№2-529/2007 РІШЕННЯ
2007 р.   Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі:
головуючого судді Пустовіт З.П. при секретарі Гоноболіній О.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Бердянську цивільну справу за зустрічним позовом закритого акціонерного товариства „Бердянське підприємство теплових мереж" до ОСОБА_1 про визнання
угоди неукладеною, про виселення з житлового приміщення,
ОСОБА_1. в липні 2006 року звернувся до суду з позовом до З AT «Бердянське підприємство теплових
мереж» (далі ЗАТ „БПТМ"), в якому просив зобов'язати відповідача укласти з ним договір оренди квартири АДРЕСА_1 з тих підстав, що рішенням загальних зборів акціонерів від 19.03.1998 року йому була виділена трикімнатна
квартира АДРЕСА_1. З липня 2005 року він фактично вселився в квартиру і власними силами, за рахунок своїх
коштів став проводити ремонтні роботи. Фактично
проживаючи в ній більше року, він звернувся до відповідача з проханням офіційно укласти з ним договір оренди цієї
квартири, проте відповідач під різними приводами
ухиляється від укладення договору, у зв'язку з чим позивач змушений
був звернутися до суду з цим позовом.
В березні 2007 року позивач ОСОБА_1. подав уточнюючий позов, в якому просив суд визнати дійсним договір найму жилого
приміщення - квартири АДРЕСА_1, фактично укладеним між ЗАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» та ним в січні
2003 року, зобов'язавши відповідача оформити його письмово,
посилаючись на ті ж самі обставини щодо виділення йому
трикімнатної квартири за рішенням загальних зборів акціонерів від 19.03.1998 року, проведення ним ремонту власними силами.
Оскільки відповідач сприяв в проведенні ремонтних робіт
наданням будівельних матеріалів, а 11.07.2005 року видав наказ №87-к, який
зобов'язував відповідних посадовців оформити з ним договір найму зазначеної квартири, який не був виконаний у зв'язку з
неотриманням підприємством на вказану квартиру
свідоцтва про право власності, позивач вважає, що між ним та відповідачем фактично відбулась угода (договір) найму
вказаної квартири, тому на підставі ст.ст.
810-813, 207, 218 ЦК України просив визнати договір оренди квартири АДРЕСА_1 фактично
укладеним в січні 2003 року та просив зобов'язати відповідача письмового його
16 жовтня 2007 року ОСОБА_1. відмовився від свого первісного позову, про що надав суду відповідну письмову заяву, у зв'язку з
чим його позовні вимоги до ЗАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» про
спонукання до укладення
оренди житлового приміщення за ухвалою суду були закриті провадженням.
А ухвалою суду від 23 листопада 2007 року у зв'язку з повторною неявкою позивача ОСОБА_1 в судове засідання та неповідомлення ним
про причини неявки до суду, його позов до ЗАТ
«Бердянське підприємство теплових мереж» про визнання договору найму жилого
приміщення дійсним було залишено без розгляду, тому судом в заочному порядку розглянуті тільки зустрічні позовні заяви ЗАТ
„Бердянське підприємство теплових мереж.
року ЗАТ „Бердянське підприємство теплових мереж" звернулось із зустрічним позовом про виселення ОСОБА_1 із самоуправно зайнятої квартири АДРЕСА_1, посилаючись на те, що з березня 1997 року ОСОБА_1 за
договором найму житла для проживання
було надано квартиру АДРЕСА_2. 19.03.1998 року загальні збори акціонерів
товариства з метою поліпшення житлових умов
прийняли рішення виділити ОСОБА_1 трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. В 2003 році будинок був зданий в експлуатацію, а квартира взята на баланс підприємства.
27.01.2006 року управлінням житлового господарства при виконавчому комітеті
Бердянської міської ради ОСОБА_1 як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї
категорії була виділена благоустроєна
трикімнатна квартира АДРЕСА_3, однак
відповідач від запропонованої квартири відмовився із суб'єктивних причин. З 2004 року ОСОБА_1 пропонувалось звільнити
двокімнатну квартиру, яку він займає
з сім'єю, з правом вселення до трикімнатної квартири АДРЕСА_1, однак він відмовляється її звільнити. Рішенням
загальних зборів акціонерів від
10.03.2006 року було скасовано рішення зборів акціонерів від 19.03.1998 року. Проте ОСОБА_1., не маючи ордеру
на спірну квартиру чи договору
найму, використовуючи своє службове становище, самоуправно зайняв квартиру та
поміняв вхідні двері. В спірній квартирі ОСОБА_1. та члени його сім'ї не зареєстровані. На підставі ст.ст. 386, 387 ЦК
України, ст. 116 ЖК України ЗАТ „БПТМ"
просило виселити ОСОБА_1 із самоуправно зайнятої квартири АДРЕСА_1.
Крім цього, на уточнену позовну заяву ОСОБА_1 від 07.03.207 року ЗАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» пред'явило
зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання угоди
неукладеною. В позові зазначало, що посилання ОСОБА_1 на рішення загальних зборів акціонерів від 19.03.1998р. та на наказ
№87-к від 11.07.2005 року є неспроможними, оскільки
на момент прийняття цих рішень ЗАТ «БПТМ» ще не було
власником спірної квартири, не маючи свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке підприємство отримало лише
24.01.2006 року. Відповідно до ст. 810 ЦК України право на укладення договору найму житлового приміщення має тільки власник. Тому з цих
причин і рішення загальних зборів від 19.03.1998р., і наказ №87-к від
11.07.2005 року були скасовані. Рішення загальних зборів про виділення
трикімнатної квартири та наказ №87 від 11.07.2005року
не можна вважати попереднім договором , так як у них відсутні будь-які суттєві
умови, властиві договору найму, ні протоколом про наміри, бо вони не
відображають волевиявлення сторін. Це внутрішні документи підприємства, які не
