Справа № 2-о-210/2007 p.
РІШЕННЯ іменем     України

м. Донецьк                                                                                                           16
листопада 2007 р.

Петровський
районний суд м. Донецька в складі: головуючий - суддя Фунжий О.А., при
секретарі Тітусь Н.В., за участю заявника ОСОБА_1, представника заінтересованої
особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання на території України, -

Встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання на
території України.

Заява
мотивована тим, що в період з грудня 1990 р. до жовтня 1992 р. заявник проходив
строкову військову службу у лавах Збройних сил колишнього СРСР на території
України та після її проходження залишився проживати на території України. Для
отримання паспорта громадянина України заявникові необхідно в судовому порядку
встановити факт проживання на території України, в зв'язку з чим він звернувся
до суду із заявою.

В
судовому засіданні заявник підтвердив свої вимоги, суду пояснив, що народився
ІНФОРМАЦІЯ_1.
у Браславському районі Вітебської області Білоруської РСР.
Після досягнення 16-річного віку він отримав паспорт громадянина СРСР. 19
грудня 1990 р. Браславським районним військовим комісаріатом Вітебської області
його призвано на строкову військову службу, яку проходив у військових частинах,
розташованих у м. Котовську Одеської області, сел. Фрунзенське АР Крим. 10 жовтня 1992 р. його демобілізовано у запас,
він поїхав у Донецьк, до своєї нареченої, потім повернувся до Білорусії, де
мешкали батьки, встав на військовий облік. 30 жовтня 1992 р. він знявся з
обліку та вибув у м. Донецьк, де одружився й мешкає по цей час.

Представник
заінтересованої особи - Петровського РО ДМУ ГУМВС України в Донецькій області в
судовому засіданні не заперечує встановлення в судовому порядку факту
проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 р. при його
доведеності.

Суд вважає, що заява підлягає   задоволенню з наступних підстав.

У
відповідності зі ст. З Закону „Про громадянство України" громадянами
України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення
незалежності України (24 серпня 1991 р.) постійно проживали на території
України.

В судовому засіданні належними документами встановлено, що ОСОБА_1
народився ІНФОРМАЦІЯ_1.
у ІНФОРМАЦІЯ_2

Білоруської РСР (а.с. 7). Після досягнення 16-річного віку він отримав
паспорт громадянина

СРСР (а.с. 5) 19 грудня 1990 р. Браславським районним військовим
комісаріатом Вітебської

області ОСОБА_1 призвано на строкову військову службу, яку він проходив у

військових частинах НОМЕР_1 з 22 грудня 1990 р. до 2 квітня 1991 p., НОМЕР_2 - з
4 квітня 1991 р.

до 10 жовтня 1992 р. (а.с. 19, 26)

За
даними Міністерства оборони Російської Федерації військова частина НОМЕР_1 в
період з 22 грудня 1990 р. до 2 квітня 1991 р. дислокувалась у м. Котовську
Одеської області, військова частина НОМЕР_2 в період з 4 квітня 1991 р. до 10
жовтня 1992 р. дислокувалась у сел. Фрунзенське Алуштинського району Кримської області, (а.с. 33)

10
жовтня 1992 р. ОСОБА_1 демобілізовано у запас, направлено для постановки на
облік у Браславський районний військовий комісаріат Вітебської області, (а.с.
19)

15
жовтня 1992 р. ОСОБА_1 встав на облік у зазначеному військкоматі, ЗО жовтня
того ж року знявся з обліку, (а.с.35) 29 жовтня 1992 р. ОСОБА_1 прописано у
ІНФОРМАЦІЯ_3, 30 жовтня того ж року виписано. (а.с. 5)

20
листопада 1992 р. ОСОБА_1 встав на облік у Петровсько-Куйбишевському
об'єднаному військовому комісаріаті м. Донецька. (а.с. 27) 2 грудня 1992 р.
його прописано по АДРЕСА_1 (а.с. 5), де він постійно мешкає по цей час.

Згідно
п. 8 Указу Президента України „Питання організації виконання Закону України
„Про громадянство України" для встановлення належності до громадянства
України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за
станом на 24 серпня 1991 р. постійно проживала на території України і
перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина
колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного
проживання на території України на зазначену дату, подає, зокрема, рішення
суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території
України за станом на 24 серпня 1991 р.

Оскільки
в судовому засіданні встановлено, що станом на 24 серпня 1991 р. ОСОБА_1
перебував у громадянстві колишнього СРСР, проходив строкову військову службу на
території України і після її проходження залишився проживати на території
України, суд вважає за необхідне встановити факт його постійного проживання на
території України на момент проголошення незалежності України.

На
підставі викладеного, керуючись ст. З Закону „Про громадянство України",
п. 8 Указу Президента України „Питання організації виконання Закону України
„Про громадянство України", ст. 213-215, 256-259 ЦПК, суд

Вирішив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити
факт постійного проживання ОСОБА_1, народженого ІНФОРМАЦІЯ_1. у ІНФОРМАЦІЯ_2 Білоруської РСР, на території України на
момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 р.)

Заяву
про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого суду
протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана в судову палату по
цивільних справах апеляційного суду Донецької області через місцевий суд
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.