Справа 2-4612
Рішення

Іменем України

13
грудня 2007 року                                        Бердянський
міськрайонний суд

У
складі: головуючого - судді Троценко Т.А.

При
секретарі:                                                                    Онищук
О.О.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення
меж суміжних земельних ділянок,

встановив:

ОСОБА_1
3вернувся до суду з позовом про відновлення меж суміжних земельних ділянок.

В
судовому засіданні в обґрунтування позову зазначив,  що він є власником 34 частин домоволодіння
АДРЕСА_1. В постійне користування йому було виділено земельну ділянку площею
600 кв. м,  додатково 86 кв. м,  та 47,
9 кв. м. ,  і виданий акт відводу
№ 170 від 04. 01. 1990 року.

Представник
позивача за заявою ОСОБА_3 підтримав позов і пояснив,  що він володіє 14 частиною будинку на
підставу договору дарування від 05. 02. 1992 року.

Суміжним
землекористувачем являється відповідач ОСОБА_2,  який
мешкає по АДРЕСА_2,  і йому в
користування виділено дві земельні ділянки площею 4, 15 га та 12, 54 га,  які є частиною при будинкової території
позивача і заважають йому здійснювати догляд за будинком.

На
підставі цього просить відновити межі земельних ділянок у відповідності до акту
відводу № 170 від 04. 01. 1990 року,
внести відповідні зміни в акт відводу та акт на право постійного
користування земельною ділянкою.

Представник
відповідача за дорученням ОСОБА_4
в судовому засіданні позов не визнав і пояснив,  що рішенням виконавчого комітету Бердянської
міської ради № 386 від 08. 07. 1993 року відмінений акт відводу № 170 як
помилковий,  і ОСОБА_2 виданий державний
акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 0, 1000 га по
АДРЕСА_2,  і підстав для відновлення меж немає,  оскільки протягом 13 років він користується
наданою йому ділянкою.

Представник
третьої особи - Бердянського міськвиконкому в судове засідання не явився,  про день,
час і місце слухання справи сповіщений належним чином,  причини неявки суду не повідомив,  і суд розглядає справу за наявності в ній
матеріалів.

Вислухавши
пояснення сторін,  вивчивши матеріали
справи,  суд приходить до висновку про
необхідність відмови в позові з таких підстав.

Сторони
по справі є суміжними землекористувачами,
ОСОБА_1 мешкає в АДРЕСА_1,
ОСОБА_2 мешкає в АДРЕСА_2.

04. 08.
1995 року ОСОБА_1 видано держаний акт на право постійного користування
земельною ділянкою площею 0, 1000 га для обслуговування житлового будинку,  разом з яким було здійснено узгодження
зовнішніх меж землекористування.

Позивач
ОСОБА_1 просить відновити межі у відповідності до акту відводу № 170 від 04.
01. 1992 року,  згідно якому йому було
відведено земельні ділянки площею 600 кв.
м,  86 кв. м,  та 49 кв. м.  та
визначені зовнішні межі.

Згідно
до ч. 2  ст.  158 Земельного Кодексу України виключно судом
вирішуються земельні спори з приводу володіння,
користування і розпорядження земельними ділянками,  що перебувають у власності громадян.

Частина
3 цього ж Кодексу передбачає,  що органи
місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів
щодо меж земельних ділянок.

Таким
чином,  встановлення,  або відновлення меж земельних ділянок не
являється компетенцію суду,  а
вирішується відповідним органом місцевого самоврядування. При таких обставинах
позовна заява задоволенню не підлягає.

Керуючись  ст.
158 ЗК України,   ст.   ст.
212 - 215 ЦПК України,  суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд. Заяву про апеля-ційне
оскарження може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рі-шення,  а апеляційну скаргу - протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеля-ційне оскарження.