Справа
№2-2748/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
квітня 2007 року             Приморський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого
судді Ярош С.В.

при секретарі
Гловюк І.В.

розглянули у
відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до  ТОВ
„Евросеть"  про  стягнення
середнього

заробітку за час
затримки видачі трудової книжки та моральної шкоди,

Встановив:

Позивач
звернувся з позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час
затримки видачі трудової книжки та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим,
що він з грудня 2005 року по 30.06.2006 року працював на посаді менеджера по
розвитку в ТОВ „Евросеть", був звільнений наказом з 1.07.2006 року. При
звільненні відповідач не видав йому належним чином оформлену трудову книжку. Зараз
позивач у трудових відносинах ні з ким не перебуває. Діями відповідача позивачу
завдана моральна шкода, оскільки позивач знаходився у нервовому напруженні
через те, що відповідач не видав йому трудову книжку, у зв'язку з чим він не
міг на достатньому рівні утримувати свою сім'ю. Компенсацію на завдану моральну
шкоду оцінює в 1200 гривень.

У
судовому засіданні позивач позовну заву підтримав, просив зобов'язати
відповідача середній заробіток за весь час затримки видачі трудової книжки,
стягнути моральну шкоду у сумі 1200 гривень, зобов'язати відповідача видати
належно оформлену трудову книжку.

Представник
відповідача у судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення
проти позову, мотивовані тим, що вина відповідача у затримці видачі трудової
книжки відсутня, оскільки позивач жодного разу не звертався до відділу кадрів з
метою отримання трудової книжки ні особисто, не письмово, оскільки позивачем не
наведено доказів того, що він звертався до відповідача з проханням видати йому
трудову книжку. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши
пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як
встановлено в судовому засіданні, позивач знаходився у трудових відносинах з
відповідачем з грудня 2005 року по 30.06.2006 року, працював на посаді
менеджера по розвитку, був звільнений наказом з 1.07.2006 року. При звільненні
відповідач не видав йому належним чином оформлену трудову книжку. Цей факт не
заперечувався представником відповідача, який визнав, що позивач дійсно
працював у відповідача і трудова книжка його знаходиться в відділі кадрів ТОВ
„Евросеть" за адресою: м. Одеса, вул. . Маразліївська, 8. Зараз позивач у
трудових відносинах ні з ким не перебуває. Оскільки у день звільнення позивачу
повинна була бути видана трудова книжка, однак вона йому видана не була і зараз
знаходиться у відповідача, тому позовні вимоги в частині зобов'язання
відповідача видати належно оформлену трудову книжку підлягають задоволенню.

Відповідно
до ч.1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в
день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і
провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Цей
обов'язок передбачено й п.4. 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства
юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29
липня 1993 року N

58. Відповідно
до п.4. 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників,
затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України,
Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року N 58,
власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову
книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці
видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органа
працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.
Відповідно до п. 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства
юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29
липня 1993 року N 58, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то
власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове
повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Відповідач
обов'язок по видачі трудової книжки та вимоги інструкції щодо надсилання
позивачу поштового повідомлення із вказівкою про необхідність отримання
трудової книжки не виконав. Через те, що позивачу не була видана трудова
книжка, він не міг працевлаштуватися, і тому час з 1.07.2006 року та теперішній
час є вимушеним прогулом. Відповідно до ч. 4 ст. 235 КЗпП України, у разі
затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу
працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.
Відповідно до ч. ч.2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення
належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Враховуючи, що
позивач просить здійснити оплату за час вимушеного прогулу, то його вимоги
відносяться до вимог про стягнення належної йому заробітної плати. Вимушений
прогул позивача складає 9 місяців та 15 днів. Середня заробітна плата позивач,
відповідно до довідки від 15.02.2007 року №12-01-03/040, виданої відповідачем,
складає 738 гривень 77 копійок. Таким чином, виходячи з середнього заробітку,
на користь позивача підлягають стягненню 7101 гривень 23 копійок.

Відповідно
до ст..237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику провадяться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Позивачу не видавалася трудова книжка протягом більш ніж 9 місяців, у зв'язку з
чим він не міг працевлаштуватися. Через відсутність роботи позивач не міг
утримувати свою сім'ю. Тому факт завдання позивачу моральної шкоди з вини
відповідача суд вважає доведеним. Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір
грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом в залежності від
характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення
здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня
вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин,
які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності та справедливості. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що
позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 1200 гривень
підлягають задоволенню в повному обсязі.

З
урахуванням вищевикладеного та керуючись ч.1 ст. 47 КЗпП України, ч. 4 ст. 235
КЗпП України, ст..237-1 КЗпП України, ч.3 ст. 23 ЦК України, п.4.1, 4.2
Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом
Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства
соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року N 58, ст. 10, 11,
209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов
ОСОБА_1 до ТОВ „Евросеть" про стягнення середнього заробітку за час
затримки видачі трудової книжки та моральної шкоди -задовольнити повністю.

Зобов'язати
ТОВ „Евросеть" видати ОСОБА_1 належним чином оформлену трудову книжку.

Стягнути
з ТОВ „Евросеть" на користь ОСОБА_1 середній заробіток на час вимушеного
прогулу у сумі 7101 гривень 23 копійок.

Стягнути
з ТОВ „Евросеть" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 1200 гривень.

Стягнути з ТОВ
„Евросеть" на користь держави держмито у сумі 83 гривень.

Стягнути
з ТОВ „Евросеть" на користь держави витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у сумі 30 гривень.

Рішення
може бути оскаржено у апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської
області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.