Справа
№2-440/07 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

07
листопада 2007 року                                           м.Монастирище

Монастирищенський
районний суд Черкаської області в складі:

головуючого
судді:                Ротаєнко Д.С.

при
секретарі:                        Пугач
В.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастирище справу за позовом
ОСОБА_1 до ТОВ «Вікторія» с.Копіювата Монастирищенського району Черкаської
області про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього
заробітку за час затримки розрахунку,

встановив:

Позивач
17.09.2007 року звернувся суд із позовом до відповідача про стягнення
заробітної плати і коштів за час затримку розрахунку. Підставою звернення із
позовом вважає те, що він з червня 2006 року по травень місяць 2007 року
працював у СТОВ «Вікторія». Виконавчий директор звільнив його з роботи з травня
місяця 2007 року. Наказу про звільнення і трудової книжки по час звернення до
суду із позовом не видали, і заробітну плату за січень - квітень місяці 2007
року не виплатили, чим порушено ст. 116 КЗпП України. У зв»язку з невидачею
йому трудової книжки він не може влаштуватися на роботу. Згідно ст. 117 КЗпП
України відповідач повинен виплатити йому середньомісячну заробітну плату за
час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку. На його прохання видати
йому довідки про заборгованість по заробітній платі, середньомісячну заробітну
плату, копію наказу про звільнення і трудову книжку, відповідач не реагує. На
його заяву в прокуратуру про допомогу в одержанні зарплати, довідок про
заборгованість, середньомісячної зарплати, трудової книжки, листом № 07/
1-65-07 від 27.08.07 року в.о. прокурора порадив йому звернутися до суду. Тому
він вимушений звернутися до суду із даним позовом. Просить стягнути із
відповідача на його користь невиплачену заробітну плату і середньомісячний заробіток
за затримку розрахунку, витребувавши довідки про їх розмір.

У
судовому засіданні позивач позов доповнив, просить стягнути із відповідача
заробітну плату в розмірі 700 гривень за січень 2007 року, 50 гривень за лютий
2007 року, 600 гривень за березень 2007 року, 700 гривень за квітень 2007 року,
200 гривень за травень 2007 року, а всього 2250 гривень та середньомісячний
заробіток за час затримки розрахунку за час звільненя. Про звільнення його з
роботи 25.10.2007 року дізнався у судовому засіданні 26 жовтня 2007 року, але
до відповідача за розрахунком не звертався, так як чекав, що прийде лист про
необхідність явки для отримання розрахункових. Заробітну плату він отримує у
товаристві у касі, знає про цей порядок з часу прийняття на роботу. Отримав у
рахунок заробітної плати готову продукцію на загальну суму близько 850 гривень
у 2006 та 2007 роках, за що відрахування провів відповідач у 2007 році. Не
згідний з розміром нарахованої заробітної плати за січень та травень 2007 року,
але доказів перебування на роботі більше часу, ніж зафіксовано у табелі надати
суду не може.

У
судовому засіданні представник відповідача позов не визнав повністю, заперечує
проти його задоволення, так як заборгованість по заробітній платі позивача
становить 126 гривень 30 копійок. Дану заробітну плату виплатити відмовляється,
так як у позивача є заборгованість по запасним частинам, які він отримував для
автомобіля і за них не розрахувався, на загальну суму 6 000 гривень. Рішення
про відрахування із нього вказаних коштів у рахунок погашення заборгованості не
приймалося. Рішення про його звільнення з роботи за прогули прийнято 25 жовтня
2007 року. До цього часу він викликався для дачі пояснень самовільного
залишення робочого місця, на виклик позивач не з»явився. Для отримання ознайомлення
із наказом про звільнення на підприємство

позивач також не
з»явився, а тому вони не мали можливості видати йому трудову книжку. До часу
винесення наказу про звільнення підстави видачі трудової книжки позивачу також
були відсутні.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши сторін, суд вважає, що позов підлягає до
часткового задоволення виходячи із наступного:

В
частині стягнення заробітної плати підлягає до задоволення в сумі 126 гривень
30 копійок на підставі ст.ст.115-116 КзпП України, оскільки заборгованість по
зарплаті відповідач в добровільному порядку погасити відмовляється; будь-які
перешкоди її виплати на час постановления
рішення відсутні;

Позивач
не надав суду доказів невірності нарахувань заробітної плати, щодо розмірів
отриманих сум спору між сторонами також немає, а тому в стягненні заробітної
плати в сумі 2123 гривні 70 копійок необхідно відмовити.

Суд
вважає, що позов про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку
не підлягає до задоволення, оскільки, середній заробіток за час затримки
розрахунку підлягає стягненню у відповідності до ст. 117 КзпП України в разі
невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому
працівникові сум у строки, зазначені в статі 116 цього Кодексу( у день
звільнення). Оскільки, на час пред»явлення позову наказ про звільнення з роботи
позивача був відсутній, то позов не підлягає до задоволення у цій частині в
зв»язку із відсутністю предмету спору.

Судові
витрати на підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача пропорційно
задоволення позовних вимог, що при задоволенні позовних вимог в пропорції 5,6%
становить 2 гривні 86 копійок судового збору та 1 гривня 68 копійок ІТЗ.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст.3,5,6,7,8,10,11,14, 88, 130, 158-159,
213-215, 367 ЦПК України, ст.ст.115,116,117 КЗпП України, суд,-

вирішив:

Позов задоволити
частково.

Стягнути
із ТОВ «Вікторія» с.Копіювата вул.Леніна,58, Монастирищенського району
Черкаської області р/р 2901 в ЧФ ГРУ Приватбанку МФО 354347 на
користь ОСОБА_1 заробітну плату в сумі 126 гривень 30 коп.

Стягнути
із ТОВ «Вікторія» с.Копіювата вул.Леніна,58, Монастирищенського району
Черкаської області р/р 2901 в ЧФ ГРУ Приватбанку МФО 354347на користь
держави судовий збір у сумі 2 грн 86 коп.

Стягнути
із ТОВ «Вікторія» с.Копіювата вул.Леніна,58, Монастирищенського району
Черкаської області р/р 2901 в ЧФ ГРУ Приватбанку МФО 354347 витрати з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи на користь
Головного управління Державного казначейства України р/р 0318 УДК в Монастирищенському
районі Черкаської області МФО854018, код 22050000, УЄ ДРПУ 22809162 з
обов»язковою поміткою «За ІТЗ до Монастирищенського районного суду Черкаської
області» в сумі 1 грн. 68 коп.

Рішення підлягає
негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

В задоволенні
позову в іншій частині відмовити.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через
Монастирищенський районний суд.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.