Справа № 2 -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 грудня 2007
року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:    головуючого - судді Серебрякової Т.В.,

при секретарі
судового засідання - Григоренко О.С. ,
за участю  представника позивача
-ОСОБА_1,    відповідача - ОСОБА_2,    розглянувпш у відкритому судовому засіданні
в залі суду  в м.  Вознесенську цивільну    справу
за    позовом   ОСОБА_3
(далі -     ОСОБА_3) до
ОСОБА_2   про   стягнення заборгованості за спожиту електричну
енергію,    -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні
2007 р. ОСОБА_3 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 679 грн. 45 коп.

В
позовній заяві зазначено,    що
відповідач ОСОБА_2зареєстрований як абонент ОСОБА_3 та споживач електричної
енергії.

ОСОБА_3
надає комунальні послуги по постачанню електричної енергії,    в том числі і відповідачу,    який проживає за адресою: АДРЕСА_1,    за які він,    як споживач даних послуг,    зобов'язаний своєчасно вносити плату.

Проте
відповідач,    в порушення вимог п.20
Правил користування електричною енергією для населення,    затверджених постановою Кабінету Міністрів
України від 26 липня 1999 р. №1357,
взагалі не сплачував надані йому послуги,    в наслідок чого,    у нього станом на 01 жовтеня 2007 р.
утворилась  заборгованість в розмірі 679
грн. 45 коп.

Посилаючись
на викладене,    позивач просив стягнути
з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 679 грн.
45 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної
справи в сумі 30 грн. 00 коп.,
сплачені підприємством при зверненні з позовом до суду.

В
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач
в судовому засіданні позовні вимоги не визнав,    надавши до суду письмову заяву про
застосування позовної давності.

Вислухавши
пояснення сторін,    дослідивши та
оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі
наданих сторонами доказів,    відповідно
до вимог  ст.  11 ЦПК України,    судом встановлені наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

Так,    судом встановлено,    що ОСОБА_3 надає комунальні послуги по
постачанню електричної енергії,    в том
числі і за адресою:АДРЕСА_1,    в якому
зареєстрований і проживає відповідач ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

2

Останній
знаходиться у договірних відносинах з ОСОБА_3 на споживання
електроенергії,    особовий рахунок
НОМЕР_1 від 01 січня 1980 р. На підставі цього позивач відпустив відповідачу
станом на 01 січня 2004 р. електричну енергію у кількості 1115 кВт,    що підтверджується витягом з
особового рахунку,    тому
відповідач,    як споживач комунальних
послуг,    зобов'язаний своєчасно вносити
плату за надані йому послуги з електропостачання.

Відповідно
до п.п. 19,   20,   22 Правил користування електричною енергією
для населення,    затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357,    розрахунок споживача за спожиту електричну
енергію здійснюється за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі
фактичних показань приладів обліку за розрахунковими книжками. При цьому
розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії
є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду
електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця,    якщо договором не встановлено іншого
терміну

Із
особового рахунку,    складеного на ім'я
відповідача ОСОБА_2,    вбачається,    що відповідач взагалі не здійснював оплату
за спожиту електричну енергію,    через
що виникла заборгованість по оплаті за комунальні послуги по постачанню
електричної енергії в сумі 679 грн. 45 коп.

Проте,    відповідно до  ст.
ст. 256,    257,    ч.1
ст. 261 ЦК України
особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або
інтересу лише в межах строку позовної давності,    яка встановлюється тривалістю у три роки та
її перебіг починається від дня,    коли
особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про
особу,    яка його порушила.

Згідно
ч.ч. 3,   4  ст. 267 ЦК
України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у
спорі,    зробленою до винесення ним
рішення. Сплив позовної давності,    про
застосування якої заявлено стороною у спорі,
є підставою для відмови у позові.

З
матеріалів справи (особового рахунку) вбачається,    що позовна давність щодо вимог позивача про
стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 679 грн. 45 коп. на момент
звернення позивача до суду спливла,
про що було заявлено стороною спірних відносин. За таких обставин,    з врахуванням  ст.
ст. 256,   257,    ч.4
ст. 267 ЦК України,    суд приходить до висновку,    що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задоволенню не
підлягають.

Керуючись  ст.
ст. 10,   11,   209,
212,   213,   214,
215 ЦПК України,    суд,    -

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позовних ОСОБА_3до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту
електричну енергію відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської
області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви
про апеляційне оскарження або в порядку ч.4
ст. 295 ЦПК України.