Справа №2-4205/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 жовтня 2007 року.
Новомосковський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді         Гречаного В.А.,

при секретарі      Петренко О.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в
приміщенні Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1,   ОСОБА_2   ОСОБА_3 до Новомосковськом міської
ради,   третя особа - Новомосковська
державна нотаріальна контора,   про
визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування за
законом,   -

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про
визнання права власності на жилий будинок в порядку спадкування за
законом,   на тих підставах,   що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла їх
матиОСОБА_4   що постійно проживала за
адресою:АДРЕСА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на майно,   а саме жилий будинок з надвірними побудовами
за адресою:АДРЕСА_4. У встановлений шестимісячний строк всі троє звернутись до
Новомосковської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття
спадщини. Однак нот контора відмовила їм в видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на вказаний спадковий будинок,   яким вони всі троє безперервно володіють як
власники цього нерухомого майна з моменту відкриття спадщини,   мотивуючи свою відмову тим,   що в справах нотаріальної контори
знаходиться заповіт залишений спадкодавцем на випадок своєї смерті,   яким все своє майно вона заповілаОСОБА_5 .
ОСОБА_5 є рідним братом позивачів. Про наявність в нотаріальній конторі
заповіту на його ім'я позивачам нічого не відомо. Вони вважають,   що ОСОБА_5 також не знав про існування
заповіту,   т.я. до нотаріальної контори
з заявою про прийняття спадщини він не звертався,   а будучи на похованні матері заявив,   що він не претендує на спадщину.
ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_5 помер. Позивачі вважають,   що право на спадкування як по заповіту,   так і як по закону він втратив,   як спадкоємець,   що не прийняв спадщини,   т.я. у відповідності зі  ст.
ст.  524,   548,
549,   560 ЦК України,   1963
року,   оформлення спадкових прав,   одержання свідоцтва про право на спадщину на
спадкове майно,   здійснюється тільки
спадкоємцями,   які прийняли спадщину. Не
прийняття спадщини - є позбавлення права на спадкування. Зважаючи на той
факт,   що правоздатність ОСОБА_5
припинилась в момент його смерті,
здійснити встановлення факту прийняття ним спадщини в судовому порядку
його правонаступниками,   не
представляється можливим.  Спираючись на
вимоги  ст.  548 ЦК України,   1963 року,
яка передбачає,   що прийнята
спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини,   позивачі вважають,   що вони є власниками жилого будинку з
надвірними побудовами за адресою:АДРЕСА_4,
в рівних частинах,   а саме по 1/3
частині кожним,   в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_4
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

В судове засідання з'явився представник позивачів. Від
представника відповідача та третьої особи надійшли заяви з проханням розглядати
справу за їх відсутності (ах. 30-31).

В судовому засідання представник позивачів підтримав свої
позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на підстави викладені в позовній
заяві. Просить визнати за позивачами право власності на жилий будинок з
надвірними побудовами за адресою:АДРЕСА_4,
в рівних частинах,   а саме по 1/3
частині кожним,   в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_4
померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Суд,   заслухавши
представника позивачів,   дослідивши
матеріали справи,   вважає,   що позов підлягає задоволенню по наступним
підставам.

В судовому засіданні встановлено,   що відповідно до свідоцтва про народження
позивачі є дітьми (а.с.  5-7) померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4 (а.с.  8).
Також встановлено,   що ОСОБА_4 згідно
копії технічного паспорту,   виданого
комунальним підприємством „Новомосковськ

2

міжрайонне бюро
технічної інвентаризації" від 15.06.2007 року є власницею жилого будинку
поАДРЕСА_4 (а.с.  22-24) який вона,   як убачається із заповіту від 20.11.1998
року,   а також все те майно,   що вона мала за законом на день смерті,   заповіла ОСОБА_5 (а.с.  14). ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_5 помер
(а.с.  15). Також судом встановлено,   що ОСОБА_5 не звертався до державної
нотаріальної контори у встановлений законом термін з заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_4   що
убачається з листа Ново московської державної нотаріальної контори від
07.09.2007 року (а.с.  13).

Згідно зі  ст.  527 ЦК України,   1963 спадкоємцями можуть
бути особи,   що були живими на момент
смерті спадкодавця.

ст.  548 ЦК України,   1963 року передбачає,   що для придбання спадщини необхідно,   щоб спадкоємець її прийняв.

Оскільки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року і за життя не
звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_4   померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с.  13),   факт прийняття ним спадщини в судовому
порядку його правонаступниками не представляється можливим,   то суд приходить до висновку,   що позивачі є спадкоємцями після смерті їх
матері ОСОБА_4   померлої ІНФОРМАЦІЯ_4
року,   за законом.

Відповідно до
ст.  529 ЦК України,   1963 року,   позивачі є першочерговими спадкоємцями,   в рівних частках,   після смерті їх матері.

В зв'язку з цим суд приходить до висновку,   що за позивачами слід визнати право
власності на жилий будинок з надвірними побудовами по АДРЕСА_4,   в рівних частинах,   а саме по 1/3 частині за кожним,   в порядку спадкування за законом після
смерті їх матері ОСОБА_4   померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

На підставі викладеного,
керуючись  ст.  10,
60,   88,  213,
215 ЦПК України,    ст.   ст.
527,   529,   548 ЦК України,   1963 року,   суд,
-

вирішив:

Визнати за ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3право власності
на жилий будинок з надвірними побудовами за адресою:АДРЕСА_4,   в порядку спадкування за законом,   в рівних частинах,   а саме по 1/3 частині за кожним,   після смерті матеріОСОБА_4,   померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд
Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення без
попередньої подачі заяви про апеляційне оскарження або протягом двадцяти днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження,
яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набрало законної чинності 15.10.2007 року.