Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25 вересня 2007
року Приморський районний суд М. Одеси у складі: головуючого судді Шенцевої
О.П.,  при секретарі Кіщенко Т.І.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до Одеської міської ради про визнання права власності,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на
нежитлове приміщення офісу № 509,
обґрунтовуючи свої вимоги тим,  що
на підставі договору купівлі-продажу №4558 від 01.12. 2006 року,  є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_1

Для
приведення у задовільний технічний стан нежитлового приміщення,  без затвердження проектної документації,  але з залученням необхідних спеціалістів та з
дотриманням будівельних норм та правил позивачем було зроблено реконструкцію
вищезазначеного нерухомого майна під офіс.

До
теперішнього часу він несе тягар усіх витрат,
пов'язаних з утриманням майна,
володіє та користується зазначеним нерухомим майном відповідно до його
функціонального призначення.

Проведена
реконструкція,  згідно технічного
висновку складеного приватним підприємством „ГЕОЛСТРОЙ",  ліцензія сер. АБ №344456,
реконструйоване нежитлове приміщення офісу № 509 відповідає вимогам
будівельних норм та стандартів,  може
бути збереженою та характеризується як нежитлове приміщення офісу,  з набором підсобних приміщень.

У
теперішній час позивач вирішив продати приналежне йому реконструйоване
приміщення офісу,  ним отримано
завдаток,  але оформити нотаріально договір
купівлі-продажу він не може,  так як
Одеська міська рада не визнає його права власності на нежитлове приміщення
офісу та відмовляє видати позивачеві свідотство про право власності. Просить
позов задовольнити.

Представник
відповідача позов не визнала і пояснила,
що відповідно до вимог  ст.  143 Конституції України територіальна громада
міста безпосередньо або через створені ними органи місцевого самоврядування
керує майном,  що знаходиться в
комунальній власності. Одеська міська Рада,
як власник спірного приміщення у відповідності зі  ст.  4
Закону України «Про власність» володіє,
користується і розпоряджається приналежним йому майном.  Пунктом 1
ст.  55 зазначеного закону
передбачено,  що власник не може бути
позбавлений своїх прав на майно. Відповідно до п. 5  ст.  60
Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виняткової компетенції
органом місцевого самоврядування відносяться правомочності по володінню,  користуванню і розпорядженню об'єктами
комунальної власності,  рішення питань про
їхнє відчуження Згідно  ст.  4 Закону України «Про власність»,   ст.
319 ЦК України
тільки власник -Одеська міська Рада має право розпоряджатися своїм майном за
своїм розсудом у рамках закону.

Розглянувши
матеріали справи,  заслухавши пояснення
сторін,  суд вважає,  що позов підлягає задоволенню.

Судом
встановлено,  що позивач на підставі
договору купівлі-продажу № 4558 від 01.12.2006 року,  є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_1

Для
приведення у задовільний технічний стан нежитлового приміщення,  без затвердження проектної документації,  але з залученням необхідних спеціалістів та з
дотриманням будівельних норм та правил позивачем було зроблено реконструкцію
вищезазначеного нерухомого майна під нежитлове приміщення офісу.

До
теперішнього часу позивач несе тягар усіх витрат,  пов'язаних з утриманням майна,  володіє та користується зазначеним нерухомим
майном відповідно до його функціонального призначення.

Проведена
реконструкція,  згідно технічного
висновку складеного Приватним підприємством „ГЕОЛСТРОЙ",  ліцензія сер. АБ №344456,
реконструйоване нежитлове приміщення офісу відповідає вимогам
будівельних норм та стандартів,  може
бути збереженою.

Відповідно  ст.
316 Правом власності є право особи на річ (майно),  яке вона здійснює відповідно до закону за
своєю волею,  незалежно від волі інших
осіб. Власник володіє,
користується,  розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.Власник має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії,  які не суперечать закону.

У ч.
1,  2
ст.  182 ЦК України
зазначено,  що право власності й інші
речові права на нерухомі речі,  обмеження
цих прав,  їхнє виникнення,  перехід і припинення підлягають державній
реєстрації,  і здійснюється відповідним
органом,  згідно п. 1.3 Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,  затвердженого наказом Міністерства юстиції
України з 07.02.2002 року № 7/5.

У
теперішній час позивач вирішив продати приналежне йому нежитлове приміщення
офісу,  ним отримано завдаток,  але оформити нотаріально договір купівлі-продажу
він не може,  так як Одеська міська рада
не визнає його права власності на нежитлове приміщення офісу.

За
правилами  ст.  391 Цивільного кодексу України,  власник може вимагати усунення всяких
порушень його права,  хоча б ці порушення
і не були поєднанні з позбавленням володіння.

За таких
обставин позивач в порядку  ст.  392 ЦК
України може пред'явити позов про визнання його права власності,  якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою,  а також у разі втрати ним
документа,  який засвідчує його право
власності.

З огляду
на вищевикладене,  суд дійшов
висновку,  що вимоги позивача є
обґрунтованими,  та такими,  що підлягають задоволенню.

Керуючись  ст.
ст.  316,  319,
321,  325,  332,
328,  391,  392 ЦК
України,   ст.  ст.
10, 11,  209,  212,
213,  214,  215 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1-
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення офісу №509,  загальною площею 95, 2 кв.м. ,  яке знаходиться за адресою:АДРЕСА_1

Рішення
суду є підставою для реєстрації за ОСОБА_1 права власності на нежитлове
приміщення офісу №509,  загальною площею
95, 2 кв.м. ,  яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 в КП КП «Одеське міське бюро техничної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості».

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської
області через Приморський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядкові ч.4  ст. 295 ЦПК України.