Справа №2-709/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2007 р.                                                                 Каланчацького
районного суду

Херсонської області

в складі головуючого суді                                                  Прудкої
Л.Г.

при секретарі                                                                       Шаховій
О.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт.
Каланчак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення особи, яка
самоправно зайняла жиле приміщення,

Встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з проханням
постановити рішення про виселення відповідача ОСОБА_2 з будинку АДРЕСА_1.

Мотивуючи свої вимоги, позивачка вказує, що вона на праві
приватної власності має вказаний будинок за договором дарування від 19.02.2001
року. Згідно домової книги в будинку зареєстровані вона та її неповнолітній син
ОСОБА_3. Відповідач ОСОБА_2 є співмешканцем позивачки та проживає в будинку без
реєстрації. За п'ять років, протягом яких позивачка проживає з ОСОБА_2 в
незареєстрованому шлюбі, він зловживає алкогольними напоями, вчиняє сварки,
застосовує фізичне насилля, за що притягувався до адміністративної
відповідальності 04.12.2007 року до штрафу в сумі 51 грн. та 29.10.2007 року до
адміністративного арешту строком на 10 діб. На вимоги позивачки покинути
будинок ОСОБА_2 не реагує. На сьогодні відповідач є тою особою, що самоправно
без згоди ОСОБА_1 користується належним їй житлом, з приводу чого вона вимушена
звернутися до суду.

Відповідач позов визнає.

Виходячи з наведеного, суд
вважає за можливе   постановити рішення
при проведенні   попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього
Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника
житлового будинку може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою
статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання
іншого жилого приміщення.

Згідно з ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї
або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують
жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним
порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в
одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились

2

безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця
провадиться без надання іншого жилого приміщення. Осіб, які самоправно зайняли
жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 на праві
приватної власності має житловий будинок за договором дарування від 19.02.2001
року. Відповідач ОСОБА_2 є співмешканцем позивачки, який проживає в будинку без
реєстрації зі згоди ОСОБА_1 За час проживання в незареєстрованому шлюбі,
відповідач зловживав алкогольними напоями, вчиняв сварки, застосовує фізичне
насилля, за що притягувався до адміністративної відповідальності, та
унеможливлює подальше спільне проживання. Крім того, як встановлено судом,
відповідач вселився в будинок позивачки самоправно, в будинку він не
зареєстрований. На підставі викладеного, він підлягає виселенню в судовому
порядку.

Керуючись ст.116, 157 ЖК
України, ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з будинку АДРЕСА_1, який належить
ОСОБА_1, без надання іншого жилого приміщення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до 15
грудня 2007 року через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження та поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.