РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

11
вересня 2007 року

Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого
судді      Соколянської О.М., при
секретарі   Пошта Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у М.Новомосковську цивільну
справу за позовом прокурора Новомосковського району в інтересах держави в особі
Дніпропетровського регіонального управління Державної спеціалізованої
фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому
будівництву" доОСОБА_1 про розірвання договору кредиту,

встановив:

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі
Дніпропетровського регіонального управління Державної спеціалізованої
фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому
будівництву" в якому вказав, що прокурора турою Новомосковського району
було проведено перевірка по зверненню Дніпропетровського регіонального
управління Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд
сприяння молодіжному житловому будівництву", щодо умов кредитного договору
по неповерненню бюджетних коштів, які були перераховані на фінансування
будівництва житла для ОСОБА_1., і які ним не повертаються. Було встановлено, що
відповідач отримав цільовий кредит у сумі 46257 гривень на будівництво житла в
АДРЕСА_1 загальною площею 54,8 м2. Згідно договору іпотеки відповідач
зобов'язаний був на протязі 10 календарних днів, з моменту підписання договору
іпотеки, здійснити страхування предмета іпотеки, який знаходиться в його
володінні та користуванні за власний рахунок на користь Фонду. Строк виконання
даного зобов'язання сплинув, але відповідач на виконав його до теперішнього
часу. 04.04.2001 року будинок по АДРЕСА_1був зданий в експлуатацію. 24.01.2002
року відповідач оформив право власності на квартиру АДРЕСА_1. Відповідно до
умов договору, відповідач після оформлення права власності на житло, наступного
З місячного періоду , але не пізніше 15 числа місяця, сплачує кошти, що
визначені у розрахунку розміру щоквартальних платежів на рахунок банку. З
24.01.2002 року відповідач жодного разу не сплатив кредит, чим грубо порушив
умови кредитного договору і норми чинного законодавства. Також відповідач за
власний рахунок повинен був страхувати житло по АДРЕСА_1. В своїй заяві
прокурор просить розірвати кредитну угоду №89 від 08.10.2001 року заключну між
Дніпропетровським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової
установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву"
та ОСОБА_1.. Стягнути з відповідача пеню у сумі 4423 гривень і звернути
стягнення на майно: квартиру АДРЕСА_1, яка є договором застави від 01.02.2002
року.

В
судовому засіданні прокурор підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Дніпропетровського регіонального управління Державної
спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву - Савош Б.В. підтримав позовні вимоги прокурора повністю.

Відповідач
ОСОБА_1. в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні 08.10.2001 року позивач уклав з
відповідачем кредитну угоду №89 , згідно якої отримав кредит у сумі гривень на
будівництво житла загальною площею 54,8 м2 по АДРЕСА_1. Термін повернення
кредиту 30 років з часу отримання документів на право володіння та користування
житлом. Відповідно до п.2.2 кредитної угоди відповідач повинен був внести на
особистий рахунок в Банку позивача відповідно до розрахунків попереднього
внеску у сумі 1505 гривень та остаточну суму внеску під час отримання
документів на право користування збудованим житлом, що підтверджується
документом на лс.14-17. 01.11.2001 року відповідач отримав технічний паспорт на
квартиру АДРЕСА_1 лс.21-23. Рішенням виконкому Голубівської сільради
Новомосковського району від 04.04.2001 року №19 був дано дозвіл відповідачу на
оформлення права власності на житло по АДРЕСА_1 10 лс.24. 27.09.2001 року
будинок по АДРЕСА_1 був прийнятий до експлуатації', що підтверджується актохм
прийому передачі №1б0101 від 27.09.2001 року. 24.01.2002 року відповідач
отримав свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 лс.25. Згідно
п.4.2.1. кредитної угоди відповідач був зобов'язаний після одержання

документів на
право володіння житлом протягом кожного тримісячного періоду але не пізніше 15
числа місяця, що настає після закінчення цього терміну, сплачувати суму коштів,
що визначені у розрахунку розміру щоквартальних платежів на рахунок банку, до
повного погашення зобов'язань по кредиту. Згідно п.4.3.3. кредитної угоди №89
від 08.10.2001 року позивач має право розірвати кредитну угоду в разі несплати
відповідачем щоквартального платежу протягом місяця після закінчення терміну
чергової виплати. Як встановлено в судовому засіданні відповідач після
отримання свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 лс.25, не вносив
щоквартальні платежі, які передбачені п.4.2.1. цього договору. Починаючи з
січня 2004 року відповідач отримував письмові повідомлення з проханням явитися
до позивача для вирішення питання заборгованості по кредитуванню лс.28-30.
Однак відповідач не з'явився по викликам до позивача, добровільно
заборгованість не погасив. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду з позовом
про розірвання кредитної угоди №89 від 08.102001 року та стягнення пені у сумі
4423 гривень з відповідача. Відповідно до п.5.2.1. кредитної угоди №89 від
08.10.2001 року передбачено, що в разі не сплати щоквартального платежу до 10
числа місяця, відповідач сплачує на рахунок банку пеню у розмірі 2 облікових
ставок НБУ за кожний день затримки. Згідно довідки розрахунку на лс.50-51
розмірі пені склав з 31.12.2002 року по 31.03.2007 року суму 4423 гривні.
Враховуючи вищевикладене суд, вважає, що ця сума повинна бути стягнута з відповідача.
01.02.2002 року між позивачем і відповідачем був укладений договір застави
житлової квартири лс.18-19. Згідно п.5.5. договору застави житлової квартири та
п.6.6. кредитної угоди №89 від 08.10.2001 року відповідач був зобов'язаний
застрахувати за свій рахунок предмет іпотеки на користь позивача. Тобто
відповідач повинен був застрахувати за власні кошти житло по АДРЕСА_1 10 в
с.Голубівка Новомосковського району до повного виконання зобов'язань по
кредиту. Однак данні пункти відповідачем не виконані. Відповідно до п.6
договору застави від 01.02.02 року у разі невиконання відповідачем зобов'язань
по кредитній угоді здійснюється звернення стягнення на предмет іпотеки на
підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно
до ст.88 ЦПК України з відповідача повинно бути стягнуто також держмито та
інформаційно технічний збір.

Керуючись ст.7,
10, 60, 88 ЦПК України ст.509, 526, 577, 581, 1054, 1055 ЦК України, суд,

вирішив:

Позов
прокурора Новомосковського району в інтересах держави в особі
Дніпропетровського регіонального управління Державної спеціалізованої
фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому
будівництву" доОСОБА_1 про розірвання договору кредиту, задовольнити.

Кредитну
угоду №89 від 08.10.2001 року заключну між Дніпропетровським регіональним
управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд
сприяння молодіжному житловому будівництву" та   ОСОБА_1розірвати.

Звернути
стягнення на майно: квартиру АДРЕСА_1, що є предметом іпотеки від 01.02.2002
року і зареєстрована в реєстрі за №272 бланк 864424 № АЕІ 864426 державним
нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Крутько
Л.П..

Стягнути
зОСОБА_1 на користь Дніпропетровського регіонального управління Державної
спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву" пеню у сумі 4423 гривні, на користь держави мито у
сумі 51 гривні, інформаційно-технічний збір у сумі 30 гривень.

З дня
проголошення рішення суду протягом 10 днів може бути подана заява про апеляційне
оскарження рішення суду.

На рішення суду протягом 20 днів може бути подана апеляційна скарга після
подання заяви про апеляційне оскарження.