РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2007 року                          справа
№ 2- 1513 -07        м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області під
головуванням

судді                                                     Федонюк
С.Ю.,

при секретарі                                       Навроцькій
М.Р.,

за участю :

прокурора                                            Бордюженко
Е.Р.,

представника позивача                      Сидоренко
Ю.Ю.,

відповідача                                          ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.Нововолинську цивільну справу за позовом
прокурора м.Нововолинська в інтересах Нововолинської міської ради до ОСОБА_1
про стягнення витрат за лікування,

встановив :

10
серпня 2007 року прокурор м.Нововолинська звернувся до суду з позовом в
інтересах Нововолинської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення витрат за
лікування потерпілої в сумі 6240,36 грн. Свої позовні вимоги прокурор мотивує
тим, що ОСОБА_1 постановою Нововолинського міського суду від 13 липня 2007 року
звільнений від кримінальної відповідальності за ст.128 КК України у
зв"язку з примиренням з потерпілою і закрито провадження в кримінальній
справі, на підставі ст.7-1,ст.282 КПК України,ст.46 КК України. Потерпіла по
даній справі ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому стегна і
перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні
Нововолинської ЦМЛ з 19 квітня по 5 липня 2007 року. Згідно калькуляції ьитрат
на лікування гр.ОСОБА_2, складеної лікарнею, вартість лікування за 77 лі
со/днів становить всього 6240,36 грн. На підставі ст.1206 ЦК України дані
витрати просить стягнути в користь Нововолинської міської ради, оскільки міська
лікарня перебуває в комунальній власності, фінансування її проводиться з
місцевого бюджету і розпорядником коштів є міська рада.

В
судовому засіданні прокурор Бордюженко Е.Р. та представник позивача Сидоренко
Ю.Ю. позов підтримали і пояснили, що відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних
витрат, закладу охорони здоров"я на стаціонарне  лікування
потерпілого  від злочинного  діяння та зарахування

стягнення з винних осіб
коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 p., підлягає до стягнення з ОСОБА_1 в користь
Нововолинської міської ради сума витрат за 77 ліжко/днів стаціонарного
лікування потерпілої ОСОБА_2, розрахованих лікарнею у розмірі 6240,36 грн.
Просять позов задовольнити і стягнути з відповідача судові витрати по даній
справі.

Відповідач
ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що дійсно був
притягнутий за вчинення необережного злочину , передбаченого ст.128 КК України.
16 квітня 2007 року були разом із знайомим ОСОБА_3 у квартирі потерпілої
ОСОБА_2- співмешканки ОСОБА_4 у зв"язку із святкуванням дня народження
ОСОБА_4 Коли йшов додому, хотів забрати з квартири свій пЦПКак, і випадково з
необережності штовхнув ОСОБА_2 Через три дні після цього випадку потерпіла
звернулася в лікарню і виявилося, що ОСОБА_2 отримала середньої тяжкості
тілесні ушкодження у вигляді перелому лівого стегна. Ствердив, що відшкодував
потерпілій збитки за лікування, вона не має до нього жодних претензій,оскільки
це сталося ненавмисно. Кримінальна справа закрита за примиренням між ними і
його звільнено від кримінальної відповідальності. Просить врахувати, що він
пенсіонер, його пенсія дуже незначна, він хворіє, внаслідок травми втратив зір
на одне око, знаходиться на обліку з приводу хронічних захворювань, дружина
являється інвалідом 2-ї групи з дитинства і теж часто хворіє, тому просить
зменшити розмір стягнення за витрати в користь міської ради,оскільки
неспроможний сплатити всю суму.

Факти,
наведені відповідачем щодо обставин вчинення ним необережного злочину
підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також
підтверджуються матеріалами кримінальної справи № 1-164-07, оглянутої в
судовому засіданні, та постановою Нововолинського міського суду від 13 липня
2007 року , якою ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за ст.128
КК України у зв"язку з примиренням з потерпілою і закрито провадження в
справі.

Свідок
ОСОБА_3 також ствердив у суді ,що матеріальне становище відповідача дійсно
скрутне,оскільки пенсії в нього і в дружини невисокі, обоє дуже часто хворіють,
дружина в даний час перебуває в Одесі на лікуванні, оскільки являється
інвалідом 2 групи з дитинства.

