Справа № 2-366 07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 травня 2007 року
Красноперекопський міськрайонний суд АР Крим в складі

головуючого судді                       Халдєєвой О.В.

при секретарі                                Бахтіной Я.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м
Красноперекопське справу за позовом Кримської регіональної митниці до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення із службового приміщення без надання
іншого житлового приміщення.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_1 про виселення із службового житлового приміщення без надання іншого
житлового приміщення, посилаючись на те що він був прийнятий на роботу на
посаду інспектора в Кримське територіальне митне управління на підставі наказу
№ 244к від 15.10 1996 року. Згідно наказу Красноперекопськой митниці від 02.10.2000
року № 154 „О наданні службового житла" ОСОБА_1 була надана двокімнатна
службова квартира за АДРЕСА_1.

Наказом Кримської регіональної
митниці від 09.08.2004 року № 458-до ОСОБА_1 звільнений на підставі ст 36 пі
КЗПП України.

Згідно ст 124 ЖК України службовці, які припинили трудові
відносини з організацією за власним бажанням підлягають виселенню із службового
приміщення зо всіма разом з ними проживаючими особами без надання іншого
житлового приміщення. На підставі ст 125 ЖК України особи, які відпрацювали в
організації яка надала їм службове житлове приміщення менше 10 років підлягають
виселенню із службового приміщення без надання іншого житлового приміщення.

Просить суд виселити ОСОБА_1. із
службової квартири і інших проживаючих або прописаних осіб за АДРЕСА_1.

У судовому засіданні були
притягнути як відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5
підтримала позовні вимоги і просить суд виселити без надання іншого житлового
приміщення ОСОБА_1,ОСОБА_3, ОСОБА_4 з квартири за АДРЕСА_1, у відношенні
ОСОБА_2 вимог не підтримує, оскільки вона виписалася з вказаної квартири і там
не проживає.

Відповідач ОСОБА_1, його представник ОСОБА_6 просять в
позові відмовити оскільки ОСОБА_1 один виховує неповнолітню дочку, яка проживає
разом з ним, якщо можливо виселення,то тільки з наданням йому такого ж житла,
звільнений відповідач був за згодою сторін, а не за власним бажанням.

Відповідач ОСОБА_3 просить в позові відмовити, оскільки
він в даний час тимчасово прописаний і проживає в м. Одеса, оскільки вчиться,
іншого житла у нього немає.

Відповідач ОСОБА_2 просить розглянути справу в її
відсутність.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився,
просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Суд, вислухавши сторони, їх представників, дослідивши
матеріали справи, вважає що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд виходить з
наступного:

2

На підставі договору купівлі-продажу
а.с 103-105 Красноперекопська
митниця придбала у ТОВ „Агентство
нерухомості" двокімнатну квартиру за АДРЕСА_1

Як убачається з наказу Кримського
територіального митного управління № 244к від 15.10.1996
року ОСОБА_1 прийнятий на посаду інспектора сектора охорони і супроводу транзитних
вантажів.

Згідно наказу №
783 від 02.09.1998 року з 02.09.1998 року ОСОБА_1 звільнений по переводу в
Красноперекопську митницю по ст 36 п 5 КЗПП України.

Рішенням
Красноперекопського міськвиконкома № 155 від 22.09.2000 року квартира АДРЕСА_1
на підставі клопотання Красноперекопськой митниці включна до складу службових і
розподілена ОСОБА_1.

На підставі наказу № 154 від
02.10.2000 року „О наданні службового житла" ОСОБА_1 на склад сімї 4
людини була надана двокімнатна службова квартира за АДРЕСА_1

03.10.2000 року ОСОБА_1 був виданий
ордер з позначкою «Службовий» на вищезгадану квартиру на склад сім'ї 4 людини.

Відповідач ОСОБА_1 і
Красноперекопка митниця уклали договір найму службового житлового приміщення
а.с125-126

На підставі наказу № 494 від
25.07.2003 року Красноперкопська митниця була ліквідована, а Кримська
регіональна митниця стала правоприемником
ліквідованої Красноперекопської митниці а.с.101.

Отже спірне житлове приміщення
віднесене до службових і було надано ОСОБА_1 і членам його сім'ї.

Наказом № 458к від 09.08.2004 року
ОСОБА_1 був звільнений з роботи на підставі ст 36 п 1 КЗПП України за угодою
сторін.

У своїх позовних
вимогах представник позивача посилається на те що ОСОБА_1 і членів його сімї
слід виселити без надання іншого житлового приміщення на підставі ст.124ЖК
України, оскільки ОСОБА_1 звільнився з роботи за власним бажанням і пропрацював
на підприємстві менше 10 років.

ОСОБА_1
пропрацював менш Юлет на підприємстві що надало йому службове житло, проте
він звільнився за угодою сторін, а не за власним бажанням, крім того на
підставі представлених доказів він розірвав шлюб з ОСОБА_2 і його неповнолітня
дочка ОСОБА_4Д993 р.н залишена при розірванні шлюбу на його вихованні
а.с.257.,как убачається з довідки КЖЕП і пояснень ОСОБА_1 його дочка ОСОБА_4
постійно проживають за АДРЕСА_1 а.с225.

Стаття 125 ЖК України передбачає що
не можуть бути виселені із службових житлових приміщень без надання іншого
житлового приміщення одіноки особи з неповнолітніми дітьми, які проживають
разом з ними.

Згідно п 20 Постанови Пленуму Верховного суду України
«Про деякі питання, які виникли в практиці застосування судами Житлового
законодавства» № 2 від 12.04.1985 року із змінами оскільки згідно ст 125 ЖК
України деякі категорії громадян які проживають в службових житлових
приміщеннях не підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення при
розгляді справ про виселення необхідно перевіряти чи користуються відповідачі
вказаною пільгою.

Враховуючи що ОСОБА_1 розірвав шлюб з ОСОБА_2 і на його
вихованні залишилася неповнолітня дочка ОСОБА_4, колишня дружина виписалася і
виїхала із службового житлового приміщення, то суд вважає що ОСОБА_1 є одінокою
особою з якою проживає неповнолітня дитина.

Таким чином, враховуючи що ОСОБА_1 є одинокою особою, з
якиою проживає неповнолітня дитина то на підставі ст 125 ЖК України він та
дитина не підлягають виселенню із службового житлового приміщення без надання
іншого житлового приміщення.

3

Відносно
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 так само в позові про їх виселення необхідно відмовити, оскільки згідно довідки КЖЕП
а.с.225, пояснень ОСОБА_1,ОСОБА_3, відповідачка ОСОБА_2 виписалася і
виїхала з квартири на інше постійне місце проживання, а відповідач ОСОБА_3
тимчасово виписався і виїхав на навчання в м. Одеса, а в даному випадку питання про виселення може ставитися позивачем
лише відносно тих, що проживають з ОСОБА_1 осіб.

Отже, оскільки в даному випадку
можливо тільки виселення з наданням іншого житлового приміщення, то отже в позові про виселення без надання іншого
житлового приміщення слід відмовити.

Керуючись
ст.ст.11,15,30,60,79,88,212,213.215 ЦПК України, ст 124,125 ЖК України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від
12.04.1985 року « Про деякі питання які виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу України» із змінами, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позовних вимог Кримської регіональної митниці до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення із службового
житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку в Апеляційний суд АР Крым

через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10 денний термін заяви про апеляційне

оскарження і подачею після цього
протягом 20 днів апеляції або у порядку ч 4 ст 295 ЦПК

України