Справа №2-1586/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2007 року Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючої - судді - Городецької
Л.М.

при секретарі               -
Лоблінській I.I.

з участю адвоката - ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові цивільну справу за позовомОСОБА_2до ОСОБА_3з участю третьої особи -відділів
опіки і піклування Галицької та Сихівської районної адміністрації м. Львова про
визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_3доОСОБА_2з участю третьої особи - відділу опіки
та піклування Сихівської районної
адміністрації про встановлення місця проживання дитини,

встановив:

У листопаді 2006 року ОСОБА_2звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3про відібрання малолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, від ОСОБА_3 з визначенням місця проживання дитини за її місцем
проживання.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що малолітній син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження після припинення
фактичного проживання з відповідачем з 2001 року по червень 2005 року знаходився на її вихованні та проживав разом з
нею у смт. Воловець Закарпатської області.

У червні 2005 року відповідач разом зі своєю матір"ю, ввівши її в
оману, умовили перевести дитину у дитячий садок м. Львова, а в подальшому
залишити на навчання у м. Львові під приводом виправлення
закарпатського діалекту, досконалого вивчення української мови, отримання
сином якісного навчання.

Після її згоди на такі умови відповідач усунув її від виховання дитини,
позбавив можливості бачитися з нею, змінив
місце проживання без її відома, створив умови, при яких її не допускали до школи, де навчається дитина, забороняє сину називати Я
матір"ю, згадувати про неї

Таку поведінку відповідача вважає аморальною і жорстокою, позбавляє її
можливості спілкування з дитиною, приймати участь у її вихованні.

У судовому зсіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, дала
пояснення, аналогічні фабулі позовної заяви та
доповнила, що має постійне місце проживання, стабільну заробітну плату, здатна забезпечити дитині належні умови проживання,
забезпечення, створити більш сприятливі умови його розвитку.

Зустрічний позов не визнала з підстав протиправної поведінки відповідача та
його родичів, які фактично позбавили її можливості
приймати участь у вихованні дитини.

2

Відповідач позов не визнав, подав до                  суду
зустрічний   позов   (а.с.30-31),

просить визнати місцем проживання
разом з ним - ОСОБА_3., мотивуючи тим, що син прихильніший до нього, зміна
проживання, обстановки, місця навчання може негативно позначитись на
його психіці, спричинити моральні страждання.

Умови проживання
та навчання у м. Львові набагато кращі, аніж за місцем проживання позивачки - ОСОБА_2., тому підстав для задоволення її
позовних вимог не вбачає і задоволення таких буде суперечити інтересам
дитини.

Представник третьої особи - відділу опіки та піклування у судове засідання
не з"явився, про причини неявки суд не повідомив.
Суд вважає за можливе розгляд справи у його
відсутності на підставі пояснень у попередніх судових засіданнях, згідно яких
ним підтримано висновок Сихівської районної
адміністрації м. Львова в особі відділу опіки та піклування про доцільність
залишення дитини на навчанні у батька - ОСОБА_3. (а.с.70).

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_2. слід
задоволити; у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3. -
відмовити.

До такого висновку суд приходить,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2. та ОСОБА_3. зареєстрували
шлюб 01 березня 1997 року (а.с.7).

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження (а.с.8).

Сторони були прописані та проживають разом з малолітнім сином за
адресою:АДРЕСА_1 у квартирі з 2-ох житлових кімнат,
в якій, крім них, прописано ще шестеро осіб.

З 2001 року сторони припинили сумісне проживання, внаслідок чого позивачка
вибула на постійне місце проживання до
своїх батьків у смт. Воловець Закарпатської області, які мають на праві приватної власності житловий будинок загальною площею 151,8
кв.м (а.с.44), і які, згідно пояснень у судовому
засіданні, не заперечують проти її та внука ОСОБА_4проживання на
площі житлового будинку.

Довідкою дитячого закладу №4 смт. Воловець Закарпатської області (а.с.25) підтверджується, що дитина відвідувала дитячий садок-ясла
з 02 березня 2002 року по 20 листопда 2004 року, що підтверджує
факт проживання дитини за місцем проживання матері позивачки по
справі.

Листом ДВС у
Галицькому районі м. Львова (а.с.46) підтверджується, що з відповідача у примусовому порядку з серпня 2002
року стягувались кошти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
що підтверджує той факт, що відповідач вихованням та утриманням сина не
цікавився до виникнення спірних правовідносин.

З наданих письмових доказів (а.с.23,24,39,41,42,43,45) вбачається, що
позивачка по справі - ОСОБА_2. виключно позитивно характеризується, здобула
вищу освіту, має постійне місце праці, забезпечена житлом.

Тому у суду є всі підстави вважати, що саме проживання з матір"ю може
забезпечити п неповнолітньому сину найбільш
сприятливі для його виховання умови та забезпечення.

Натомість відповідач тривалий час не працює, змінив місце проживання дитини
без погодження з магір"ю - позивачкою по справі,
проживає в орендованій квартирі у позашлюбних відносинах з ОСОБА_5.,
яка характеризується посередньо (а.с.38) за останнім місцем праці.

З огляду на зазначене, суд вважає висновок органу опіки та піклування
Сихівської райадмшістрації (а.с.70) про
доцільність визначення місця неповнолітнього ОСОБА_4 за місцем проживання батька - ОСОБА_3. необ'єктивним, прийнятим
без всебічного з"ясування обставин і тому не може
бути взятим судом до уваги, оскільки він не відповідає встановленим у судовому засіданні обставинам, суперечить
показанням свідків,

3

які були
допитані у судовому засіданні, а саме - ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8. та які не є
заінтересовними особами.

Відповідно до ч.1 ст.161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько,
які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з
ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватись судом.

При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов"язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров"я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Аналізом здобутих доказів, показань свідків у судовому засіданні, які
повністю спростовують доводи відповідача, суд
приходить до висновку, що саме відповідачем створюються перешкоди позивачці у зустрічах і побаченнях з дитиною з метою
повного її усунення від участі у вихованні дитини.

Тому суд вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження за
місцем проживання його матері - позивачки по справі ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215, 223, 209 ЦПК України, ст.ст.160, 161
Сімейного Кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2- задоволити.

Неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, передати на виховання матері - ОСОБА_2за місцем її проживання.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3- відмовити.

Рішення суду в
частині передачі та виховання ОСОБА_2неповнолітнього
сина - ОСОБА_4 - допустити до негайного виконання.

На рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня його проголошення та
апеляційна скарга на це рішення протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.