містять ніяких суттєвих умов договору та не адресовані ОСОБА_1 Для договору
найму житлового приміщення, відповідно до вимог ст. 811 ЦК України, передбачена
письмова форма, і ОСОБА_1. не
заперечував, що такий договір між ними письмово
не укладався, більш того в своєму першому позові сам ставив питання щодо
примушування ЗАТ «БПТМ» до його
укладення. Предметом договору найму є житлові
приміщенні придатні для проживання, але ОСОБА_1. сам зазначав, що на січень
2003 року квартира була непридатна для проживання і залишається такою до теперішнього часу. Відсутність договірних відносин між
ЗАТ «БПТМ» та ОСОБА_1 підтверджується тією обставиною, що
оплата за найом житла ОСОБА_1 не проводиться, згоду на ремонтні
роботи та реконструкцію квартири ЗАТ «БПТМ» йому не надавало, сама квартира йому не передавалась. Про своє вселення
ОСОБА_1. не поставив до відома
адміністрацію підприємства. Працюючи заступником голови правління з технічних питань, користуючись своїм службовим станом,
без відома і згоди, він отримав ключі в ОСББ і
самовільно зайняв квартиру, тому ЗАТ «БПТМ» просило
визнати неукладеним договір найму житлового приміщення, розташованого в квартирі АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 з одного боку та ЗАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» з іншого
У судовому засіданні представники позивача ЗАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» за дорученням Абіонян О.Є. та за заявою
представника приватний адвокат ОСОБА_2. підтримали
зустрічні позовні вимоги ЗАТ „БПТМ" в повному обсязі, просили визнати неукладеним договір найму житлового приміщення, розташованого в квартирі АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 з одного боку та ЗАТ «Бердянське підприємство
теплових мереж» з іншого боку, а також виселити ОСОБА_1 із самоуправно зайнятої
ним квартири АДРЕСА_1, посилаючись на обставини, викладені в позовних заявах від 23.08.2006 року та від 05.04.2007 року.
Додатково пояснили, що жодне із суттєвих умов
договору найму житлового приміщення Калінкіним не
було приведено в обґрунтування своїх позовних вимог, а саме: щодо строку дії договору, його оплатності, порядку передачі
майна, прав та обов'язків сторін. На момент видання наказу
№87-к від 11.07.2005 року підприємство не знало, що ОСОБА_1. зайняв квартиру АДРЕСА_1. Рішення загальних зборів від 18.03.1998 року, яким лише розподілялись
квартири, в 2006 році було скасовано, але
ОСОБА_1., який був присутній на зборах і особисто ставив питання щодо обміну квартири, виділеної йому виконкомом Бердянської міськради як ліквідатору аварії на ЧАЕС, на трикімнатну
квартиру по вул. Мазіна, не оскаржує зазначене рішення зборів
акціонерів. Про те, що він відмовився від запропонованої квартири АДРЕСА_3, підприємству стало відомо лише тоді, коли вони стали збирати документи для подання до
суду позову про його виселення. В квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1. вселився не в 2003 році, а лише після травня
2006 року, тобто після скасування рішення загальних зборів про виділення йому
цієї квартири, бо про це їм повідомив голова ОСББ листами про
те, що в квартирі НОМЕР_1 невідомими особами ведуться ремонтні роботи. Як заступник голови правління ВАТ, ОСОБА_1. курирував будівництво, тому мав вільний доступ до житла,
яке будувалось, і самоуправно вселився до квартири.
Жоден із допитаних свідків в судовому засіданні не підтвердив, що ОСОБА_1.
фактично проживає в спірній квартирі. Квартира в принципі
непридатна для проживання і там знаходяться лише речі першої необхідності. Оскільки договір найму не
укладався, умови домовленості не обговорювались,
ОСОБА_1. не надав суду доказів щодо його укладення, а також законних підстав для проживання в спірній
квартирі: ордеру чи договору найму житлового
приміщення, представники позивача просили позовні вимоги ЗАТ «БПТМ» задовольнити, визнати договір найму
між ЗАТ «Бердянське підприємство теплових
мереж» та ОСОБА_1 неукладеним та виселити його із самоуправно зайнятої спірної
Відповідач ОСОБА_1., будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про що свідчить розписка, в судове
засідання не з'явився, причину неявки не повідомив, тому
суд на підставі ст. ст.169, 224-226 ЦПК України вважає за можливе розглянути
справу на підставі наявних у ній даних в заочному порядку.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні поясняв, що в свою квартиру АДРЕСА_4
він вселився місяць тому. Заходив в квартиру до ОСОБА_1, де бачив речі першої необхідності: ліжко, стіл, також
встановлені мийка, унітаз. З 2002 року бачив в квартирі дружину
ОСОБА_1, іноді заходили їх діти. ОСОБА_1. робив в квартирі ремонт: поставив пластикові вікна, зробив опалення,
приблизно рік тому поставив металеві вхідні двері.
Свідок ОСОБА_4. показав в суді, що в 2004 році в квартирі АДРЕСА_1 знаходилось ліжко, потім з'явилась розкладушка. Зараз на кухні є меблі, холодильник. В 2006 році бачив в
квартирі дружину ОСОБА_1, скоріше за все, вони там проживають.
Останній раз був у ОСОБА_1 в листопаді 2006 року, в квартирі бачив
початкову стадію ремонту.
Свідок ОСОБА_5. в судовому засіданні пояснив, що в 1998 році за рішенням зборів акціонерів ОСОБА_1 була виділена трикімнатна
квартира по вул. Мазіна в м.Бердянську. В 2003 році будинок був зданий в
експлуатацію. Вважає, що ОСОБА_1. вселився до квартири згідно цього
рішення зборів, більше ніяких документів на квартиру він не отримував. МЖК надавало йому доступ до квартири, бо там
знали, що квартира була цільовою. На
теперішній час ОСОБА_1. з родиною проживає в двохкімнатній квартирі
по вул. Р.Люксембург.

