Справа № 2 - 3402 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

31 січня 2007 року                        Приморський
районний суд м.  Одеси в складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М. ,

при секретарі    Жаріковій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті
Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4, ОСОБА_5,  ОСОБА_6,
ОСОБА_7,  ОСОБА_8,  ОСОБА_9,
ОСОБА_10,  ОСОБА_11,  ОСОБА_12,
ОСОБА_13,  ОСОБА_14,  ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про визнання права
власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом доОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8,  ОСОБА_9,  ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,  ОСОБА_14,  ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про визнання права
власності на нежитлове приміщення горища. В обгрунтування заявлених вимог
вказуючи,  що вона є власником АДРЕСА_1.
Над цією частиною квартири знаходиться приміщення горища,  площею 73, 9 кв.м.  та 88, 0 кв.м. ,  що розташоване над АДРЕСА_1. Згідно заяв -
власників квартир - співвласників АДРЕСА_2,
ними було здійснено поступку своїх прав сумісної власності на нежитлові
приміщення горища на ії користь. На підставі цього,  вона вважає себе власником зазначених
приміщень горища. Однак,  у зв'язку з
неможливістю реалізувати своє право власності на допоміжне нежиле приміщення
горища,  вимушена звернутися до суду для
визнання свого права власності на це допоміжне приміщення.

В судовому засіданні позивачка просила позовні вимоги задовольнити по
викладеним в позові підставам.

Відповідачі ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8,  ОСОБА_9,  ОСОБА_10,
ОСОБА_11,  ОСОБА_12,  ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в судове засідання не
з'явились,  про день,  місце та час розгляду справи були повідомлені
належним чином,  до суду надійшла їх
письмова заява з проханням розглянути справу за їх відсутністю,  позовні вимоги визнають.

Вислухавши пояснення позивачки,
вивчивши матеріали справи,  суд
вважає,  що позовні вимоги обґрунтовані
та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено,  що
відповідно до договору купівлі-продажу від 17.02.1998 p.,  посвідченого державним
нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори Шепелюк Р.Ю.,  реєстр. № 8-451 та зареєстрованого Одеським
міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості
Виконавчого комітету Одеської міської ради в книзі 247пр,  стр. 47,
за № 40,  від 06.07.1998 р.,  АДРЕСА_1,
загальною площею 72, 7 кв.м. ,
належить на праві власності ОСОБА_1.

Над моєю АДРЕСА_1,  розташовані
допоміжні нежилі приміщення горища,
площа яких складає 73, 9 кв.м.  та
88, 0 кв.м. ,  що підтверджується
технічними паспортами від 08.12.2006 р. та від 13.12.2006 р.

Відповідно до довідки,  виданої
дільницею № 6 КП "ДЕЗ "Арнаутське" приміщення горища,  що розташовані над кв. АДРЕСА_1 є
допоміжними.

Згідно заявОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8,  ОСОБА_9,  ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14,  ОСОБА_15 та ОСОБА_16 -
власників квартир - співвласників АДРЕСА_2,
посвідчених начальником КП "ЛЕЗ "Жовтневе" ними було
здійснено поступку своїх прав сумісної власності на нежитлове приміщення
спірних горищ на користь позивача.

Згідно з Рішенням Конституційного суду України № 1-2/2004 від 02.03.2004 р. у справі за конституційним зверненням ОСОБА_17 та інших громадян про офіційне
тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду" та за конституційним поданням 60 народних
депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону
(справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних
будинків) співвласники багатоквартирного будинку є співвласниками його
допоміжних приміщень (горища,  підвалу та
ін.). П.
1.1. резолютивної частини даного рішення проголошує,  що

„допоміжні приміщення (підвали,
сараї,  комори,  горища,
колясочні тощо) передаються безоплатно у спільну власність громадян
одночасно з приватизацією (набуття права власності) ними квартир (кімнат у
квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на
допоміжні приміщення не потребує здійснення будь-яких додаткових дій.

Згідно із п.1.2. вказаного рішення власник (власники) неприватизованих
квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних
приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир.

Відповідно до п. 2  ст.  382 ЦК України
власникам квартир у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на
праві спільної сумісної власності приміщення загального користування,  опорні конструкції будинку,  механічне,
електричне,  сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині квартири,
яке обслуговує більше однієї квартири,
а також споруди,  будівлі,  які призначені для забезпечення потреб усіх
власників квартир,  а також власників
нежилих приміщень,  які розташовані у
житловому будинку.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України № 1-2/2004 від
02.03.2004 р. момент виникнення права власності на квартиру є й моментом
виникнення права спільної власності на допоміжні приміщення.

Підтвердженням вищевикладеного є вимоги
ст.  328 ЦК України право власності набувається на підставах,  що не заборонені законом,  зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно,  якщо інше
прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не
встановлена судом.

Таким чином,  приміщення горища
площею 73, 9 кв.м.  та 88, 0 кв.м.  є загальною спільною власністю мешканців
АДРЕСА_2,  тобто сторін по справі.

Відповідно до ч.2  ст. 369 ГК України
розпорядження майном,  що знаходиться в
загальній спільній власності здійснюється за згодою власників.

Відповідно до ч. 2  ст.  48 Закону України "Про власність"
власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права,  навіть якщо ці порушення не були пов'язані із
порушенням права володіння.

Відповідно до  ст.  10 ч. 2 Закону України від 10.06.1992 року
"Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир
багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинків.
Допоміжні приміщення (комори,
сараї,  ін.) передаються у
власність квартиронаймачів безкоштовно й окремо приватизації не підлягають.

Згідно  ст.  392 ЦК України власник
може пред'явити позов про визнання його права власності,  якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Судовий захист цивільних прав та інтересів шляхом визнання відповідного
права гарантується  ст.  16 ЦК України.

Враховуючи,  що власники квартир -
співвласники АДРЕСА_2 здійснили поступку своїх прав сумісної власності на
нежитлові допоміжні приміщення горища,
площею 73, 9 кв.м.  та 88, 0
кв.м.  за адресою: АДРЕСА_1 на користь
позивачки,  суд вважає,  можливим визнати за ОСОБА_1 право власності
на це допоміжне приміщення.

На підставі викладеного та керуючись
ст.  41 Конституції України,  Рішенням Конституційного Суду України від
02.03.2004 року № 4-рп/2004 "У справі по конституційному звертанню
ОСОБА_17 і інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2  ст. 10 Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду",
ст.  ст.  15,
16,  20,  182,
328,  346,  369,
382,  392 Цивільного Кодексу
України,   ст.  48 Закону України "Про власність",   ст.
ст.  7, 8, 10, 11, 60, 208, 212,
213, 214, 215 Цивільно-процесуального Кодексу України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на допоміжне нежитлове приміщення
горища,  площа якого складає 73, 9 кв.м.
,  що розташоване над АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на допоміжне нежитлове приміщення
горища,  площа якого складає та 88, 0
кв.м. ,  що розташоване над АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області,  через Приморський районний суд міста
Одеси,  шляхом подачі заяви про його
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення і подачі
апеляційної скарги,  протягом двадцяти
днів після подачі заяви про апеляційне оскарження,  або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо заяву
про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений
статтею 294 ЦПК України,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.