Справа № 2-9832007
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ   УКРАЇНИ

7 листопада 2007 року.                                        м.  Запоріжжя.

Заводський
районний суд м.  Запоріжжі

у складі:
головуючого судді Федоренко Р.Г.,
секретаря Надіїної О.М. ,

за участю
представників позивача: ОСОБА_2. та ОСОБА_3. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Запоріжжі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до Відкритого акціонерного товариства «Електрометалургійний завод
«Дніпроспецсталь» ім. . Кузьміна А.Н.» про зміну причини зміні звільнення та
стягнення вихідної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

До суду
звернувся ОСОБА_1. з позовом до Відкритого акціонерного товариства
«Дніпроспецсталь» ( далі ВАТ «ДСС»),  в
якому просить суд змінити формулювання причини його звільнення і вважати що він
звільнений з ВАТ «ДСС» за власним бажанням за п.3  ст.  38
КЗпП України,  стягнути на його користь
вихідну допомогу в розмірі тримісячної заробітної плати,  тобто 3 628 грн. 74 коп.

В
обґрунтування свого позову ОСОБА_1. посилається на те,  що з 19.04.2002 р. працював на підприємстві
відповідача на посаді слюсаря-ремонтника 4-го розряду уРМЦ-І.В вересні того ж
року склав іспит на 5-й розряд,  в
грудні  у адміністрації підприємства
виникла потреба у слюсарі-ремонтнику по обслуговуванню та ремонту
вантажно-підйомних кранів,  тобто,  фактично з грудня 2002 року по день
звільнення працював у ланці по ремонту кранів,
будівель та споруд. Враховуючи специфіку роботи в грудні 2004 року було
оформлено його переведення в слюсарі-ремонтники ( верхолази) 5 розряду. При
цьому,  ні під час прийняття на роботу,  ні під час переведення  на цю посаду в 2004 році,  відповідач. Всупереч  ст. . 9 Закону України «Про психіатричну
допомогу» та Порядку проведення обов'язкових попередніх та періодичних
психіатричних оглядів,  огляд
лікарем-психіатром не провадився.

На протязі
декількох років був дратівливим,
агресивним,  стривоженим.  На роботі виникали конфлікти. Тому,  10.01.2007 р. був звільнений з ВАТ «ДСС»
за  ст.
40 п.3 КЗпП України. Причиною невиконання їм Правил внутрішнього
трудового розпорядку був стан психічного здоров'я.

Після
звернення 19.01.2007 р. до психіатра,
був госпіталізований до психіатричного диспансеру. Тоді ж звернувся до
голови правління ВАТ «ДСС» з письмовим проханням про зміну формулювання причин
звільнення на п. 1  ст.  36 КЗпП України. До заяви додав всі необхідні
документи. Але йому було в цьому відмовлено цією посадовою особою підприємства.

В
судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і просить їх
задовольнити.

Відповідач
позов не визнав і в своїх запереченнях посилається на те,  що підстав для задоволення позову не має.
ОСОБА_1. звільнений у відповідності до вимог закону,  тобто за систематичне невиконання без
поважних причин обов'язків,  покладених
на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Далі
відповідач у своїх запереченнях посилається на те,  що розірвання трудового договору на підставі
п.3  ст.
40 КЗпП України здійснюється лише в разі сукупності таких умов:
порушення має стосуватись обов'язків,
які є складовими трудової функції працівника,  чи випливати з правил внутрішнього трудового
розпорядку ( п. 7.2 Правил внутрішнього розпорядку ВАТ «ДСС» передбачає
обов'язок робітника дотримуватись етичних норм поведінки на роботі);
невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків повинно бути
систематичним ( попереднє притягнення до дисциплінарної відповідальності
відбулось 10.03.2004 p.,  наказ голови
правління № 64 від 01.02.2006 p.,  розпорядження
заступника голови правління № 527-к і звільнення - 10.01.2007 p.).

2

Представник
відповідача в судовому засіданні підтримав заперечення позивача на позов і
заявив,  що позов задоволенню не
підлягає.

Вислухавши
пояснення позивача,  представника
відповідача,  вивчивши матеріали
справи,  суд приходить до висновку,  що позов обґрунтований і підлягає
задоволенню,  по таким підставам.

Розпорядженням
заступника голови правління ВАТ «ДСС» № 134-к від 10.01.2007 р. ОСОБА_1. був
звільнений з посади слюсаря -ремонтника дільниці по ремонту та експлуатації мах
обладнання на підставі п.3  ст.  40 КЗпП України,  тобто за систематичне невиконання без
поважних причин обов'язків,  покладених
на нього правилами внутрішнього розпорядку ( а.с.  3).

В цьому
ж розпорядженні про звільнення позивача заступник голови правління підприємства
посилається як на підстави для звільнення позивача на попередні притягнення
його до дисциплінарної відповідальності,
а саме: на розпорядження заступника голови правління № 527-к від
01.02.2006 р. та на наказ голови правління № 64 від 01.02.2004 р.