Заслухавши представників позивача ЗАТ «Бердянське підприємство теплових
мереж», свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог і наявності підстав для їх
задоволення.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 з метою покращення житлових умов за рішенням загальних зборів
акціонерів ЗАТ «БПТМ» від 19.03.1998 року була виділена
трикімнатна квартира АДРЕСА_1, а двокімнатна квартира, в якій
ОСОБА_1. проживав на підставі договору найму, виділялась
апаратнику котельної №22 ОСОБА_6., що підтверджується
копією протоколу від 19.03.1998 року. В 2003 році будинок був зданий в
експлуатацію.

Свідоцтво про право власності на зазначену квартиру ЗАТ «БПТМ» отримано 24.01.2006 року, що підтверджується копіями свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від 24.01.2006р.,
витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від
24.01.2006р.

Згідно протоколу загальних зборів акціонерів ЗАТ «БПТМ» від 10.03.2006 року,
на зборах було вирішено, що при виділенні ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_3 комісією з житлових питань при Бердянській міській раді за рахунок коштів Державного бюджету як
учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, розірвати договір оренди квартири
АДРЕСА_5, яку він займає із своєю сім'єю;
дозволити правлінню акціонерів ЗАТ «БПТМ» провести обмін
отриманої ОСОБА_1 трикімнатної кварти АДРЕСА_3 на належну ЗАТ
«БПТМ» квартиру АДРЕСА_1; рішення загальних зборів
акціонерів від 19.03.1998 року

