справа №2-3617/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 жовтня 2007 року       Орджонікідзевський
районний суд м.  Харкова у складі:

Головуючого судді - Черняка В.Г.
при секретарі - Ткаченко О. П.

Розглянувши у попередньому судовому засіданні в
приміщенні Орджонікідзевського районного суду м.  Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,  в якій
зазначає,  що 11 серпня 1990 року
зареєстрував з відповідачем шлюб. Зараз шлюбно-сімейні відносини не
підтримують.

У попередньому судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач позов  визнав повністю,  про що надав суду письмову заяву.

Відповідно до ч.4
ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку,  встановленому  ст.
174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4
ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин з'ясованих судом в попередньому
судовому засіданні,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Матеріалами справи встановлено,  що сторони перебувають в шлюбі,  який зареєстрований 11 серпня 1990 року
райвідділом РАЦС м.  Леово РСРМ,  актовий запис № 47. Від шлюбу мають сина -
ОСОБА_3,  28.01.1991 року народження.

Згідно пояснень позивача,
причиною розірвання шлюбу послужила незбіжність характерів,  від чого,
подружжя весь час сварилося. Зараз проживають окремо,  шлюбно-сімейні відносини не підтримують,  примирення неможливо. Відповідач проти
розірвання шлюбу не заперечує,  про що
надав заяву.

Згідно  ст.  112 СК України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу,  коли буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя та
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  що мають істотне значення.

Таким чином,
визнання відповідачем позову не суперечить закону,  не порушує права,  свободи чи інтереси інших осіб.

Суд,  з'ясувавши
причини розірвання шлюбу,  фактичні
взаємостосунки подружжя,  дослідивши
матеріали справи,  вважає подальше
сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе.

При таких обставинах,
суд вважає,  що шлюб підлягає
розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і
збереження сім'ї.

Судові витрати визначаються
судом у відповідності з  ст.  88 ЦПК України.

Керуючись  ст.   ст. 10, 11, 88 , 209,  212,
214,  215,  130, 174 ЦПК України,   ст.
ст.  110,  111, 112,
114- Сімейного Кодексу України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
-задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1,
3.01.1970 року народження та ОСОБА_2,
16.11.1970 року народження,
зареєстрований 11 серпня 1990 року райвідділом РАЦС м.  Леово РСРМ,
актовий запис  № 47 - розірвати.

Витрати,  пов'язані
з оплатою державного мита в сумі 17 гривен при отриманні свідоцтва про
розірвання шлюбу в органах РАЦС покласти на ОСОБА_1,  ОСОБА_2 від оплати витрат - звільнити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції,
який ухвалив судове рішення шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. В разі подання
заяви про апеляційне оскарження і не подання в подальшому в строк
визначений  ст.  294 ЦПК України апеляційної скарги,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. В разі подання апеляційної скарги рішення суду,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.