УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Панасенкова
В.О.,  Парапана В.Ф.,  Громіка Р.Д.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м.
Одесі справу за позовом КП «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове
об'єднання №3» доОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу по квартирній
платі та комунальним послугам,  за
касаційною скаргоюОСОБА_1, ОСОБА_2 таОСОБА_3 на рішення Шевченківського
районного суду м.  Запоріжжя від 25
жовтня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 21 грудня
2005 року,

встановила:

У
листопаді 2002р. КП «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання №3»
(далі-КП «ВРЕЖО») звернулось до ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по квартирній платі та
оплати за комунальні послуги,
посилаючись на те,  що
відповідачі,  які проживають в квартирі
АДРЕСА_1,  в період з 1 листопада 1999р.
по 31 серпня 2002р. не оплатили комунальні послуги за користування житлом в
розмірі 1727 грн.39 коп.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 25 жовтня 2005 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 21
грудня 2005 року,  позов задоволено.

У
касаційній скарзі відповідачі просять скасувати судові рішення та направити
справу на новий розгляд до суду першої інстанції,  посилаючись на неповне зясування судами
обставин справи,  недоведеність обставин,  що мають значення для справи,  неправильне застосування норм матеріального
права та порушення норм процесуального права.

Заперечуючи
проти касаційної скарги,  КП «ВРЕЖО»
вказує на те,  що судові рішення ,  на його думку,  є законними та обгрунтованими.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Задовольняючи
позовні вимоги,  суд першої інстанції
виходив з того,  що відповідачам
надавалися комунальні послуги,  які вони
не оплачували,  і за період з 1 листопада
1999р. по 31 серпня 2002р. мають заборгованість на суму 1727 грн.39 коп.

Апеляційний суд
погодився з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно
до ч.2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Справа №
33ц-1221/07

Головуючий
у першій інстанції Голубкова М. А.                                                  Категорія
ЦП: 12

Доповідач
Парапан В.Ф.

Згідно  ст.  335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального і процесуального
права,  а також відсутні передбачені
ч.1  ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують,  вони фактично повторюють доводи апеляційної
скарги.

На підставі викладеного
та керуючись  ст.  ст.
332, 336 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

ухвалила:

Касаційну
скаргуОСОБА_1, ОСОБА_2 таОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 26 жовтня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 21 грудня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.