АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем   України

11
жовтня  2007 року                            колегія суддів судової палати у цивільних
справах

апеляційного
суду Миколаївської області у складі:

головуючої:
Славгородської Н.П.,

суддів:
Базовкіної Т.М. ,  БуренковоїК.О.,  Довжук Т.С. ,
МурлигіноїО.Я.,

розглянувши
в судовому засіданні в м.  Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі,  гідності та ділової репутації,  відшкодування моральної шкоди за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 29
вересня 2005 року,

встановила:

В жовтні
2004 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2
про захист честі,  гідності та
ділової репутації,  відшкодування
моральної шкоди.

Позивач
в обґрунтування своїх вимог вказував,  що
обіймає посаду директора Олександрійського індустріального технікуму. 31 серпня
на засіданні педагогічної ради технікуму викладач ОСОБА_3 ,  безпідставно на його думку,  звинуватив його в нецільовому використанні
бюджетних коштів,  спрямованих на виплату
заробітної плати працівників технікуму. Такий виступ,  як вважає позивач,  завдав шкоди його честі,  гідності,
та ділової репутації і завдав моральної шкоди.

Рішенням
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 9 червня 2005
р. в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2005 р. рішення
місцевого суду в частині вимог про захист честі,  гідності та ділової репутації скасовано,  ухвалене нове про задоволення позову: визнано
такими,  що не відповідають
дійсності,  принижують честь,  гідність,
ділову репутацію ОСОБА_1 відомості,
заявлені ОСОБА_2  на засідання
педагогічної ради Олександрійського індустріального технікуму 31 серпня 2004 p.,  а саме: "Директор технікуму використовує
бюджетні кошти,  які направлені для
виплати заробітної плати та відпусток,
не по цільовому призначенню,
навмисно не виплачує через це заробітну плату та відпускні",  а також: "ОСОБА_1 здійснює фінансові
операції з бюджетними коштами в банку "Аваль". На відповідача
покладено обов'язок на першому від дня винесення даного рішення засідання
педагогічної ради технікуму публічно вибачитися перед позивачем і спростовувати
поширені ним вказані відомості..

В
касаційній скарзі ОСОБА_2  посилається на
порушення апеляційним судом норм матеріального права і просить рішення суду
апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення місцевого суду.

Справа №
33ц - 612 кс/07                                          Категорія:
14

Головуючий у
першій інстанції: Паламарчук М. С.
Суддя-доповідач: Базовкіна T.M.

В
запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_1 звертає увагу на безпідставність доводів скарги.

Обговоривши
наведені у скарзі доводи та перевіривши матеріали справи,  колегія суддів дійшла висновку,  що касаційна скарга підлягає
задоволенню,  виходячи з наступного.

Судами
встановлено,  що позивач обіймає посаду
директора Олександрійського індустріального технікуму. 31 серпня 2004 р.
відбулося засідання педагогічної ради технікуму,  на якому відповідач,  котрий працює викладачем,  звернувся до позивача з питаннями щодо
затримок виплати заробітної плати та оплати за час відпусток,  висловив сумніви щодо цільового використання
директором технікуму бюджетних коштів,  а
також повідомив про нібито відомі йому факти фінансових операцій з державними
коштами у банках.

Відмовляючи
в позові,  суд першої інстанції з
урахуванням фактичних обставин справи обґрунтовано виходив з того,  що виступ ОСОБА_2  на педагогічний нараді 31 серпня 2004 р. був
критичним за змістом стосовно діяльності позивача,  але не мав принизливого характеру,  були об'єктивні підстави для такого виступу
(затримка виплати заробітної плати працівникам технікуму,  невірне нарахування заробітної плати окремим
особам). Більш того,  наявність суттєвих
порушень,  в тому числі фінансової
дисципліни,  у діяльності директора
технікуму знайшла своє підтвердження у висновках Державної інспекції навчальних
закладів,  прокуратури Кіровоградської
області,  Олександрійського об'єднаного
контроль но-ревізійного відділу.

Скасовуючи
правильне по суті рішення суду першої інстанції і задовольняючи позов
ОСОБА_1,  апеляційний суд дійшов
помилкового висновку,  що є встановлені  ст.
ст.  277,  297,
299 ЦК України
підстави для захисту прав позивача у зв'язку з розповсюдженням відповідачем
недостовірної інформації.

Так,  в силу ч. 1
ст.  277 ЦК України право на
спростування недостовірної інформації має фізична особа,  особисті немайнові права якої порушено
внаслідок поширення про неї недостовірної інформації (зокрема,  право на повагу до гідності та честі -  ст.
297 ЦК,  й право на недоторканість ділової
репутації -  ст.  299 ЦК).

В той же
час при застосуванні  ст.  277 ЦК
України належить виходити також з положень
ст.  34 Конституції України
та  ст.
10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод,  якими визнано за особою право на свободу
висловлювати свою думку,  поширювати
інформацію та ідеї.

Враховуючи
характер виступу відповідача,  що є
предметом спору,  який в більшій частині
складався з запитань до директора,
критичних та оціночних суджень відносно його діяльності,  а також практику Європейського Суду з прав
людини стосовно більш широких меж допустимої критики керівника державної
установи,  висловлювання ОСОБА_2  не можна вважати поширенням недостовірної
інформації,  яка призвела до порушення
особистих немайнових прав ОСОБА_1

Таким
чином відсутні підстави для задоволення позовних вимог внаслідок їх
необґрунтованості.

Невірне
застосування апеляційним судом норм матеріального права,  регулюючих спірні правовідносини,  призвело до неправильного вирішення спору та
помилкового скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись  ст.
ст.  336,  339 ЦПК України та Законом України від 22
лютого 2007 р. № 697-V "Про
внесення змін до Закону України "Про судоустрій України" щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних справ",  колегія судців судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Миколаївської області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення
апеляційного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2005 року
скасувати,  а рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської області від 9 червня 2005 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.