Наказом
голови правління ВАТ «ДСС» «Про порушення трудової дисципліни» від 10.03.2004
р. ( а.с.  55) слюсарю-ремонтнику
ОСОБА_1. та сверловщику ОСОБА_4. оголошені догани. Відповідно до змісту цього
наказу 09.02.2004 р. в 08.45 в РМЦ-1 відбулась бійка між слюсарем - ремонтником
ОСОБА_1та сверловщиком
ОСОБА_4. В цьому наказі є посилання на те,  що після одержання постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи Заводського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій
області,  комісія підприємства
встановила,  що тілесні ушкодження
ОСОБА_1. одержав в наслідку у взаємній бійці,
яка виникла в наслідку неприязнених відношень.

Постановою
Заводського районного суду м.  Запоріжжя
від 11.11.2005 р. ОСОБА_4. був звільнений від кримінальної відповідальності
за  ст.
125 ч. 2 КК України в наслідок акту про амністію. Підставою для порушення
кримінальної справи по відношенню до ОСОБА_4. стало запорі діяння останнім
тілесних ушкоджень ОСОБА_1.

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Запоріжжя
від 30.06.2006 р. ( а.с.  17) стягнуто з
ОСОБА_4. на користь ОСОБА_1. в якості відшкодування за завдану моральну шкоду 1
500 грн.

Вказані
рішення судів не оскаржені і набрали чинності,
що свідчить про те,  що винним у
скоєнні спільної бійки,  яка відбулась
09.02.2004 р. визнаний ОСОБА_4.

Розпорядженням
заступника голови правління ВАТ «ДСС» від 01.02.2006 р. № 527-к ОСОБА_1. був
притягнутий до дисциплінарної відповідальності за те що 19.01. 2006 р. під час
проведення медичного обстеження робітників
в медичному пункті № 1 підприємства висловлювався нецензурною лайкою на
адресу електромонтера ОСОБА_6.,  штовхав
його в груди,  а потім через 15-20 хвилин
зайшов у приміщення електромайстерні і пошкрябав ОСОБА_6. обличчя.

При
цьому відповідач не надав суду відповідних матеріалів перевірки вказаної події.

Відповідно
до розпорядження заступника голови правління ВАТ «ДСС» від 10.01.2007 р. №
134-к,  яким було звільнено позивача на
підставі ч.3  ст.  40 КЗпП України,  причиною цього стало те,  що 29.12.2006 механіком РМЦ-1 ОСОБА_5. було
доручено слюсарям-ремонтникам ОСОБА_1.,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8. розібрати зняте колесо крану №146 та підготувати
нове. Під час виконання робіт  виникла
лайка між ОСОБА_1та ОСОБА_8Як з'ясувалось,
ініціатором лайки був саме ОСОБА_1. Це і стало підставою,  відповідно до вказаного розпорядження,  для звільнення позивача,  з урахуванням попередніх дисциплінарних
стягнень,  з роботи на підставі ч.3  ст.  40
КЗпП України.

Під час розгляду
справи біли допитані свідки по факту подій,
які відбулись 29.12.2006 р. Допитаний в судовому засіданні начальник
ПМЦ-1 ВАТ «ДСС» ОСОБА_9.  пояснив,  що не був свідком конфлікту,  що відбувся між ОСОБА_8та ОСОБА_1Між
тим,  у службовій записці від 04.01.2007
р. ОСОБА_9.  стверджує про те,  що винним у скандалі,  який відбувся між слюсарями -ремонтниками
ОСОБА_1та ОСОБА_8є саме позивач ( а.с.
58).

Із пояснень
ОСОБА_8.,  даних ним в судовому засіданні
видно,  що він з ОСОБА_1з'ясовували
відношення,  які виникли на тій підставі,  що він був закріплений за ним як стажер,  а той не хотів з ним працювати.

Допитаний
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7. пояснив,  що між ОСОБА_8. та ОСОБА_1виник спір по
приводу того,  хто який має мати розряд
слюсаря -

3

ремонтника.
Завдання в той день одержали від керівництва на всіх трьох,  однак ОСОБА_8. не виконав зовсім свого
завдання,  що стало однією з причин лайки
між ним та ОСОБА_1.,  який був
відповідальний за виконання дорученої роботи.

Звільнення
працівника  за п.3  ст.  ЗО
КЗпП України допускається лише  за
наявності його вини. Цей принцип закріплено у п. 24 Типових правил внутрішнього
трудового розпорядку.

Хоча ОСОБА_1 і
не оскаржив у відповідності до вимог закону дисциплінарні стягнення,  накладених на нього позивачем,  суд вважав за необхідне дослідити обставини,  які стали приводом для їх застосування.

Відповідно до
матеріалів справи,  ОСОБА_1. був
направлений 19.01.2007 р. на лікування в психіатричний диспансер 19.01.2007р (
а.с.  4),
де перебував до 16.02.2007 р. Хворіє на психіатричне захворювання більше
трьох років( а.с.  5).

