Справа № 2-90/2007р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

02 лютого 2007 року                               Бериславського
районний суд Херсонської області

у складі головуючого судді          Сіянка В. М.

за участю секретаря                      Третьякової Т. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бериславі в залі суду справу за позовом ОСОБА_1до
комунального виробничого управління «Бериславський водоканал» про внесення
відповідного запису до трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернулася
до суду з позовом до комунального виробничого управління «Бериславський водоканал»
про внесення відповідного запису в трудову книжку з вказівкою причини
звільнення, а саме: «порушення трудового законодавства».

В позові
позивачка посилається на те, що вона працювала в КВУ «Бериславський водоканал»
заступником начальника по роботі з населенням з 24.06.2005 року по 27.07.2006
року. Звільнилася з роботи за власним бажанням в зв'язку з несвоєчасною
виплатою заробітної плати, про що було зазначено в її заяві про звільнення.
Відповідач в трудовій книжці зробив запис про звільнення позивачки за власним
бажанням за статтею 38 КЗпП України, не зазначивши поважну причину звільнення.
Під час постановления на
облік в районний центр зайнятості населення її не віднесли до громадян
першої категорії, тому що в трудовій книжці відповідачем не зазначена поважна
причина звільнення - порушення трудового законодавства.

Поважність
причини звільнення позивачки через несвоєчасну виплату заробітної плати
підтверджено рішенням Бериславського районного суду від 17.10.2006 року, за
яким з відповідача на її користь стягнуто 2336 гривень 40 копійок вихідної
допомоги.

В добровільному
порядку відповідач відмовляється внести запис про поважність причини звільнення
до трудової книжки.

У судовому
засіданні позивачка підтримала вимоги, викладені у позовній заяві, наполягала
на їх задоволенні, доповнивши обґрунтування позову посиланням на лист
Бериславського районного центру зайнятості від 12.01.2007 року, Закон України
«Про зайнятість населення» та на відповідні пункти Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників. Просила суд поновити їй строк для
звернення до суду з позовом, оскільки такий строк був пропущений нею з поважних
причин через хворобу її сина, а вона є одинокою матір'ю і сама виховує та
доглядає свого сина.

Представник
відповідача у судовому засіданні позов не визнав через його безпідставність, заперечував проти задоволення клопотання
позивачки про поновлення строку для звернення до суду з позовом та надав
суду письмові заперечення з приводу заявлених позовних вимог, які зводяться до
наступного.

Запис в трудовій книжці позивачки було зроблено відповідно до наказу по
підприємству № НОМЕР_1, з яким позивачка була ознайомлена під підпис. При
ознайомленні з наказом та під час отримання на руки трудової книжки у позивачки
не виникало жодних заперечень з приводу неповноти запису про її звільнення в
трудовій книжці чи наказі про звільнення.

Запис в трудовій
книжці позивачки був зроблений у повній відповідності до чинного законодавства
України, а саме згідно п. 8 діючої Постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від
06.09.1973 року за № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців», за якою
записи про причини звільнення повинні
виконуватися в трудовій книжці в точній відповідності з формулюванням

2

діючого законодавства із посиланням
на відповідну статтю, пункт закону. Оскільки стаття 38 КЗпП України не містить
в собі пунктів, то відповідач зробив запис в трудовій книжці з посиланням
тільки на статтю закону.

При розірванні
трудового договору з ініціативи робітника чи службовця з причин, згідно яких
законодавство пов'язує надання відповідних пільг та привілеїв, записи про
звільнення вносяться до трудової книжки із зазначенням цих причин. Постановка
на облік у центрі зайнятості та виплата допомоги по безробіттю не є ані пільгою
ані привілеями, а тому запис в трудовій книжці позивачки зроблено у
відповідності до норм чинного законодавства України.

Просив відмовити
позивачці у задоволенні її вимог у зв'язку з їх безпідставністю та
необґрунтованістю.

