Справа №2-352/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2007 р.                                                    Каланчацький
районний суд

Херсонської області у складі головуючого судді Прудкої
Л.Г.

При секретарі Шаховій О.В.,

за участю прокурора Сальник Н.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну
справу за заявою

прокурора району в інтересах ОСОБА_1 до АТЗТ

«Каланчацький» про стягнення боргу по виплаті
матеріальної допомоги в сумі

451 грн.,

встановив :

Прокурор просить
стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованість по матеріальній допомозі
по догляду за дитиною в сумі 451
грн., мотивуючи тим, що ОСОБА_1 працювала у відповідача вихователькою
дитячого садка і їй було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення
нею 3-річного віку. Згідно розпорядження №26-к від 22.11.2006 р. вона
звільнена з роботи. Відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове
державне соціальне страхування у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності та
втратами, зумовленими народженням та похованням» передбачено, що матеріальне
забезпечення та соціальні послуги у зв»язку з народженням дитини надаються
щомісячно підприємством, у якому працюють такі особи. Адміністрація АТЗТ
«Каланчацький», де ОСОБА_1 працює, протягом 2006 р. не проводила зазначених виплат, в зв»язку з чим
виникла вказана заборгованість.

Відповідач позов визнає.

Виходячи з наведеного, суд вважає,
що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу.
Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 працювала   в
АТЗТ   «Каланчацький»   вихователькою   дитячого
садка «Вишенька».   В   період
роботи   їй   була
надана   відпустка   в
зв»язку   з народженням дитини та
доглядом за нею до досягнення 3-річного віку.

Згідно з ч.2 ст.50 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне соціальне страхування у зв»язку з тимчасовою
втратою працездатності та втратами, зумовленими народженням та похованням»
особи, які працюють на умовах трудового договору на підприємствах отримують за
основним місцем роботи матеріальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення
нею 3-річного
віку щомісячно.

Порушуючи зазначені вимоги,
відповідач протягом 2006
р. не здійснював в повному обсязі виплату позивачці вказану допомогу.

Відповідно до наданих суду відомостей, відповідач
заборгував перед позивачкою 451
грн. таких виплат, котрі підлягають стягненню в судовому порядку.

Таким чином, визнання відповідачем
пред»явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Керуючись
Законом України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування у
зв»язку з тимчасовою втратою працездатності та втратами, зумовленими
народженням та похованням», ст.130, 174
ЦПК України, суд

вирішив :

Заяву прокурора району в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з АТЗТ «Каланчацький» на користь ОСОБА_1 борг по виплаті соціальної
допомоги в сумі 451 грн.,
судовий збір на користь держави в сумі 51
грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
сумі 30 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до 17
червня 2007 р. через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: