Справа № 2-2080/2007
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2007 року                          Приморський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді - Свяченої Ю.Б.,
при секретарі - Домніковій Т.М., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
ОСОБА_3 діючий в інтересах ОСОБА_1 за довіреністю, звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
посилаючись на наступні обставини.
позивача від імені свого довірителя просив суд стягнути з відповідача суму
боргу у розмірі 3 тисячі 500 доларів США,
що еквівалентна 17 тисяч 675 гривень, у зв'язку з тим, що згідно розписки від 13 вересня 2004 року ОСОБА_3
передав ОСОБА_2 вказану грошову суму, а відповідач, в свою чергу,
зобов'язався повернути вказану грошову суму в строк до 01 квітня 2005 року.
зазначений умовами зобов'язання термін відповідач ОСОБА_2 не повернув ОСОБА_3
суму боргу у вказаному розмірі.
позивача ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_3 - у відкрите судове засідання
з'явився, первісно заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд
стягнути з відповідача грошову суму за вказаним договором позики, а також суми
судових витрат - на користь ОСОБА_1
у відкрите судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд
вказаної справи, причини неявки суду не сповістив.
Відповідач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не з'явився, про слухання
вказаної справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, причини
неявки суду не відомі.
представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини й
пояснення представника позивача за суттю,
допитавши свідка, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, підлягають
задоволенню - з наступних підстав.
Судом
встановлено, що 13 вересня 2004 року між ОСОБА_1 - з одної сторони, та ОСОБА_2 - з іншої сторони був укладений договір
позики, в підтвердження якого ОСОБА_2 була складена розписка, згідно якої
ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 3 тисяч 500 доларів США.
ОСОБА_2 зобов'язався повернути відповідну грошову суму позики ОСОБА_1 до 01
квітня 2005 року. Відповідне грошове зобов'язання боржником виконане не було.
Факт складання на ім'я ОСОБА_1 боргової розписки ОСОБА_2 у судовому
засіданні не заперечував, однак не визнавав сам факт отримання
вказаної суми грошей, пояснюючи, що розписка від 13 вересня 2004 року була ним
складена під тиском та погрозами.
При цьому, у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 13 вересня 2004 року він
був присутній при написанні ОСОБА_2 розписки та передачі йому від ОСОБА_1
грошей в розмірі 3 тисяч 500 доларів США.
З'ясовуючи правову регламентацію виниклих спірних правовідносин, досліджено
ст. 1046 ЦК України, яка зазначає, що за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики
є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених
до вимог ст. 1047 ч.2 ЦК
України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання
йому позикодавцем визначеної грошової суми.
вимог ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вказує ст. 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.
оскільки позичені гроші відповідачем ОСОБА_2 повернуті ОСОБА_1 не були у
встановлений зобов'язанням строк, суд вважає відповідне зобов'язання не
боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.
Таким чином, суд
вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму боргу у відповідному
ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Так, суд задовольняє вимоги представника позивача щодо стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 витрат по оплаті судового збору у розмірі 176
Крім того, суд
вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь держави суму неоплаченого
судового збору у розмірі 30 гривень 00 копійок.
10, 11, 15, 57, 60, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 525,
526, 625, 1046, 1047 ЦК України,
ОСОБА_2 про стягнення боргу -задовольнити.
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - суму боргу за договором позики від 13 вересня 2004
року у розмірі 17 675 (сімнадцять тисяч шістсот сімдесят п'ять) гривень 00
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - суму оплаченого судового збору у розмірі 176 (сто
сімдесят шість) гривень 75 копійок.
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - суму неоплаченого судового збору у розмірі 30
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, або в порядку ст.295 ч.4 ЦПК України.