Справа №2-2881/07р.
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2007 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі
головуючої судді Ратушної В.О.
При секретарі Андреєвій О.І.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним усиновлення.
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом в якому посилається на ті обставини, що 16.08.1972 року був укладений шлюб між його матір'ю -ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу, актовий запис №2148.
Він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса де проживав разом з батьками до 1978 року.
В 1978 році шлюб між батьками був розірваний і мати разом з ним переїхала на постійне місце проживання в м. Херсон.
В 1981 році мати зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 та залишивши його на піклування бабусі ОСОБА_3 у м. Херсоні, виїхала до с. Усть-Хайрюзово Тігільського району Камчатсьуої області РФ до свого чоловіка. Вони навідували його, але він постійно проживав у м. Херсоні.
11.07.1983р. без його згоди відчим ОСОБА_5 його усиновив, про що було видано свідоцтво про усиновлення НОМЕР_1 від 11.07.1983р. райзагсом с. Тігіль Камчатської області, та змінено прізвище на ІНФОРМАЦІЯ_2 по батькові на ІНФОРМАЦІЯ_3.
Дане всиновлення не носило будь-яких юридичних наслідків, а було зроблено лише для того, щоб одержали мати з вітчимом житло в с. Усть-Хайрюзово за місцем їх роботи. ОСОБА_2 ніколи не бажав настання прав та обов'язків, які виникли у разі його всиновлення, оскільки у нього були свої діти від першого шлюбу і він піклувався про них.
До свого повноліття він мешкав у бабусі, спілкувався з рідним батьком, який матеріально утримував його та виховував, деякий час проживав у нього в м. Одеса., а батько чв свою чергу навідував його в м. Херсоні.
Сімейні стосунки з відчимом у матері не склалися і вона повернулась в 1990 році в м. Херсон, а ОСОБА_2 залишився в Камчатській області, з тих пір вони не підтримували відносин, останній як батько не виявляв до нього ніякого інтересу, він його практично не пам'ятає. Вважає, що його усиновлення було фіктивним.
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його батько ОСОБА_4, після смерті лишилось спадкове майно у м. Одесі, він являється єдиним спадкоємцем після смерті батька, але одержати у власність спадкове майно не має можливості оскільки відсутні документи які підтверджували б його рідство з батьком.
Просить визнати усиновлення його ОСОБА_2 не дійсним.
Анулювати актовий запис №4 від 11.07.1983р. районного ЗАГСу с. Тігіль Камчатської області про його усиновлення.
Вилучити з актового запису №609 від 28.05.1976р. про його народження, зробленого Центральним відділом ЗАГСу м. Одеси, відомості про батька ОСОБА_2.
Зобов'язати органи РАГСу внести в актову запис про його народження зміни в графі батько, де вказати батьком ОСОБА_4 замість ОСОБА_2, виправити його прізвище з «ІНФОРМАЦІЯ_3» на «ІНФОРМАЦІЯ_5».
В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов просить його задовольнити з вищевикладених підстав та не заперечує проти постановления рішення у відсутність відповідача.
Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступного.
Відповідно до ст. .236 СК України, усиновлення визнається недійсним за рішенням суду, якщо усиновлювач не бажав настання прав та обов'язків, які виникають у результаті усиновлення /фіктивне усиновлення/.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, його батьками являються ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які знаходились в зареєстрованому шлюбі з 16.08.1972р.
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2 від 16.03.1978р. виданого Дніпровським райвідділом РАГСу м. Херсона, шлюб між подружжям Фроловими був розірваний.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу НОМЕР_3 від 11.03.2004р. виданого повторно, ОСОБА_6, 07.01.1981р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, актовий запис №02, зроблений Усть-Хайрюзовською сільською Радою Тагільського району Камчатської області.
Відповідно до свідоцтва про всиновлення НОМЕР_1 від 11.07.1983р. позивач ОСОБА_1 був всиновлений ОСОБА_2 11.07.1983р., актовий запис №4 , зроблений РАГСом с. Тігіль Камчатської області.
В судовому засіданні встановлено, що дане всиновлення являлось фіктивним, оскільки усиновлювач ОСОБА_2 не мав наміру одержати права та обов'язки батька дитини та здійснювати їх.
Із пояснень позивача та показів свідків ОСОБА_6 - матері позивача та ОСОБА_7 знайомої сім'ї позивача слідує, що усиновлення ОСОБА_2 було здійснено лише з тою метою, щоб одержати в с Тігіль Камчатської області „житло, де працював останній з матір'ю позивача. До усиновлення та після його, позивач проживав з бабусею спілкувався зі своїм біологічним батьком, який йому допомагав матеріально та морально, виховував його. Після розлучення матері з ОСОБА_2, останній не надавав позивачеві ніякої допомоги, не спілкувався з ним, він був чужою людиною для усиновленого.
До кінця свого життя ОСОБА_4 спілкувався з сином і продовжував бути для нього батьком.
Таким чином суд вважає доказаним в судовому засіданні фіктивність усиновлення, що дає підставу визнати його недійсним.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст. , 236 п.2 СК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Анулювати актовий запис №4 від 11.07.1983р. районного РАГСу с. Тігіль Камчатської області про усиновлення ОСОБА_1.
Вилучити з актового запису №609 від 28.05.1976р. про народження ОСОБА_1, зробленого Центральним відділом ЗАГСу м. Одеси, відомості про батька ОСОБА_2.
Зобов'язати органи РАГСу внести в актовий запис про народження ОСОБА_1 зміни в графі батько, вказавши батьком ОСОБА_4 замість ОСОБА_2, виправити його прізвище з «ІНФОРМАЦІЯ_3» на «ІНФОРМАЦІЯ_5».
Рішення можу бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, з поданою протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.