Справа №
РІШЕННЯ

Іменем   України

м.  Донецьк                                                                                                  08
листопада 2007 р.

Петровський
районний суд м.  Донецька в складі:
головуючий - суддя Чинчин О.В.,  при
секретарі Кодола А.В.,  за участю
позивача,  представника відповідача,  розглянувши у відкритому судовому засіданні
справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до виконкому
Петровської районної ради м.  Донецька
про визнання права користування житловим приміщенням,  -

встановив:

Позивач
звернувся до суду із позовною заявою про визнання права користування житловим
приміщенням.

Позовні
вимоги мотивовані тим,  що основним
наймачем квартири АДРЕСА_1 був ОСОБА_2,
який помер у грудні 2001 р. Після його смерті у квартирі залишився
проживати і був прописан його син - ОСОБА_3 Він часто хворів,  і з жовтня 2004 р. попросив позивача
вселитися до нього. Іншого постійного житла ОСОБА_1 не мав,  тому
погодився на його пропозицію і перебрався жити до нього. ОСОБА_3 хотів
прописати ОСОБА_1,  так як у них відразу склалися добрі стосунки,  позивач піклувався про нього,  вели спільне господарство,  так як родичів у нього після смерті батька не
залишилось. У квітні вони поїхали до житлової організації,  щоб прописати ОСОБА_1 за вищевказаною
адресою,  але їм відмовили у зв'язку з
тим,  що не переоформлен лицевий рахунок,
але,
оскільки,  ОСОБА_3 дуже
хворів,  поїхати разом знову,  після усунення недоліків,  не було можливим.  У грудні 2006 р. ОСОБА_3 помер,  позивач сам його поховав. По теперішній час ОСОБА_1 проживає за
адресою: АДРЕСА_1,  без прописки. Сам
оплачує комунальні послуги,  веде
ремонтні роботи. З наведених підстав позивач просить суд визнати за ним право
користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

В
судовому засіданні позивач підтвердив позовні вимоги та їх обґрунтування,  наполягає на їх задоволенні.

Представник
відповідача з позовом погодився,  не
заперечує проти його задоволення.

Представник
3-ї особи в судове засідання не з'явилася,
надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Проти позову не
заперечує.

Суд вважає,  що позов не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В
судовому засіданні встановлено,  що
основним наймачем квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2,
який помер 15 грудня 2001 р. Також за цією адресою зареєстрован ОСОБА_3,  що підтверджується відповідною довідкою
(а.с.  8).

Згідно з довідкою,  22 грудня 2006 р. помер ОСОБА_3 (а.с.  10).

Згідно з
актом обстеження житлового приміщення житловою організацією,  у жовтні 2004 р. ОСОБА_3 дозволив проживати
як квартиранту за адресою: АДРЕСА_1,
ОСОБА_1 (а.с.  9). Цей факт також
підтверджується підписами сусідів.

Відповідно
до ч. 1  ст.  65 ЖК України наймач вправі в установленому
порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї,
які проживають разом з ним,
вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину,  дітей,
батьків,  а також інших осіб.

В свою
чергу,  як вказано раніше,  ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_1,  мешкав як
квартирант,  тобто членом сім'ї наймача
не був,  письмової згоди на його вселення
ніхто не надавав.

Крім того,  згідно
з даними Обласного адресного довідкового бюро,
згідно з

паспортними даними,
ОСОБА_1 з 28
грудня 2002 р. зареєстрован за адресою:

АДРЕСА_2 (а.с.
5,  23),  тобто на момент свого вселення до

ОСОБА_3
він мав постійне житло,  звідки він,  згідно з паспортними даними (а.с.  18),
знявся з реєстрації 30 жовтня 2007 p.,
тобто під час розгляду справи,  чим погіршив своє становище.

У
відповідності з ч. 1  ст.  58 ЖК України,  на підставі рішення про надання жилого
приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий
комітет районної,  міської,  районної в місті,  селищної,
сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер,  який є єдиною підставою для вселення в надане
жиле приміщення.

ОСОБА_1 такого ордеру не отримав.

Також,  в підтвердження своїх позовних вимог щодо
оплати комунальних послуг,  ОСОБА_1 не
було надано суду ніяких квитанцій,  він
ніякими документами не довів те,  що він
дійсно разом з ОСОБА_3 вели господарство,
і те,  що він сам оплачував усі
витрати,  пов'язані з його похороном.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.  ст.  65 ч. 1,
58 ч. 1 ЖК України,   ст.  ст.
212-215 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до
виконкому Петровської районної ради м.
Донецька про визнання права користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької
області через місцевий суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня його проголошення,
і подачею після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги,  або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.