Справа №2-1141/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2007 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі:

головуючого Музичук Н. Ю. при секретарі Поліщук С. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу за позовом ОСОБА_1, третя особа на боці позивачки ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини -

встановив:

В жовтні 2006 року в суд звернулася ОСОБА_1 позовом до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, по оплаті навчання дочки в Рівненському державному аграрному коледжі /далі РДАК/, в сумі 2800 грн. за період її неповнолітнього віку із 01 вересня 2005 року до 03 серпня 2006 року, у відповідності до п.1 ст. 185 СК України. В заяві покликалась на те, що загальна сума оплати послуг навчання за 2 роки 10 місяців становить 8400 грн., її прибутки не дозволяють оплачувати вартість навчання в повному обсязі, яке їй необхідно сплатити після повноліття дочки, тому вважає доцільним вимагати відшкодування вартості навчання до досягнення повноліття дочкою в повному обсязі.

Будучи допитаним в порядку окремого доручення Мировим суддею судової дільниці №2 Шебекінського району Бєлгородської області Російської Федерації І.І.Шуляковою, відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на навчання дочки в сумі 2800 грн./14000руб/ не визнав, оскільки його майновий стан у вигляді пенсії МО РФ в сумі 8918 руб. і заробітної плати в сумі 8500 руб щомісячно та наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей не дозволяє сплатити такі витрати. На розгляд справи без його участі не згідний.

В додаткових запереченнях суду відповідач вказує на те, що позивачка в порушення вимог закону без його згоди влаштувала дитину на платне навчання, чим завідомо поставила себе в становище такої, що потребує допомоги. З урахуванням його сімейного стану, майнового стану, потреби в лікуванні, прибутки на одного члена його сім»ї нижчі від прожиткового мінімуму. Крім того, вони очікують народження четвертої дитини. У цьому зв»язку він не має можливості сплати додаткових витрат на утримання дитини, пропонує позивачці припинити його домагання.

Позивачка повністю підтримала позовні вимоги в суді. Додатково пояснила, що покликання позивача на доцільність навчання на державній формі недоречні, оскільки на таку форму навчання по спеціальності «правознавство» прийнятий мізерний відсоток учнів, батько не прийняв будь-яких зусиль для такого влаштування дитини, із 1997 року взагалі з нею не спілкувався, донька по стану здоров»я внаслідок захворювання очей не може витримувати великі навантаження. Відповідач штучно свідомо погіршує своє майнове і сімейне становище з метою ухилення від матеріального утримання спільної їх доньки, про що свідчить усиновлення дитини його теперішньої дружини від першого шлюбу та надані суду листи відповідача. Просить задовольнити вимоги в повному обсязі.

Залучена до участі в справі в якості третьої особи на боці позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю підтримав заявлені матір"ю в її інтересах позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат на її навчання, вважає їх такими, що підлягають до задоволення.

Відповідач ОСОБА_3, будучи допитаним по суті заявлених вимог в порядку судового доручення Мировим судом Шебекінського району і м. Шебекіно Бєлгородської області РФ з повідомленням про час і місце судового розгляду справи, в судові засідання 02.11.2007 року та 30.11.2007 року не прибув, будь-яких заяв суду не надав. З урахуванням думки сторони позивача, положень ст. . 169 ЦК України, вважається за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів.

Оцінюючи пояснення і доводи сторін, досліджені надані в справі докази, в їх сукупності, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що сторони перебували в шлюбі, від шлюбу мають дочку Ольгу, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, батьком якої, згідно актового запису Заполярного міськвідділу ЗАГС Мурманської області за №279 від 30.08.1988 року значиться відповідач ОСОБА_3, з якого за

рішенням суду стягувались аліменти до досягнення повноліття дитиною 03.08.2006 року в розмірі 1А частини всіх видів прибутку.

Згідно довідки Рівненського державного аграрного коледжу /далі по тексту РДАК/ №520 від 07.09.2005 року, договору №16-Ю11 між позивачкою ОСОБА_1. та директором РДАК встановлено, що ОСОБА_2 дійсно із 01.09.2005 року навчається на денному платному відділенні РДАК по спеціальності «правознавство» на підставі вищенаведеного договору та наказу по коледжу №88-ск від 05.09.2005 року, вартість освітньої послуги становить 2800 грн. на рік, кошти сплачені за квитанцією Ощадбанку ОБ/37№11 № 404 від 14.07.2005 року в сумі 1400 грн. та квитанцією Ощадбанку ОБ1.7№7 від 07.09.2006 року в сумі 1400 грн., а загальна вартість такої послуги за 2 роки 10 місяців становить 8400 грн. Крім того, на підставі наданих доказів встановлено, що дитина до повноліття і в теперішній час проживає з матір"ю, перебуває на утриманні матері, не маючи самостійного прибутку, страждає хворобою очей у вигляді міопії високого ступеню обох очей зі змінами на очному дні, за висновком №4501 ЛКК поліклініки №1 м. Рівне їй протипоказані фізичні навантаження за станом здоров»я і фізичним розвитком.

Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь в додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами /розвитком здібностей дитини, її хворобою, тощо/. Розмір участі батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Оцінюючи підтверджені достовірними доказами витрати в розмірі 2800 грн., встановлені на підставі досліджених доказів обставини та доводи позову і заперечень у відповідності до положень чинного законодавства, суд приходить до висновку про необхідність участі обох батьків в рівній степені в додаткових витратах на навчання неповнолітньої дитини, що викликані особливими обставинами, у зв»язку із захворюванням і неналежним станом здоров»я дитини. При цьому наданими відповідачем доказами про його доходи, майновий та сімейний стан, стверджується його реальна можливість разового відшкодування додаткових витрат на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1400 грн. Із задоволенням позовних вимог в зазначеному розмірі не будуть істотно порушені права та інтереси сторін і третьої особи в справі.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються повністю на відповідача.

На підставі викладеного, ст. 185 СК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 223, 292, 294 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця м. Порт-Артур КНР, громадянина Росії, на користь ОСОБА_1 додаткові витрати в сумі 1400 грн. на дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, що викликані витратами на її навчання за період із 01 вересня 2005 по 03 серпня 2006 року.

Стягнути із ОСОБА_3 державне мито в розмірі 51 грн. в дохід місцевого бюджету міста Рівне та 7 грн.50 коп. до державного бюджету за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи Рівненським міським судом на р/р 0002, МФО 833017 код ЗКПО 2258633 в банку ГУДК в Рівненській області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через місцевий суд поданням в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням в двадцятиденний після подачі заяви строк апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана і без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк, встановлений для подання цієї заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження , але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.