Справа
РІШЕННЯ

ІМ*ЯМ  УКРАЇНИ

4 червня 2007 року   Болградський районний суд Одеської області в
складі

головуючого  Тимошенко І.В.

при секретарі             Бородастової
О А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Болград цивільну справу за
позовом   ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення
боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить
постановити рішення, якім стягнути з відповідача на його користь 8787 грн. боргу, а
також 3 % річних
за прострочку виконання грошового зобов»язання і судові витрати. Позивач
посилається на те, що 7 квітня 2005 року він позичив
відповідачеві гроші в сумі 1740
долларів США, які
відповідач зобов»язався повернути до 7
червня 2005 року,
про що написав розписку. Але по теперішній час відповідач борг не повернув.

Відповідач позов
не визнав, посилаючись на те, що він дійсно написав розписку від 7 квітня 2005 року про
отримання від ОСОБА_1 1740
долларів США строком
на два місяці, але фактично він ці гроші від ОСОБА_1 не отримав. Відповідач не
заперечує, що на момент написання розписки він дійсно мав борг перед позивачем
на вказану суму. Але відповідач посилався також на те, що цей борг він
позивачеві повернув.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Встановлено, що 7 квітня 2005 року між
сторонами був укладений договір позики, відповідно до якого відповідач позичив
у позивача 1740 долларів
США строком
на два місяці та зобов»язався повернути борг в строк до 7 червня 2005 року. Це
підтверджується розпискою відповідача від 7
квітня 2005 року,
яка відповідно до вимог ст. 1047
ч.2 ЦК України
є одною із встановлених законом форм укладення договору позики.

По теперішній
час відповідач борг у вказаній сумі позивачеві не повернув.

Сума 1740 долларів США відповідно до
довідки Белградського відділення Одеського філіалу ВАТ «Укргазбанк» № 30/608 від 23.02.2006 року
еквівалентна 8787 грн. Ця
сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно з
вимогами ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора
зобов»язаний сплатити три проценти річних від простроченної суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню: 8787
грн. х 3% = 263 грн.61
коп.

263грн.61коп. х 2 рокі = 527 грн.22 коп.
Посилка відповідача на те, що він фактично 7 квітня 2005
року   не отримав від позивача гроші
в суммі 1740 долларів
США не може
служити

-2-

підставою для відмови у задоволенні позову. В судовому
засіданні відповідач підтвердив, що він 7
квітня 2005 року
власноручно написав розписку про втримання від позивача вказанної суми та
підписав її. Він також підтвердів, що дійсно станом на 7 квітня 2005 року він мав
борг перед позивачем на вказану суму. Посилка відповідача на те, що при
складанні розписки не були присутні свідки , які вказані в розписці - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також на те, що йому гроші не були
передані 7.04.2005 року,
для вирішення спору не має суттєвого значення, оскількі відповідач фактично
визнав борг. Крім того, відповідно до ст. 1051
ЦК України якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення
суду не може грунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що
гроші або речі насправді не були одержані. Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір
позики між сторонами на суму, яка у десять разів перевищує встановлений законом
розмір неопадоткованного мінімуму доходів громадян ,підлягав укладенню та був
укладений у письмовій формі. Тому пояснення свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про те,
що вони не бачили передачу грошей позивачем відповідачеві не є підставою для відмови
в задоволенні позову.

Твердження
відповідача про те, що він повернув борг позивачеві є безпідставним. Відповідач
не надав будь-якіх доказів про те, що він повернув борг, а позивач цю обставину
заперечує. Пояснення свідка ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 позичав у нього в 2005 році 300 долларів США для ОСОБА_2, а
потім повернув їх, не є свідченням погашення боргу по розписці від 7 квітня 2005 року.

Відповідно до вимог ст. 79,88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові
витрати в сумі 120 грн.

Керуючись ст.. 10, 11, 60, 212 - 215, 294 ЦПК
УКРАЇНИ, ст.625, 1047,
1049,1050,1051 ЦК України,суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_2на користь ОСОБА_18787
грн. боргу, 527 грн. 22 коп. відсотків
за прострочку виконання грошового зобов»язання, 120 грн. судових витрат, а всього 9434 грн.22 коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області через Белградський районний суд в наступному
порядку: заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом
10 днів з дня
проголошення рішення, апеляційна скарга може бути подана протягом 20 днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження.