справа ц2-6919/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

6 грудня 2007року                                                                                  м.  Миколаїв

Центральний районний суд м.  Миколаєва в складі: головуючого - судді -
Ямкової О.О.,  при секретарі -
Петровській О.С. ,  за участю позивача -
ОСОБА_1.,  представника позивача
-ОСОБА_2. ,  відповідачів -
ОСОБА_3.,  ОСОБА_4 ,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м.  Миколаєві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5,
ОСОБА_4про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним,  визнання права власності,  -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2007року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до
ОСОБА_3.,  ОСОБА_4  про визнання частково недійсним договору
купівлі-продажу АДРЕСА_1  раніше
укладеного 3.10.2003року між позивачем,
яка діяла в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3. та ОСОБА_4  та посвідченого приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6  за реєстровим №5443 в частині покупця,  визнавши також її покупцем 1/2 частини
спірної квартири та визнання за нею та ОСОБА_3. права власності в рівних
частках на зазначену квартиру.

У судовому засіданні позивач,  представник позивача вимоги позову підтримали
та пояснили,  що при укладанні договору
купівлі-продажу вона вважала,  що
придбала спірну квартиру для себе та неповнолітньої на час укладання угоди
доньки - ОСОБА_3.,  й потім у зв'язку із
захворюваннями та поганим самопочуттям не мала можливості оспорити угоду у
встановлені законом строки.

Відповідач ОСОБА_3. вимоги позову не визнала та
пояснила,  що квартира придбана за кошти
подаровані їй бабусеюОСОБА_7і позивач добре розуміла значення своїх дій при
укладанні угоди. Вважала також,  що
позивач пропустила строк на звернення до суду без поважних причин,  оскільки довідки про захворювання отримала
тільки в 2007році вже після сплину встановленого законом строку для звернення
до суду.

Відповідач ОСОБА_4
при вирішенні спору покладалася на розсуд суду та пояснила,  що саме мати та бабуся сторін ОСОБА_7
домовлялася з нею на укладення договору на користь відповідача та сплатила за
договором гроші. Ніяких домовленостей про придбання квартири на користь
позивача між ними не було,  оскільки мова
йшла тільки проте,  щоб позивач була
прописана та проживала у цієї квартирі.

Третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_6  до судового
засідання не з'явилася,  надала суду
заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Ухвалою суду справу
розглянуто за її відсутністю,  оскільки у
справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вислухавши пояснення сторін,  вивчивши доводи позову і матеріали
справи,  судом встановлені наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи,  ОСОБА_1 є рідною матір'ю ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_2року народження. Рішенням суду
від 22.03.2007року ОСОБА_1. та ОСОБА_8. позбавлені батьківських прав відносно
ОСОБА_3. Рішенням виконкому Миколаївської міської ради №835 від 21.04.2006року
піклувальником ОСОБА_3. призначено ОСОБА_9

Як вбачається із матеріалів справи,  ОСОБА_1 з 5.07.1996року перебуває в
Миколаївському ОНД з діагнозом синдром залежності від опіоїдів,  стадія ремісії. З 2003року страждає на
ВІЛ-інфекцію. В наступний час є інвалідом 2 групи.

Як пояснила позивач,
в 1996році вона продала належну їй та неповнолітній на той час доньці
ОСОБА_3.АДРЕСА_2 за карбованців й на ці кошти вирішила придбати інше
житло для себе та доньки,  однак до
2003року такі дії не здійснила у зв'язку з наркотичною залежністю та
періодичним знаходженням на лікуванні в ОЦНАС.
Отримані від продажу квартири гроші віддала на збереження своїй матері
ОСОБА_7. . В період з 1996року по 2004рік позивач проживала в
належнійОСОБА_7АДРЕСА_3 При встановлені в неї ВШ-інфекції і поганим
самопочуттям вирішила придбати спірну квартиру,

оформивши
право власності тільки на доньку ОСОБА_3.,  щоб в наступному уникнути спору по спадщині.

