Справа № 2-34 2007р.
РІШЕННЯ

Іменем      України

02 квітня 2007р.                                                                                           смт.
Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області в складі : головуючого судді
Ломейко В.В., при секретарі Яковенко І.І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про вселення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2. про вселення.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1. та її представник ОСОБА_3. на
позовних вимогах наполягали. Позивачка ОСОБА_1. пояснила, що з червня 1985р.
перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2. У період шлюбу з
1989р. по 1994р. ними був побудований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1
Запорізької області.

З 1997р. вона зареєстрована у вказаному житловому будинку. З травня 2005р.
відповідач почав створювати перешкоди у користуванні житловим будинком. Вона
неодноразово зверталася до правоохоронних органів щодо протиправних дій
відповідача. Своїми діями відповідач вимусив її поїхати з домівки та наймати
житло у сторонніх людей. 29.09.2006р. відповідач самовільно , у її відсутність*
вивіз частину речей за місцем проживання її матері, а частина речей так і
залишилась у будинку. До теперішнього часу відповідач не дає їй можливості
користуватися житловим будинком, а також особистими речами , які   знаходяться в будинку. Іншого житла вона не
має.

Відповідач ОСОБА_2. не заперечував проти вимог позивачки, пояснив, що
ніяких перешкод їй в проживанні він не чинив і не чинить. Згідний з її вимогами
щодо проживання в даному будинку.

Свідки:

·
ОСОБА_4. пояснив, що подружжя ОСОБА_2проживають за
вказаною адресою: АДРЕСА_1. Останній час позивачка ОСОБА_1. не проживає за
даною адресою, її місце проживання на даний час не відоме. Останні два роки між
подружжям здійснювались сварки, але оскільки він являється головою сільської
ради з питанням про вселення або виселення ніхто з подружжя не звертався.
ОСОБА_1. зареєстрована за даною адресою.

·
ОСОБА_5. пояснила, що її донька ОСОБА_1. дійсно проживала
в будинку АДРЕСА_1, але
колишній чоловік доньки почав створювати перешкоди у проживанні в цьому
будинку. Майно доньки, без її на те згоди ,
було перевезено відповідачем до її будинку по АДРЕСА_2.

Суд , вивчивши
матеріали справи , заслухавши
сторони, представника позивачки, свідків, вважає вимоги ОСОБА_1. такими, що
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 60,
63 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх
спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права на володіння,
користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної
власності. Здійснення ними цього права регулюється також ст. 16 Закону України « Про власність» .

На основі вищевикладеного будинок АДРЕСА_1належить
подружжям ОСОБА_2на праві спільної сумісной власності, кожен з них має рівні
права розпоряджатися та користуватися даним будинком. Тому створення ОСОБА_2.
перешкод у проживанні ОСОБА_1. в вказаному будинку являється неправомірним , і вважає за
необхідне вселити ОСОБА_1. в цей будинок.

Керуючись ст. ст.10, 60,
213-215 ЦПК України ,
ст.ст. 60, 63 Сімейного
кодексу України  , ст. 16 Закону України « Про власність» № 697-Х11 від
07.02.1991р. суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. народження, уродженку с.Просторе
Чернігівського району Запорізької області в житловий будинок АДРЕСА_1.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути

подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на

рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне

оскарження.