21.01.2007 р.
ОСОБА_1. звернувся до адміністрації ВАТ «ДСС» з проханням змінити формулювання
його звільнення,  посилаючись на те,  він давно хворіє на психіатричне
захворювання,  що відповідним чином не
було встановлено під час медичних оглядів на підприємстві. При цьому працював
слюсарем-ремонтником ( верхолазом).

В своєму листі
заступник голови правління по кадрам та соціальному розвитку  відмовив позивачу в його проханні,  посилаючись на те,  що він звільнений законно ( а.с.  12). Із змісту цього листа видно,  що тільки 16.02.2007 р. адміністрація
підприємства направила ОСОБА_1. копію розпорядження про його звільнення ( позов
до суду надійшов 19.03.2007 р.)

Із листа
Територіального управління держпромгірнагляду по Запорізькій області №
07-30047 від 17.01.2007 р. на ім'я ОСОБА_1. видно,  що згідно п. 12. та додатку № 2 наказу
Міністерства охорони здоров'я від 29.09.1989 №555 працівники,  які виконують роботи на висоті і пов'язані з
підйомом на висоту,  під час медичних
оглядів повинні проходити огляд у лікаря-психіатра ( а.с.  13).

В листі № 07-6V262 від 01.03.2007
р.  на адресу ОСОБА_1,  вказано,
що посадовими особами  цієї
установи за його скаргою від 06.02.2007 р. проведена перевірка,  якою встановлено,  що верхолазні роботи персонал ремонтно -
механічного цеху не виконував і не виконує. З 01.12.2005 р. в штатному розписі
професія слюсар-ремонтник ( верхолаз) вилучена і відповідно введена професія
слюсаря -ремонтника (а.с.  15).

Однак відповідно
до змісту трудової книжки ОСОБА_1. ( а.с.
18),  він був прийнятий на ВАТ
«ДСС» 19.04.2002 р. (наказ №258) на посаду слюсаря-ремонтника 4-го розряду.

01.12.2004
р. ( наказ № 1 177 від 10.12.2004 р.) позивач був переведений на посаду слюсаря
-ремонтника {верхолаза). Інших записів,
окрім запису про звільнення 10.01.2007 р. ОСОБА_1. за  ст.  40
п.3 КЗпП України в трудовій книжці не має.

Окрім того,  суд вивчивши наказ № 64 від 10.03.2004 р. (
а.с.  55) про притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності,
встановив,  що ще до переведення
на посаду слюсаря-ремонтника ( верхолаза) 01.12.2004 р. ОСОБА_1. виконував
висотні роботи. Відповідно до цього наказу 09.02.2004 р. « 9 февраля 2004 года по заданию мастера по
оборудования ОСОБА_9. слесарь-ремонтник ОСОБА_1. приступил к выполнению работ
на кране . С
целью безопасности выполнения работ,
войдя в ИРК,  обратился к
кладовщице ОСОБА_10. о выдаче ему ключ-бирки от крана № 147 и предохранительного пояса...»

Таким чином,  вказане
вище свідчить про те,  що інформація
викладена в листі Територіального управління держгірпромнагляду по Запорізькій
області № 07-6262 від 01.03.2007 р. ( а.с.
15) не може бути прийнята судом до уваги,  тому що спростовується дослідженими доказами
по справі.

Із матеріалів
справи видно що ОСОБА_1. після звільнення з підприємства -відповідача за  ст.  40
п.3 КЗпП України,  має роботу в має кошти
для існування,  що є підставою для
задоволення його позову в частині стягнення з відповідача тримісячної
заробітної плати.

Дослідивши
надані сторонами докази,  суд приходить
до висновку,  що позов
обґрунтований,  відповідає вимогам
закону,  а тому підлягає задоволенню.

4

Керуючись  ст.
ст.  36 п. 4,   232,
235 КЗпП України,   ст.
ст.  58-60,  209,
212-215,  218 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Змінити
формулювання причин звільнення ОСОБА_1і вважати,  що він звільнений з посади слюсаря
-ремонтника ділянки по ремонту та експлуатації механічного устаткування РМЦ-1
Відкритого акціонерного товариства «Електрометалургійний завод
«Дніпроспецсталь» ім.  Кузьміна
А.Н.»  не на підставах  ст.  40
ч.3 КЗпП України,  а на підставах  ст.  38
п.3 КЗпП України і вважати його звільненим з 10 січня 2007 року.

Зобов'язати ВАТ
«Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.  Кузьміна А.Н.» зробити відповідний запис у
трудовій книжці ОСОБА_1.

Стягнути з
Відкритого акціонерного товариства««Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь»
ім.  Кузьміна А.Н.»   на користь ОСОБА_1 3 628 грн. 74 коп.

Стягнути з
Відкритого акціонерного товариства««Електрометалургійний завод
«Дніпроспецсталь» ім. . Кузьміна А.Н.» державне мито в розмірі 51 грн. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі на
протязі 10 днів заяви про апеляційне оскарження,  а потім - в термін 20 днів самої апеляційної
скарги.