Справа № 2 -1433/07.
РІШЕННЯ

Іменем України

17 квітня 2007 року                                                                                      м.
Чернігів

Деснянський
районний суд міста Чернігова у складі: головуючої - судді Карапута
Л.В., при секретарі - Товстенко
Н.М.,

з участю
позивача, представника відповідача Деснянського відділу державної виконавчої
служби Чернігівського міського управління юстиції - Помі О.В.,
представника третьої особи головного управління Державного казначейства України
в Чернігівській області -
Шапоренко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до Деснянського відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління юстиції про стягнення моральної шкоди,

третя особа - Головне
управління Державного казначейства у Чернігівській області, ОСОБА_2,

встановив:

У січні 2007 року
позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення моральної
шкоди в розмірі 2000 грн. 00 коп..

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і наполягав на їх
задоволенні та пояснив суду, що Ухвалою Господарського суду Чернігівської
області від 25.09.2006 року визнано такою, що не відповідає вимогам закону
постанова державної виконавчої служби у Деснянському районі м. Чернігова від
03.08.2006 року про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню
наказу господарського суду Чернігівської області № 15/167 про стягнення з СП
„Росинка" Чернігівського обласного благодійного фонду „Олімп" на його
користь 20222 грн. 48 коп..

Представник відповідача позов не визнав та пояснив суду,
що згідно ухвали Господарського суду Чернігівської області від 25.09.2006 року
визнана постанова державного виконавця такою, що не відповідає вимогам закону,
а дії державного виконавця чи Державної виконавчої служби не були визнані
неправомірними, в зв'язку з чим відсутні підстави для виникнення моральної
шкоди.

2

Представник третьої особи позов не визнала і просила
відмовити в його задоволенні.

Третя особа - ОСОБА_2. в судове засідання
не з'явився, сповіщався про час і місце розгляду справи у встановленому законом
порядку.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи суд приходить до
наступного висновку.

03.08.2006 року
Державна виконавча служба в Деснянському районі міста Чернігова винесла
постанову № 534/14 про
закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу № 15/167 виданого 06.04.2006 року
Господарським судом Чернігівської області про стягнення з СП „Росинка"
Чернігівського обласного благодійного фонду „Олімп" на користь ОСОБА_1. 20222 грн. 48 коп..

ОСОБА_1. звернувся до Господарського суду Чернігівської області із скаргою
і просив визнати незаконною постанову державного виконавця ОСОБА_2. від 03.08.2006 року.

Ухвалою від 25.09.2006
року скарга ОСОБА_1. задоволена. Постанова державної виконавчої служби у
Деснянському районі від 03.08.2006
року визнано такою, що не відповідає вимогам закону.

Постановою Київського Апеляційного Господарського суду від 28.11.2006 року вказана
Ухвала Господарського суду Чернігівської області залишена без змін.

Відповідно до вимог ст. 56
Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави,
чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої
незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень. Зі змісту даної статті випливає, що в усіх випадках
відшкодування можливе, якщо доведена вина того, хто заподіяв шкоду.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, в редакції 2003 року,
моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її
вини.

Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову
практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди" від
31.03.1995 року № 4, ( далі Постанови ) під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб.

Крім того, виходячи з п. 5 Постанови, загальними
підставами цивільно-правової відповідальності для відшкодування моральної (
немайнової ) шкоди є:  наявність такої
шкоди,  протиправність діяння її
заподіювача,

3

наявність   причинного
зв'язку   між   шкодою
та   протиправним   діянням заподіювана та вини останнього в її
заподіянні.

Відповідно до положень ст. 60
ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, в судовому засіданні позивачем не доведено
факт спричинення йому моральної шкоди, -
втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних йому відповідачем у зв'язку з прийняттям
зазначеної постанови та причинного зв'язку знаходження на лікуванні з 01.02.2007 року по 02.03.2007 року.

Разом з тим, Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25.09.2006 року дії
Державної виконавчої служби і державного виконавця не були визнані незаконними.

Оскільки дії відповідача не були визнані незаконними, той відповідно
відсутні вина останнього у прийнятті постанови.

В зв'язку з відсутності вини відповідача, суд приходить до висновку про
відсутність протиправності діяння та наявності причинного зв'язку між шкодою і
такими діяннями.

Одночасно суд вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження
була винесена державним виконавцем ДВС у Деснянському районі м. Чернігова 03 серпня 2006 року, а з 25.09.2006 року право
позивача було вже відновлено, згідно ухвали Господарського суду Чернігівської
області ( а.с. 4 ), залишеної без
змін Постановою Київського Апеляційного господарського суду від 28 листопада 2006 року ( а.с. 5, 6 ).

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,
11, 60, 208 - 209, 292, 294 ЦГЖ України, Закону України „Про виконавче
провадження", ст. 1167
ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про судову
практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової )
шкоди" від 31.03.1995
року № 4, суд

вирішив:

в задоволенні
позову ОСОБА_1відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду
Чернігівської області. Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подана протягом 10
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.