Справа
№ 2 - 1556/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

7
вересня 2007 р.                                                                                                                 м.   Макіївка

Кіровський
районний суд міста Макіївки Донецької області у складі:

головуюча       суддя
Неженцева О.В.

при
секретарі                                                                                      Бобильової
Н.Ю.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м.  Макіївці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1,  ОСОБА_2до ОСОБА_3,  ОСОБА_4про визначення розміру часток у праві
спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

20
серпня 2007 р. позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3,  ОСОБА_4. про визначення розміру часток у
праві спільної сумісної власності,
мотивуючи вимоги тим,  що при
приватизації будинку комісією виробничого об*єднання „ Макіїввугілля" не
була встановлена належна кожному власнику частка,  у зв'язку з чим вони,  як спадкоємці за законом,  позбавлені можливості прийняти спадщину.

У
судовому засіданні ОСОБА_1  та ОСОБА_2
підтримали заявлені позовні вимоги,  на
обгрунтування яких послалися на обставини,
вказані в позовній заяві,  та
зазначили,  що 18 травня 1993 року
АДРЕСА_1,  було приватизовано ОСОБА_5
,  ОСОБА_6,  ОСОБА_1 ,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_6 помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді частки
будинку,  спадкоємцями якої на підставі
закону є вони. У встановлений законом термін вони звернулася до нотаріальної
контори із заявою про прийняття спадщини,
однак державним нотаріусом у видачі свідоцтва на право власності за
законом було відмовлено на підставі того,
що частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності на будинок не
встановлена.

Посилаючись
на вказані обставини,  позивачі просили
суд визначити розмір частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної
власності на житлове приміщення,
визнавши їх рівними.

Відповідачі
ОСОБА_3та ОСОБА_4 позовні вимоги визнали,
пояснивши,  що не встановлення
часток власників у праві спільної сумісної власності на приватизований будинок
позбавляє їх вільного права розпорядження майном.  Не заперечували проти визначення часток
співвласників рівними.

Вислухавши
пояснення сторін,  вивчивши матеріали
справи і дослідивши надані докази,  суд у
межах заявлених позовних вимог (  ст. 11
ЦПК України ) встановив наступне.

Згідно
свідоцтву про право власності на житло,
виданого комісією з приватизації житлового фонду виробничого об*єднання
« Макіїввугілля» 18 травня 1993 року АДРЕСА_1належить ОСОБА_6,  ОСОБА_2,
ОСОБА_1,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4на праві приватної спільної сумісної
власності. Назване свідоцтво зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме
майно комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м.  Макіївка»

ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_6помер у віці 66 років,  що
підтверджено актовим записом № 237 від 30 січня 1995 р. в Книзі реєстрації
смертей Макіївського відділу реєстрації актів цивільного стану Макіївського
міського управління юстиції Донецької області.

Спадкоємцями
першої черги за законом на спадщину після смерті ОСОБА_6 є його дружина та
дочка- позивачі по справі.

Як
передбачено статтею 355 ЦК
України,  майно,  що є у власності двох або більше осіб
(співвласників),  належить їм на праві
спільної власності (спільне майно). Майно може належите особам на праві
спільної часткової,  або на праві
спільної сумісної власності.

Питання
про визначення часток у спільній сумісній власності у встановленому законом
порядку між співвласниками не вирішувалось.

2

Відповідно до ч.
2  ст.
8 Закону України від 19 червня 1992 р. № 2482 XII «Про
приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир (будинків)
здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх
повнолітніх членів сім»ї,  які постійно
мешкають у цій квартирі (будинку),  у
тому числі тих,  що тимчасово відсутні й
за якими зберігається право на житло,  з
обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Оскільки
зазначеним законом не визначено умов,  за
яких один із членів сім*ї матиме більшу або меншу частку в приватизованому
житлі,  іншої домовленості між власниками
не було,  то частка кожного є рівною. За
таких обставин частки ОСОБА_6 . ОСОБА_2,
ОСОБА_1 ,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4
у спірному будинку суд визнає рівними,
тому кожному співвласнику належить право на 1/5 частину вищезазначеного
приватизованого будинку.

Згідно з
приписом ч. 4  ст.  174 ЦПК України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

За таких
обставин,  проаналізувавши встановлені
обставини по справі,  суд дійшов
висновку,  що визнання відповідачами
позову не суперечить закону і не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб,
тому визнає заявлений позов обґрунтованим і таким,  що підлягає задоволенню.

Позивачі не вимагають компенсації за понесені судові витрати,  пов'язані зі зверненням до суду і розглядом
судової справи.

Враховуючи
викладене,  керуючись статтями 11,  60,
212,  213,  214,
215 Цивільного процесуального кодексу України,   ст.
355 Цивільного кодексу України,
ч. 2  ст.  8 Закону України «Про приватизацію державного
житлового фонду» від 19 червня 1992 р. № 2482 XII,
суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити
частки ОСОБА_6,  ОСОБА_2,  ОСОБА_1,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4у спільній
сумісній власності - приватизованому АДРЕСА_1рівними - по 1/5 кожному,  визначити за кожним з них право власності на
визначену долю майна.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду подається Апеляційному суду Донецької
області через Кіровський районний суд міста Макіївки протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Донецької області через
Кіровський районний суд міста Макіївки протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження або протягом десяти днів з дня проголошення
рішення без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.