Свідок
ОСОБА_5 - головний бухгалтер Нововолинської ЦМЛ, допитана в судовому засіданні,
пояснила, що сума витрат лікарнею за період лікування гр-ки ОСОБА_2 розрахована
відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони
здоров"я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та
зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх
використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від
16.07 1993 р. Сума визначається із кількості ліжко/днів ,які провів потерпілий
в лікарні, та вартості витрат на його лікування в день, виходячи з фактичних
витрат на утримання лікувального закладу за місяць на відділення стаціонару,
без врахування поліклініки та стоматології.
В цю суму входять витрати на оплату

праці та нарахування на
заробітну плату,що становить 82,9 % від
загальних витрат.

Показання
свідка ОСОБА_5 підтверджено в судовому засіданні копіями бухгалтерських
документів : зведень про виконання ліжко-днів ЦМЛ на квітень-липень 2007 року,
кошторису лікарні на 2007 рік, виконання кошторису видатків за 1 півріччя і 9
місяців 2007 року та книгою касових фактичних витрат за 2007 рік, оглянутою в
судовому засіданні, а також листом-роз"ясненням головного лікаря
Нововолинської ЦМЛ від 09.11.2007 р. № 2554/01-17.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи
в їх сукупності, та проаналізувавши норми закону,що регулюють спірні
правовідносини, суд прийшов до висновку,що позов підлягає до задоволення
частково.

Ст.1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин,
зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров"я на лікування
потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони
здоров"я, що є у державній власності, у власності територіальної громади,
кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного
бюджету.

Згідно
калькуляції витрат на лікування гр.ОСОБА_2, яка знаходилась на стаціонарному
лікуванні в травматологічному відділенні з 19 квітня по 5 липня 2007 року, - 77
днів, сума витрат складає 6240,36 грн.

В суді
встановлено, що матеріальну і моральну шкоду, завдану потерпілій ОСОБА_2,
ОСОБА_1 повністю відшкодував. Злочин, за який він буь притягнутий до
відповідальності, є неумисним.

З копії
паспорта та пенсійного посвідчення відповідача вбачається, що він є
пенсіонером, із довідок про розмір пенсії відповідача та його дружини видно, що
ОСОБА_1 отримує пенсію в сумі 620,50 грн., а ОСОБА_6 - 505,30 грн. З копії
довідок про стан здоров"я ОСОБА_1 та з показань свідка ОСОБА_3 видно, що
відповідач стоїть на диспансерному обліку, має хвороби серця, легенів,
шлунково-кишкового тракту та хворобу ока внаслідок травми.

Стаття 3
Цивільного Кодексу України встановлює загальні засади цивільного законодавства,
серед яких пунктом 6 визначено справедливість, добросовісність та розумність.

Оскільки
витрати на лікування , понесені закладом охорони здоров"я не є тотожними
до поняття відшкодування шкоди, завданої особі, тому враховуючи пенсійний вік
відповідача, його важке матеріальне становище, вчинення злочину з
необережності, без умислу завдання іншій особі шкоди, і повне відшкодування
потерпілій завданих збитків, суд застосовує ст.3 ЦК України та ст.8 Конституції України, і, керуючись принципом справедливості,
добросовісності та розумності, і задовольняє позов частково, в сумі 2000
гривень та стягує судові витрати з відповідача.

Керуючись
ст.8 Конституції України, п.6 ст.3,ст.1206 ЦК України, Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони
здоров"я на

стаціонарне лікування
потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів
до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 545 від 16.07.1993 p., ст.ст. 10, 11, 60, 61,88, 209, 213-215, 218 ЦПК
України, суд

вирішив :

Позов
прокурора м.Нововолинська в інтересах Ноьоволинської міської ради до ОСОБА_1
про стягнення витрат за лі ування задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_1 в користь Нововолинської міської ради 2000 ( дві тисячі) гривень
витрат за лікування особи, яка потерпіла від злочину.

Стягнути
з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 51 (п"ятдесят однієї) гривні
та 30 (тридцять) гривень витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в користь держави до Нововолинського міського суду Волинської області.

Рішення
можна оскаржити до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський
міський суд протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,
яка може бути подана протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про
апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана встановлений строк після подання заяви про
апеляційне оскарження, то рішення суду набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.