Суд, дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно наказу
КВУ «Бериславський водоканал» НОМЕР_2 позивачка була прийнята на роботу на посаду заступника начальника (а. с. 4). Тобто,
між позивачкою та відповідачем було укладено безстроковий трудовий
договір.

20 липня 2006
року позивачка подала заяву про звільнення з роботи за власним бажанням в
зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати по закінченні її відпустки,
тобто з 27 липня 2006 року (а. с. 19).

Наказом по КВУ
«Бериславський водоканал» № НОМЕР_1 позивачку було звільнено за власним
бажанням за ст. 38 КЗпП України без зазначення поважної причини звільнення,
відображеної позивачкою у її заяві про звільнення (а. с. 4, 14).

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 17.10.2006
року по справі № 2-1422/2006 p., яке на момент
розгляду даної справи набрало чинності, встановлено, що позивачка звільнилася з
КВУ «Бериславський водоканал» саме через несвоєчасність виплати заробітної
плати, тобто порушення з боку відповідача трудового законодавства (а. с. 5-7).

Згідно ч. З ст.
38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий
договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не
виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

У відповідності
до абзацу 3 пункту 2.25 Інструкції про порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженого спільним наказом Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від
29.07.1993 року № 58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993
року за № 110 (з наступними змінами та доповненнями) при розірванні трудового договору
з ініціативи працівника з причин, з якими законодавство пов'язує надання певних
пільг і переваг, запис про звільнення вноситься до трудової книжки із
зазначенням цих причин.

Згідно п. «г» ч. 2 ст. 30 Закону України «Про зайнятість населення», ч. З
ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
на випадок безробіття», абзацу 1 п.п. 5.3. п. 5 Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 14.12.2000 р. за № 19/5136 ( наступними змінами і
доповненнями) виплата допомоги по безробіттю відкладається на строк до трьох
місяців у разі звільнення громадянина з останнього місця роботи за власним
бажанням без поважних причин.

Таким чином,
законодавець надає переваги працівникам, що звільнилися з останнього місця
роботи за власним бажанням з поважних причин перед працівниками, які
звільнилися з останнього місця роботи за власним бажанням без поважних причин,
шляхом виплати допомоги по безробіттю з першого
дня після їх реєстрації у центрі зайнятості, а тому поважна причина звільнення
працівника за власним бажанням, згідно п. 2.25 Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників, повинна зазначатися у трудовій книжці.

Клопотання
позивачки про поновлення строку звернення до суду з позовом підлягає
задоволенню, оскільки позивачка пропустила встановлений статтею 233 КЗпП
України тримісячний строк з поважних причин, а саме через хворобу свого сина,
що підтверджено наданими позивачкою витягами з амбулаторної карки хворого.
Позивачка виховує сина власними силами, син є неповнолітнім, а тому вона
об'єктивно повинна була витрачати свій час на відвідування лікарів, опікуючись
здоров'ям своєї дитини, направляючи свої думки та зусилля передусім на
видужання дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 233, 234 КЗпП України,
ст.ст.10, 11, 57-66, 143, 145, 209, 212, 214-215, ЦПК України, суд

3

вирішив:

Поновити ОСОБА_1строк для звернення до суду з позовом, як
пропущений з поважних причин.

Позов ОСОБА_1до
Комунального виробничого управління «Бериславський водоканал» про внесення
відповідного запису до трудової книжки задовольнити.

Зобов'язати КВУ
«Бериславський водоканал» внести доповнення до наказу № НОМЕР_1, доповнивши
текст наказу наступним: «у зв'язку з порушенням трудового законодавства» та
відобразити відповідні доповнення в трудовій книжці ОСОБА_1.

Стягнути з КВУ
«Бериславський водоканал» на користь держави 8 гривень 50 копійок судового
збору.

Стягнути з КВУ «Бериславський
водоканал» на користь Територіального управління Державної судової
адміністрації України в Херсонській області 7 гривень 50 копійок витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На рішення суду
може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через
Бериславський районний суд. Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.