Справа № 2- 1605/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

26 червня 2007 року Автозаводський райсуд м. Кременчука в
складі:

Головуючого
судді - Кривич Ж.О.,

при секретарі -
Кулинич О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці    цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2007 року гр-н ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до колишньої
дружини - гр-ки ОСОБА_2
і просив стягнути з неї на його користь V2 частку понесених
ним за останні три роки витрат по сплаті за користування житлом, комунальні
послуги та послуги електрозв"язку(користування телефоном) в сумі 2845,10
грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав; суду пояснив, що
сторони постійно проживають в квартирі АДРЕСА_1. Квартира належить до
державного житлового фонду; договір найму укладений з ним. Стверджував, що всі
витрати за користування житлом, комунальні послуги та послуги
електрозв"язку несе він. Вважав, що відповідачка має сплатити йому
половину суми цих витрат за останні три роки - з 01.01.2004 року по 01.01.2007
року - в сумі 2845,10 грн.

Віповідачка
ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково; суду пояснила, що завжди несла рівні з
позивачем витрати по сплаті за квартиру, комунальні послуги та телефон. Ці
витрати становлять для неї значну суму, тому вона неодноразово просила позивача
визначити порядок користування квартирою та укласти окремі договори найму. Це
дало б їй право отримати субсидію, а також кожний би сплачував окремо. Через
відмову ОСОБА_1 вона у листопаді 2006 року перестала повертати йому половину
сплачених ним за житло грошей, а також звернулася до суду з позовом про
встановлення порядку користування квартирою. Після цього ОСОБА_1 звернувся до
суду з даним позовом. Визнає, що має заборгованість перед позивачем по сплаті
за квартиру з жовтня 2006 року по теперішній час; в межах заявлених позовних
вимог - за жовтень та листопад 2006 року в сумі 215,25 грн.; за телефон

відповідачу
нічого не винна. Зауважила також, що дорослі діти допомагають їй матеріально.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до
наступного:

Відповідно до ст.64 Житлового Кодексу Української РСР
„...члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму
жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти
і батьки... Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути
членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні,
вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї"".

Відповідно до ч.1 ст.29 Закону України „Про житлово-комунальні
послуги" „...договір на надання житлово-комунальних послуг у
багатоквартирному будинку укладається між ...квартиронаймачем та
балансоутримувачем або уповноваженою ним особою".

За користування квартирним телефоном оплата відбувається у відповідності до
вимог Розділу II (Послуги місцевого телефонного зв'язку) „Правил надання
та отримання телекомунікаційних послуг", затв.постановою KM
України від 9 серпня 2005 p.
N 720.

Судом встановлено, що сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 1959 по 1994 роки; мають двох дорослих дітей, які
проживають окремо. У 1981 році в порядку обміну на сім"ю з 4-х людей
(сторони та дві їхні доньки) отримали трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. Незважаючи
на розірвання шлюбу та складні стосунки, до цього часу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
продовжують проживати в зазначеній квартирі. Квартира належить до державного
житлового фонду; договір найму укладений з ОСОБА_1, відповідно - всі
платежі приймаються на його ім"я.

Сторони ведуть роздільне господарство; фактично між ними
склався порядок користування ними квартирою та порядок сплати витрат за
користування нею та послугами. Раніше спори між ними щодо стягнення частки
витрат по утриманню житла, комунальні послуги та послуги телефонного
зв"язку судами не розглядались.

Останнім
часом між сторонами виникають непорозуміння щодо користування квартирою через
небажання ОСОБА_1 її приватизувати, а

також мати
окремі фінансові рахунки по сплаті квартплати та комунальних послуг.

Сторони є пенсіонерами; згідно даних відділу пенсійного
забезпечення Автозаводського района
М.Кременчука ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років працівникам льотних
екіпажів в сумі 2684,88 грн., ОСОБА_2 - пенсію за віком при повному стажі в
сумі 424,81 грн.

На доказ своїх позовних вимог ОСОБА_1 надав суду квитанції про сплату
квартплати, комунальних послуг та за користування телефоном. Відповідачка
надала суду фіскальні чеки про сплату послуг телефонного зв"язку до тих
самих квитанцій, які надав суду позивач. Письмових доказів відшкодування
позивачу квартирної плати та комунальних платежів ОСОБА_2 не надала, пояснивши
це тим, що квитанції про сплату на своє ім"я вона отримати не могла, а
розписок не вимагала, бо до суперечок, які виникли восені 2006 року, ніхто з
них встановлений роками порядок не порушував: позивач платив за квартиру та
послуги, а вона повертала йому половину грошей.

Проаналізувавши зазначені обставини, дослідивши надані
сторонами докази, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1а підлягає
частковому задоволенню. З відповідачки ОСОБА_2 на його користь має бути
стягнута &frac12;  частка витрат по сплаті за користування
квартирою та комунальні послуги в сумі 215,62 грн. ( витрати за жовтень місяць
2006 року становили 217 грн., за листопад - 214,25 грн., всього 431,25 грн.).

На підставі викладеного, відповідно до ст. 64 ЖК України, ст.ст.209,
212-218 ЩІК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -
задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонерки, прож. у АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера, прож. у АДРЕСА_1, заборгованість по сплаті
за користування квартирою та комунальні послуги за жовтень та листопад 2006
року в сумі 215 грн. 62 коп. (двісті п'ятнадцять грн. 62 коп.); в решті
позовних вимог - відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір в сумі 51 грн. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через
Автозаводський райсуд

В разі
неподання заяви про апеляційне оскарження, рішення набирає чинності після
закінчення десятиденного терміну з дня проголошення рішення, а в разі неподання
апеляційної скарги - після закінчення двадцятиденного терміну.