АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22-3655/07                  Головуючий у
1-й інстанції: Васильцов О.В.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
листопада 2007 року                                                                                           м.  Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:    Приймака В.М.

Суддів:                   Мануйлова Ю.С.

Маловічко С. В.
При секретарі:   Батарейній О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 1 серпня 2007 року
у справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Мелітопольський
елеватор» до відкритого акціонерного товариства «Мелітопольський консервний
завод» (далі - ВАТ»Мелітопольський консервний завод» ) та ОСОБА_1 про визнання
публічних торгів (аукціону) незаконним та визнання недійсним договору
купівлі-продажу частини комплексу будівель ,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2005
року відкрите акціонерне товариство »Мелітопольський елеватор» (далі -ВАТ
«Мелітопольський елеватор) звернулось до суду з позовом до відкритого
акціонерного товариства «Мелітопольський консервний завод» (далі -
ВАТ»Мелітопольський консервний завод» ) та ОСОБА_1 про застосування правових
наслідків нікчемного правочину,  визнання
права власності. Під час розгляду справи позивач змінив позовні вимоги ,  просить визнати незаконними публічні торги
(аукціон) від 24 червня 2005 року в частині лоту № 2 з продажу частини
майнового комплексу,  визнати недійсним
договір купівлі-продажу 3/500 частин комплексу будівель і споруд від 2 серпня
2005 року,  розташованих по вул.  Шмідта,
65 у м. Мелітополі. Свої вимоги обґрунтовує тим,  що воно,
тобто,  ВАТ «Мелітопольський
елеватор» є власником 179/200 частин майнового комплексу будівель та споруд,  розташованих по вул.  Шмідта,
65 у м.  Мелітополі. У червні 2005
року під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатор ВАТ»Мелітопольський
консервний завод» без згоди на комітету кредиторів,  без виділення частки в натурі,  виставив на публічні торги споруду - прохідну
загальною площею 96, 8 кв.м.  і основною
площею 77, 6 кв.м. ,  зазначену на плані
цілісного майнового комплексу ВАТ»Мелітопольський консервний завод» літерою В-1.
За результатами публічних торгів переможцем став ОСОБА_1,  який на
підставі протоколу публічних торгів 2 серпня 2005 року уклав з ліквідатором
нотаріально посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_2 договір купівлі-продажу
вказаної споруди.

Вважає
проведення публічних торгів незаконними,
оскільки ліквідатор не отримав згоди комітету кредиторів на реалізацію
вказаного майна,  не запропонував
співвласникам -ВАТ»Мелітопольський елеватор»,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6 та приватному підприємству»Базіс
Стандарт» купити цю споруду за вартістю,
запропонованою на публічних торгах ,
виставлене на публічні торги майно-прохідна В-1 не

-   була виділена в натурі,  тому ліквідатор не мав права виставляти
вказане майно на продаж,  оскільки розмір
частки цього майна не визначений.

Рішенням
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 1 серпня 2007 року
позов задоволено.

Визнано
незаконними публічні торги (аукціон) від 24 червня 2005 року в частині лоту №
2- будівлі прохідної В-1,  розташованої у
м.  Мелітополі,  вул. . Шмідта,  65.

Визнано
недійсним договір купівлі-продажу 3/500 частин комплексу будівель та
споруд,  розташованих за адресою: м.  Мелітополь,
вул. . Шмідта,  65 від 2 серпня 2005
року,  між ВАТ »Мелітопольский консервний
завод» в особі ліквідатора ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
засвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_2 за реєстровим номером 5407.

Не погоджуючись
із зазначеним рішенням суду,  ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу,  в якій
посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права,  просить рішення суду скасувати і ухвалити
нове рішення про відмову у позові.

Заслухавши
судцю-доповідача,  пояснення учасників
процесу,  дослідивши обставини справи

та
доводи скарги,  колегія судців приходить
до висновку,  що апеляційна скарга
підлягає

відхиленню
з наступних підстав.

Відповідно до
п.1 ч.1  ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції
апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги
і залишення рішення без змін.

Згідно  ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

З матеріалів
справи вбачається,  що станом на 24
червня 2005 р. майно-комплекс будівель та споруд,  розташований за адресою: м.  Мелітополь,
вул.  Шмідта,  65,  в
тому числі об'єкти,  зазначені в лоті №
2,  належав на праві спільної часткової
власності (із зазначенням часток без виділення в натурі) наступним особам:
гр.-ну ОСОБА_5-9/100 часток; гр.-ну ОСОБА_6-7/250 ; ВАТ»Мелітопольський
елеватор»-179/200,  ВАТ»Мелітопольський
консервний завод»-63/1000.

Як встановлено
судом і вбачається з матеріалів справи,
після визнання ВАТ «Мелітопольський консервний завод» банкрутом
Державною госпрозрахунковою установою «Агентство з питань банкрутства» в особі
його Запорізької філії 24 червня 2005 року були проведені публічні торги
(аукціон) з продажу майна ВАТ »Мелітопольский консервний завод»,  розташованого за адресою : м.  Мелітополь,
вул.  Шмідта ,  65,  у
тому числі лоту № 2- « будівля прохідної з тамбуром».

Згідно з
протоколом зазначеного аукціону (а.с.
131-132) переможцем (покупцем) зазначеної частини вказаного комплексу
будівель і споруд був визнаний ОСОБА_1

2 серпня 2005
року на підставі протоколу № 2 проведення публічних торгів (аукціону) по лоту
від 24 червня 2005 року між ВАТ»Мелітопольський консервний завод» у особі
ліквідатора ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу частини
будівель і споруд 3/500 часток комплексу будівель та споруд,  розташованого в м.  Мелітополі,  по вул.
Шмідта,  65,  який був посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_2 (а. с.  7-8).

