згідно з умовами правочину Позивач отримав право на отримання від
Відповідача виграшу у сумі 1 750, 00 гривень. Даний факт визнано та не
оспорюється відповідачем.

20
вересня 2006 року,  при зверненні до каси
Відповідача отримати виграш Позивач не зміг. Відповідач мотивував відмову у
виплаті відсутністю готівки в касі. Працівниками каси Відповідача було надано
Позивачу письмову відмову у виплаті виграшу,
якій зазначено,  що Відповідач не
має можливості виплатити Позивачу виграш у розмірі 1 750, 00 гривень 20 вересня
2006 року та зазначено,  що виплата
виграшу буде проведена у відповідності з пунктом 2.14. Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності з організації та утримання
тоталізаторів,  гральних закладів у місті
Києві.

Зазначеною
нормою визначено,  що «У разі
неспроможності ліцензіата видати приз гравцю,
якому належить виграш у азартну гру,
за рахунок коштів каси ліцензіата,
такий приз видається за рахунок коштів ліцензіата на поточному рахунку в
банку в строк,  що не перевищує три
робочих дні з дати виграшу».

Як пояснив
представник позивача,  позивач виграш в
сумі 1750 грн. на даний час не отримав,  що підтвердив та не оспорював в судовому
засіданні представник відповідача.

З огляду на
встановлене,  суд вважає що вимог в
частині стягнення з відповідача на користь позивача суми виграшу 1750 грн.
підлягають задоволенню.

Позовні
вимоги Позивача в частині зобов'язання Відповідача отримати ліцензію на
провадження організації діяльності з проведення азартних ігор,  задоволенню не підлягають,  виходячи з наступного. Твердження Позивача,  про те,
що порушення його прав стало можливим внаслідок не дотримання Відповідачем
саме цих ліцензійних умов,  є таким,  що не відповідає дійсності,  оскільки,
в абзаці 2 пункту 4.6. ліцензійних умов на провадження організації
діяльності з проведення азартних ігор,
які затверджені Наказом Державного комітету України з питань
регуляторної політики та підприємництва і Міністерства фінансів України від
18.04.2006 N 40/374 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження організації
діяльності з проведення азартних ігор і Порядку контролю за додержанням
Ліцензійних умов провадження організації діяльності з проведення азартних ігор»
містить припис аналогічний пункту 2.14. Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності з організації та утримання тоталізаторів,  гральних закладів у місті Києві,  а саме: «Уразі неспроможності ліцензіата
видати приз (виграш) гравцю,  якому
належить виграш у азартну гру,  за
рахунок коштів каси ліцензіата,  такий
приз (виграш) видається за рахунок коштів ліцензіата на поточному рахунку в
банку в строк,  що не перевищує три
робочих дні з дати виграшу».

Крім
того,  Ліцензійні умови провадження
господарської діяльності з організації та утримання тоталізаторів,  гральних закладів у місті Києві затверджені
наказом представництва Державного комітету України з питань регуляторної
політики та підприємництва в м.  Києві
від 06.11.2006 №12 і Ліцензійні умови на провадження організації діяльності з
проведення азартних ігор,  які
затверджені Наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики
та підприємництва і Міністерства фінансів України від 18.04.2006 N 40/374,  що обидва є чинними на момент розгляду
справи,  фактично регулюють одну і ту ж
господарську діяльність.

Постанова
Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 р. №1254 «Про внесення змін до деяких
Постанов Кабінету Міністрів України» була прийнята пізніше ніж Відповідачем
було отримано ліцензію Київської міської державної адміністрації на провадження
господарської діяльності з організації та утримання тоталізаторів,  гральних закладів у місті Києві строком дії
по 29 грудня 2009 року. Дія цієї ліцензій,
відповідно до приписів статті 1 Закону України «Про ліцензування певних
видів господарської діяльності»,  чинна
протягом визначеного у самій ліцензії строку,
за умови дотримання ліцензіатом ліцензійних умов,  з урахуванням положень статті 58 Конституції
України про те,  що Закони та інші
нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі,  крім випадків,  коли вони пом'якшують або

скасовують
відповідальність особи.

Тому суд
дійшов до висновку,  що діяльність ТОВ «Медведь» (казино «Лімпопо»)
не суперечить чинному законодавству,
оскільки,  ним отримана у
встановленому чинним нормативним актом порядку ліцензія на провадження
господарської діяльності провадження господарської діяльності з організації та
утримання тоталізаторів,  гральних закладів
у місті Києві.

Діючим
законодавством України не передбачено скасування діючих ліцензій (крім випадків
її анулювання внаслідок недотримання ліцензійних умов) або вимога отримування
двох ліцензій для одного й того ж виду діяльності,  оскільки останнє суперечить засадам
ліцензування господарської діяльності закладеної нормами Закону України «Про
ліцензування певних видів господарської діяльності».

З
урахуванням вищенаведеного,  суд
вважає,  що Відповідач - ТОВ «Медведь» здійснює свою
діяльність на підставі і у відповідності з чинним законодавством і отримувати
ще одну ліцензію Міністерства фінансів України на організацію діяльності з
проведення азартних ігор,  протягом
строку дії ліцензії серія АА № 777023 від 30 грудня 2004 року виданої Київською
міською державною адміністрацією немає жодних підстав,  тому вимоги Позивача у цій частині також є
повністю безпідставними.

Вимоги
Позивача про відшкодування моральної шкоди також не підлягають
задоволенню,  виходячи з наступного.

Відповідно
до  ст.
1167 ЦК України
моральна шкода,  завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою,  яка її
завдала,  за наявності її вини,  крім випадків,  встановлених законом.

Законодавством
встановлено,  що моральна шкода - це
втрати немайнового характеру ,  яких
позивач зазнав внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних
явищ,  що настали через незаконні винні
дії відповідача. Як загальна умова цивільно-правової відповідальності
передбачений зв"язок між протиправною поведінкою та наставшими наслідками.

Оскільки
позивачем не надано суду доказів на підтвердження факту заподіяння моральної
шкоди,  а в діях відповідача відсутня
така неправомірна поведінка,  яка
потягнула за собою настання відповідальності за завдання моральної шкоди,  позовні вимоги в частині відшкодування
моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Державне
мито в сумі 51 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави на
підставі  ст.  88 ЦПК України пропорційно сумі позовних вимог,  що задовольняються судом.

Керуючись  ст.
ст.  10, 15, 60, 88, 209, 212-215,
218 ЦПК України,  на підставі  ст.  58
Конституції України,   ст.   ст.
10,  58-60,  209,
212-215 ЦПК України,   ст. . 24 Закону України «Про захист прав
споживач.1в»,  Законом України «Про
ліцензування певних видів господарської діяльності»,  суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю «Медведь» (казино «Лімпопо») про стягнення
боргу,  відшкодування моральної шкоди у
зв'язку з порушенням прав споживача та зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково..

Стягнути
з Товариства з обмеженою відповідальністю «Медведь»
(казино «Лімпопо») на користь ОСОБА_1 суму виграша 1750 ( одну тисячу сімсот п"ятдесят )
грн.

В іншій частині
заявлених позовних вимог - відмовити.

Стягнути
з Товариства з обмеженою відповідальністю «Медведь»
(казино «Лімпопо») на користь держави державне мито в сумі 51 (п'ятдесят
одна ) грн.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений
статтею 294 ЦПК України,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи

апеляційним
судом.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо скарга подається у
строк,  встановлений для подання заяви
про апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються Апеляційному суду
м.  Києва через Оболонський районний суд
м Києва.