5

в частині надання квартир вважати
втратившим силу, що підтверджується копією протоколу від
10.03.2006 року.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1. в 2006 році, після проведення зазначених вище загальних зборів акціонерів, не
поставивши до відома адміністрацію ЗАТ «БПТМ» самовільно вселився в квартиру
АДРЕСА_1, що підтверджується листами ОСББ
«Джерело» на ім'я голови правління ЗАТ «БПТМ» Омельченку М.Т.
НОМЕР_1 від 17.05.2006р., №16 від 16.06.2006 року, №99 від 16.08.2006 року з
інформацією про те, що в квартирі НОМЕР_1 проходить капітальний ремонт, заміна
дверних та віконних блоків, проведення індивідуального опалення, та про відсутність в ОСББ документів на зазначену квартиру, про
наявність боргу по квартплаті, а також копією
акту ЗАТ «БПТМ» від 02.08.2006 року, листом ОСОБА_1 № 2720 від 17.08.2006р. про
звільнення незаконно займаної квартири.

Крім цього, в судовому засіданні було з'ясовано, що ОСОБА_1. від запропонованої йому квартири АДРЕСА_3, придбаною за
рахунок коштів Державного бюджету для його сім'ї, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, відмовився, що підтверджується
супровідним листом управління житлового господарства
виконкому Бердянської міськради №837 від 20.07.2006
року, копією протоколу №1 засідання міської громадської комісії з житлових питань при міськвиконкомі від 27.01.2006 року,
копією акту від 27.01.2006 року.

Відповідно ч.1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона -
власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на
певний строк за плату.

Згідно ст. 811 ЦК України, договір найму житла
укладається в письмовій формі.

Частинами 1 та 2 ст. 812 ЦК України передбачено, що предметом
договору найму житла можуть бути помешкання,
зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Помешкання має бути придатним для постійного проживання
у ньому.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов
договору.

Суд вважає встановленим той факт, що ані позивач, ЗАТ «БПТМ», ані ОСОБА_1. не направляли одне одному пропозиції укласти договір
найму спірної квартири та не отримували відповіді про
прийняття цієї пропозиції. В судовому засіданні також не було встановлено обставин про наявність будь-якої домовленості між
сторонами щодо умов договору найму квартири, а
саме: плати за користування майном, строку договору, прав та обов'язків наймача житла та наймодавця, порядку передачі нерухомого
майна в оренду тощо.

Суд також приймає до уваги, що з боку відповідача ОСОБА_1 плата за користування спірного приміщення не проводилась і не
проводиться, комунальні послуги не сплачувались, згода на
проведення ремонтних та реконструктивних робіт з боку ЗАТ «БПТМ» йому не надавалась, письмово договір найму між ними не укладався,
а сама квартира ОСОБА_1 за актом прийому-передачі не передавалась. Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини та
надані докази, суд приходить до
висновку щодо обгрунтованості позову ЗАТ «БПТМ» і наявності підстав щодо
визнання неукладеним договору найму житлового приміщення
- квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 з
одного боку та ЗАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» з іншого
боку.

6

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч.3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання іншого жилого
приміщення.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1. в 2006р. вселився до
квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ЗАТ «Бердянське підприємство теплових мереж на підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 24.01.2006р., за
відсутності у нього ордеру чи договору найму на зазначену квартиру.

Тому суд вважає,
що він самоуправно зайняв жиле приміщення, а отже позовні вимоги є обґрунтованими, і відповідач підлягає виселенню без надання іншого
жилого приміщення на підставі ч.3 ст. 116 ЖК
України, ст.ст. 386, 387 ЦК України, зважаючи на те, що рішення
загальних зборів від 19.03.1998 року про виділення йому спірної квартири було скасовано наступним рішенням загальних зборів
акціонерів ЗАТ «БПТМ» від 10.03.2006 року, яке
відповідачем не оскаржено, так само як і наказ №87-к від 10.07.2005 року, скасований наказом №170 від 23.09.2005 року, що підтверджується
копіями протоколів загальних зборів від 19.03.1998р., від 10.03.2006р., копіями наказів №87-к від.
11.07.2005р. та №170 від 23.09.2005р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 116 ЖК України, ст.ст. 386, 387, 639-639,
810-812, ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неукладеним договір найму житлового приміщення, розташованого в квартирі АДРЕСА_1, між ОСОБА_1 з одного боку та закритим акціонерним товариством „Бердянське
підприємство теплових мереж" з іншого боку.

Виселити ОСОБА_1 із самоуправно зайнятої квартири
АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі протягом
десяти днів з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів
з дня отримання його копії.