Справа
№2-3869/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

14
червня 2007 року Луцький
міськрайоний суд Волинської області в складі: головуючого - судді Лівандовської Т.В. при секретарі - Мартинюку О.М.  з
участю позивача- ОСОБА_1 відповідача- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,

встановив:

24.05.2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,  мотивуючи свій позов тим,  що 01 червня 2002 року з відповідачем
вступила в шлюб. Від даного шлюбу,  у
сторін народився син-ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1року народження. З початку 2006 року сторони проживають окремо. З цього часу,  відповідач не надає належної допомоги на
утримання дитини. Матеріальне забезпечення сина є недостатнім.

Посилаючись на викладене,
просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина
до досягнення ним повноліття в розмірі третини його доходів.

В судовому засіданні позивач уточнила позовні
вимоги,  просила стягувати з відповідача
аліменти в розмірі по 250
гривень щомісячно.

Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги
визнав,  пояснивши,  що згідний сплачувати на утримання дитини
аліменти в розмірі по 300
гривень щомісячно.

Заслухавши пояснення позивача,  відповідача,
дослідивши письмові докази,  суд
приходить до висновку,  що уточнені
позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення.

Судом
встановлено,  що
згідно копії свідоцтва про одруження,  01 червня 2002 року між
сторонами було укладено шлюб.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 НОМЕР_1- батьком неповнолітнього ОСОБА_3 є ОСОБА_2

Згідно  ст. 180
Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення
нею повноліття.

В судовому засіданні встановлено,  що ОСОБА_2 не надає належної матеріальної
допомоги на утримання дитини.

Всупереч вимогам
ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо
утримання сина,  а,  тому,
вимога,  щодо стягнення аліментів
піддягає до задоволення.

Враховуючи,  що
суду не представлено доказів того,  що
відповідач має постійний дохід,
стягнення коштів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 (аліменти),  слід присудити в твердій грошовій сумі від
доходу його батька.

Врахувавши вищевикладене,
проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх
сукупності,  суд прийшов до
висновку,  що слід стягувати з
відповідача в користь позивача на неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,
аліменти в розмірі по 300 гривень
щомісячно,  починаючи з дня подання
позовної заяви,  до досягнення
ОСОБА_3,  повноліття.

При визначенні частки розміру аліментів суд врахував стан
здоров'я та матеріальне становище неповнолітньої дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника аліментів,
а також те,  що у відповідача на
утриманні інших осіб немає.

З відповідача стягнути в
дохід держави судові витрати.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення
заяви в попередньому судовому засіданні,
оскільки,  це не суперечить закону
і не порушує права,  свободи та інтереси
інших осіб.

Керуючись  ст.
ст. 6,  10,  11,
58,  60,  213,
214,  215,  п.1 ч.1  ст. 367 ЦПК України,  на підставі
ст.  ст.  180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України,  суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження,
уродженця м.  Луцька,  Волинської області в користь ОСОБА_1 аліменти
на утримання неповнолітнього сина -ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,  в розмірі по 300 гривень щомісячно,  але не менше ЗО % прожиткового мінімуму для дитини відповідного

віку,  починаючи з 24.05.2007 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини у межах суми платежу за один місяць допустити до
обов'язкового негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 51 (п'ятдесят одну) гривню судового збору та 30 (тридцять) гривень витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи на користь територіального управління державної
судової адміністрації у Волинській області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Волинської області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду
протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано
заяву про апеляційне оскарження,  але
апеляційна скарга не буде подана в строк,
встановлений статтею 294 ЦПК
України,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення,  якщо його не скасовано набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.