Як вбачається із договору,  3.10.2003року ОСОБА_1,  яка діяла він імені неповнолітньої доньки
ОСОБА_3. уклала договір купівлі-продажу з ОСОБА_4  за яким у власність доньки придбала за
23991грн.АДРЕСА_1 яка раніше належала відповідачу ОСОБА_4  При цьому,
відповідач ОСОБА_4
зазначила,  що домовленість по
всім істотним умовам договору була досягнута нею з ОСОБА_7. ,  яка збиралася придбати за свої гроші квартиру
для неповнолітній ОСОБА_3.,  тому гроші
за квартиру вона отримувала від неї,  а
позивач була лише присутньою при укладанні угоди,  як законний представник доньки. Даний договір
засвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу
ОСОБА_6  за реєстровим №5443. Сторони за
угодою повністю виконали істотні умови договору,  за яким ОСОБА_4  передала у власність неповнолітньої спірну
квартиру шляхом передачі ключів та документів через ОСОБА_7. ,  оскільки на той час не бажала мати ніяких
справ зі страждаючої на наркозалежність відповідачем ОСОБА_1. Даний договір
зареєстровано в КП ММБТІ7.10.2003року й позивачу було достеменно відомо про
реєстрацію права власності на квартиру тільки на її доньку.

Відповідно до пояснень відповідача ОСОБА_3.,  що також підтверджується поясненнями
відповідача ОСОБА_4  пошуком житлового
приміщення займалася ОСОБА_7. ,  яка
оплачувала послуги нотаріуса щодо засвідчення угоди,  за свої кошти отримувала усі необхідні
довідки для укладання угоди,  оскільки
позивач страждає наркотичною залежністю й доля коштів виручених нею в 1996рош'
від продажу іншого житла невідома,  а
тому на момент жовтня 2003року позивач ні коштів на придбання житла,  ні доходу не мала. Як зазначила відповідач
ОСОБА_4  збором коштів на придбання на
користь неповнолітній квартири займалася саме ОСОБА_7. .

Таким чином,  суд
вважає,  що усі попередні дії до
укладення договору і наступні дії,  після
укладення договору,  які вчинили
сторони,  свідчить про те,  що позивач ОСОБА_1 усвідомлювала значення
своїх дій під час укладання угоди,  як
законного представника неповнолітньої ОСОБА_3.,
і взагалі,  ніяких дій,  крім участі у засвідченні договору у якості
представника відповідача,  не вчиняла.

Відповідно з довідкою КЖЕМ «Соляні» в спірнійАДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_3.,  ОСОБА_1 та
ОСОБА_7. . Як пояснили сторони, ОСОБА_7померла ІНФОРМАЦІЯ_1року.

За період з 7.10.2003року до звернення до суду позивач
жодних дій,  які б свідчили про
оспорювання нею договору купівлі-продажу не здійснювала.

На підставі викладеного,
у відповідності зі  ст.  224 ЦК України (в редакції 1963року),
ст.  ст.  203,
215,  217,  235,
267,  632,  655,
691 ЦК України,  суд дійшов
висновку,  що позивач при укладанні від
імені неповнолітньої доньки ОСОБА_3.,
1989року народження,  договору
купівлі-продажу АДРЕСА_1 діяла виключно як ії законний представник,  не будучи на той час позбавленою батьківських
прав на прохання своєї матеріОСОБА_7та оскільки остання не могла представляти
інтересів неповнолітній. Ніяких допустимих доказів тому,  що дії позивача були спрямовані на настання
інших наслідків,  ніж набуття
неповнолітньою права власності на нерухоме майно,  та участь позивача як самостійного учасника
угоди в якості покупця,  суду не надано.
Суд вважає необгрунтованими та не доведеними посилання позивача на те,  що вона приймала участь в досягненні згоди за
всіма істотними умовами договору,  як
покупець,  передавала грошові кошти в
рахунок оплати спірної квартири та приймала частину квартири у свою власність.

Таким чином,  суд
також вважає,  що при укладанні договору
купівлі-продажу спірної квартири було дотримано усі вимоги закону і підстав для
задоволення позову суд не вбачає. Суд враховує й той факт,  що протягом встановленого законом строку
позовної давнини,  позивач укладений
договір купівлі-продажу спірної квартири не оспорювала,  а звернулася до суду лише після досягнення
відповідачем повноліття. При вирішенні питання про відмову у задоволенні позову
з підстав або пропуску строку на звернення до суду або за
необґрунтованістю,  суд керується однією
підставою і відмовляє у задоволенні у зв'язку із необґрунтованістю позовних
вимог.

Відповідно до
ст.  ст.  81,  88
ЦПК України судовій збір слід віднести за рахунок держави,  а витрати на інформаційно-технічне
забезпечення сплачені при подачі позову.

Керуючись  ст.
ст.  14,  209, 212-215 ЦПК Украши,  суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5,  ОСОБА_4про визнання договору купівлі-продажу
частково недійсним,  визнання права
власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до
апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви з надісланням
особою,  яка її подає,  копії апеляції до апеляційної інстанції.