Згідно з
ч.1  ст. 366 ЦК України кредитор
співвласника майна,  що є у спільній
частковій власності,  у разі
недостатності у нього іншого майна,  на
яке може бути звернене стягнення,  може
пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення
стягнення на неї.

Як
встановлено судом,  ліквідатор
ВАТ»Мелітопольський консервний завод» до суду з

позовом
про виділ в натурі частки у спільному майні не звертався і виставив на публічні
торги

майно-будівлю
прохідної з тамбуром без погодження із співвласниками майна,  тобто гр-ном

ОСОБА_5,  гр-ном ОСОБА_6 та ВАТ»Мелітопольський
елеватор

Виходячи зі
змісту протоколу № 2 проведення публічних торгів (аукціону) від 24 червня 2005
р. (а.с.  131-132),  затвердженого директором філії державної
госпрозрахункової установи «Агентство з питань банкрутства»,  на публічні торги було встановлено майно - «
будівля прохідної з тамбуром»,  що
розташовані за адресою: Запорізька область,
м.  Мелітополь,  вул.
Шмідта,  65 та визнано переможцем
публічних торгів ОСОБА_1 з продажу майна,
яке не є власністю ВАТ»Мелітопольський консервний,  завод».

У відповідно
до  ст. .317, 319 ЦК України
власникові належать
права володіння,  користування та розпорядження
своїм майном.  Власник володіє,  користується,
розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Враховуючи,  що на відкриті торги (аукціон) згідно з
протоколом проведення торгів було виставлене та продане майно,  яке не належало на праві власності
ВАТ»Мелітопольський консервний завод»,
проведення зазначених торгів не можна вважати таким,  що відповідає вимогам закону.

Зважаючи на
зазначені обставини,  судова колегія
вважає обгрунтованими висновки суду першої інстанції щодо визнання незаконними
публічних торгів від 24 червня 2005 р. з реалізації майна ВАТ»Мелітопольський
консервний завод» - лоту № 2,  результати
яких закріплені у протоколі № 2.

Цей протокол був
підставою для укладення договору купівлі-продажу,  але його предметом була не будівля прохідної
з тамбуром,  як зазначено у
протоколі,  а 3/500 частки спільного
майна.

Відповідно до
ч.1  ст. 362 ЦК України у разі
продажу частки у праві спільної часткової власності,  співвласник має переважне право перед іншими
особами на її купівлю за ціною,
оголошеною для продажу.

Згідно з
ч.2  ст. 362 ЦК України
продавець частки у праві спільної власності зобов'язаний письмово повідомити
інших співвласників про намір продати свою частку,  вказавши ціну та інші умови ,  на яких він її продає.

Відповідачами не надано доказів дотримання зазначених норм закону при
відчуженні спірного майна,  що складає
3/500 частини комплексу будівель та споруд,
які знаходяться у спільній часткові власності перелічених вище юридичних
та фізичних осіб.

У відповідності
до частин 1, 3  ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є недодержання в с момент вчинення правочину стороною (сторонами)
вимог,  які встановлені частинами
1-3,  5-6 статті 203 ЦК України. Якщо
недійсність правочину прямо не встановлена законом,  але одна із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом,  такий
правочин (оспорюваний правочин) може бути визнаний судом недійсним.

У
відповідності до ч. 1  ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому Кодексу,
іншим актам цивільного законодавства,
а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до  ст. . 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві),  а покупець
приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Зважаючи на
те,  що при укладенні оспорюваного
договору купівлі-продажу частки у спільному майні були порушені вимоги ч..1 і
2  ст. 262 ЦК України про переважне право співвласника на придбання
частки у спільному майні,  суд прийшов
обґрунтованого висновку щодо його недійсності.

Апелянт
посилається на те,  що судом першої
інстанції невірно застосована  ст.  362 ЦК
України про перебажне право співвласника на купівлю частки у праві спільної
часткової власності,  оскільки вказане
майно було реалізоване з аукціону.

Разом з
тим,  це твердження не може бути прийнято
до уваги,  оскільки публічні торги
(аукціон),  який відбувся 24 червня 2005 p.,
визнано незаконним.

Також не може
бути прийнято до уваги і посилання апелянта про те,  що у відповідності до вимог ч.4  ст. 362 ЦК
України позивач,  як
співвласник,  у разі продажу частки у
справі спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі мав
право лише вимагати переводу на нього прав покупця з попереднім внесенням
відповідної суми коштів на депозит суду,
оскільки заявляти вказані вимоги є правом,  а не його обов'язком.

Необгрунтованими
також є твердження апелянта про те,  що
позивач не вправі був заявляти вимоги про визнання договору купівлі-продажу
недійсним,  оскільки вони не мають під
собою законних підстав і протирічать вищезазначеним нормам ЦК України щодо
недійсності вказаного правочину.

Як вбачається з
матеріалів справи,  відповідачем у справі
було залучено Державну госпрозрахункову установу «Агентство з питань
банкрутства»,  яке у встановленому
законом порядку було оповіщено про час і місце судового розгляду,  і яке дорученням від 10 травня

2007 p. (a.c. І 84)
уповноважило свого представника - Запорізьку філію Агентства на участь у
справі.

Тим самим доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на
викладене,  судова колегія не вбачає
підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування оскарженого судового
рішення.

Районний суд
правильно встановив обставини справи і дав їм відповідну правову оцінку,  і судова колегія не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись  ст.
ст.  307, 308, 314,
317 ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити..

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 1
серпня 2007 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її проголошення,
проте,  може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двох місяців шляхом подачі скарги безпосередньо до
Верховного Суду України