Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

29 листопада
2007 року     Бердянський міськрайонний
суд Запорізької області у складі -
головуючого - судді Пустовіт З.П. при секретарі Гоноболіній О.І.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в залі суду в м.  Бердянську цивільну справу за позовом
представника позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_2до Бердянської міської ради,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про визнання права
власності на самочинно збудоване нерухоме майно та усунення перешкод в
користуванні нерухомим майном,

ВСТАНОВИВ:

Позивачу
ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 24.12.1980 року належить 3/10 частин
житлового АДРЕСА_1. За договором дарування у користування позивача перейшли
3/10 частин домоволодіння під літерою «АА-1» та надвірні будівлі,  що знаходяться на земельній ділянці та
безпосередньо відносяться до домоволодіння - сараї «Е»,  «К»,  «Ж»,
«Б»,  «И»,  альтанка «З»,
підвал,  споруди. В серпні 1983
року позивачеві було надано дозвіл на будівництво літньої кухні на земельній
ділянці площею 770 кв.м.  по вул. .
Підгірній,  96 згідно рішення виконкому
№345 від 04.08.1983р. 06.08.2007 року БТІ м. Бердянська виготовлений технічний
паспорт на садибний (індивідуальний) будинок,
де зазначені самочинні споруди: літня кухня «Ч»,  сараї «Т»,
«Л»,  «X»,  «У». В користуванні позивача є тільки літня
кухня «Ч». За наявності інших самочинних споруд позивач не може в повній мірі
реалізувати своє право по розпорядженню належною частиною нерухомого майна.
Згідно з технічним висновком КП «Архітектурно-планувальне бюро» Бердянської
міської ради від №201/09/07 при будівництві кухні норми розташування згідно
п.11.3.25,  3.26 ДБН 360-92
«Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень»
порушені,  потрібна згода володільців
сусіднього АДРЕСА_2. На підставі результатів технічного обстеження
встановлено,  що загальний технічний стан
несучих та огороджуючи конструкцій споруди задовільний та забезпечує подальшу
безпечну експлуатацію,
санітарно-гігієнічні та пожежні вимоги не порушені. Позивач просить на
підставі ч.5  ст. 376 ЦК України,  визнати за ним право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно,  а також
визначити,  що частина нерухомого майна,  а саме споруди за літерами «X»,
«Л»,  «Т»,  «У» не належать позивачу та не знаходяться в його користуванні.

У
судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2,  ОСОБА_5 підтримали позовні вимоги в повному
обсязі,  доповіли по суті позову,  просили його задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_3 позов
визнав повністю,  пояснивши,  що сараї «Т»,
«Л»,  «X»,
«У» збудовані ним та знаходяться в його
користуванні,  тому не заперечував проти
задоволенні позовних вимог позивача.

Відповідач
ОСОБА_4 позовні вимоги визнала в повному обсязі,  підтвердила,
що сараї «Т»,  «Л»,  «X»,
«У» не перебувають в користуванні позивача.

Розглянувши
матеріали справи,  заслухавши пояснення
представників позивача,
відповідачів,  суд вважає позов
обгрунтованим і таким,  що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Встановлено,  що позивачу на підставі договору дарування
від 24.12 1980 року належить 3/10 частин АДРЕСА_1,  що підтверджується копією договору дарування.

Згідно
технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок станом на
06.08.2007р. на земельній ділянці по АДРЕСА_1 самочинно збудовані: літня кухня
літ. «Ч» та сараї «Т»,  «Л»,  «X»,
«У».

Відповідно
до технічного висновку про можливість оформлення самочинно збудованих будівель
№201/09/07 від 16.07.2007року,
виготовленого КП «Архітектурно-планувальне бюро» Бердянської міської
ради,  при будівництві норми розміщення
згідно п.11.3.25,  3.26 ДБН 360-92*
«Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень»
порушені,  потрібна згода володільців
АДРЕСА_2. Загальний технічний стан несучих та огороджуючи конструкцій споруд
задовільний та забезпечує подальшу безпечну експлуатацію,  санітарно-гігієнічні та пожежні вимоги не
порушені.

Відповідно
до ч.5  ст.  376 ЦК
України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати
за ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній,
якщо це не порушує права інших осіб.

В
судовому засіданні встановлено,  що
земельна ділянка площею 666 кв.м.  була
відведена на підставі рішення виконкому №563 від 26.09.1953.,  а власник домоволодіння №98 ОСОБА_6 не
заперечував проти оформлення літньої кухні за позивачем,  про що написав письмову заяву.

Беручи
до уваги,  що немає перешкод для
належного оформлення самочинно збудованих будівель,  суд приходить до висновку про можливість
визнання за позивачем права власності на зазначене самочинно збудоване нерухоме
майно літню кухню літ. «Ч».

Згідно  ст.
391 ЦК України
власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи,  що в судовому засіданні було
встановлено,  що самочинно збудовані
споруди,  а саме: сараї літ.«Т»,  «Л»,  «X»,
«У» не належать позивачу та не знаходяться в його
користуванні,  суд вважає за можливе
усунути перешкоди в користуванні позивачем його нерухомим майном,  визнавши встановлені судом обставини.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  212-215 ЦПК України,  ч.5
ст.  376,  391 ЦК
України,  суд

ВИРІШИВ:

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудоване нерухоме майно:  літню
кухню літ «Ч»,   яка розташована
на

земельній
ділянці АДРЕСА_1.

Визначити,  що самочинно збудоване нерухоме майно: сараї
літ. «X»,
«Л»,  «У»,  «Т»,
розташовані за адресою АДРЕСА_1,
не належать ОСОБА_1 та не знаходяться в його користуванні.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський
міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги.