Справа
№ 2-4005
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2007р. Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -                                                                                          Чалої
А.П.,

при
секретарі -                                                                                                 Швець
Я.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди в зв*язку з ДТП, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив
стягнути з відповідача 733 грн. у відшкодування шкоди, спричиненої втратою товарної
вартості автомобіля ВАЗ-21043, держномер НОМЕР_1 в результаті ДТП, яка сталася 30.04.2007р. о 18 годин 47 хвилин між
вказаним автомобілем під його керуванням і автомобілем "Мітсубісі",
держномер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, яка сталася з вини відповідача, 1 700
грн. у відшкодування моральної (немайнової) шкоди, спричиненої йому в
результаті пошкодження належного йому автомобіля і 2 500 грн. витрат на
юридичні послуги адвоката. Просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 1166,
1167 ЦК України.

У судовому засіданні
позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві та на спричинення йому матеріальної і моральної (немайнової)
шкоди, а також пояснив про те, що ЗАТ "НФСК "Добробут"
відшкодувала йому матеріальний збиток в сумі 1 218 грн. 17 коп., а відповідач
відшкодував йому в добровільному порядку 510 грн. франшизи, але відмовляється
відшкодувати розмір втрати товарної вартості автомобіля.

Представник відповідача
проти позову заперечував, посилаючись на його необґрунтованість в частині
моральної (немайнової) шкоди, безпідставність в частині стягнення витрат на
правову допомогу і втрати товарної вартості автомобіля, оскільки відповідач
застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ЗАТ "НФСК
"Добробут", яка і повинна нести усі витрати.

Заслухавши пояснення
позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає
необхідним позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов
*язана довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до пункту 3
ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало
законної сили, і не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь
ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що
30.04.2007р. о 18 годин 47 хвилин сталася ДТП між автомобілем ВАЗ-21043, держномер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 і автомобілем "Мітсубісі", держномер НОМЕР_2
під керуванням ОСОБА_2, яка сталася з вини відповідача, який порушив п. 13.3.
ПДР, у зв*язку з чим він був притягнутий до адміністративної відповідальності
за ст. 124 КУпроАП (а.с. 12 - копія постанови суду).

В результаті вказаної ДТП автомобілю ВАЗ-21043, держномер НОМЕР_1 спричинені
механічні пошкодження і згідно висновку експертного автотоварознавчого
дослідження від 08.05.2007р. розмір втрати товарної вартості автомобіля
позивача складає 733 грн. (а.с. 5-7 - копія висновку).

2

Згідно пункту 32.7. ст.32
Закону України "Про обов*язкове страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик не
відшкодовує шкоду, пов*язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу.

У відповідності до ст. 1194
ЦК
України, особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов*язана
сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою
(страховим відшкодування).

Оскільки шкода, пов*язана
із втратою товарного вигляду автомобіля позивача ВАЗ-21043, держномер НОМЕР_1
складає 733 грн. і перевищує ліміт відповідальності ЗАТ "НФСК
"Добробут", суд вважає необхідним стягнути вказану суму з відповідача
на підставі ст. 1194 ЦК України.

Крім цього, згідно частини
3 ст.386 ЦК
України, власник, права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Приймаючи до уваги, що
позивачу як власнику автомобіля ВАЗ-21043, держномер НОМЕР_1 спричинені
матеріальні збитки, з врахуванням характеру, обсягу, тривалості і глибини
фізичних та моральних страждань і переживань позивача, можливості відновлення
його порушеного права, характеру правопорушення і винних дій відповідача,
тривалості та характеру вимушених змін у житті позивача, суд вважає необхідним
стягнути з відповідача на користь позивач 1 000 грн. у відшкодування моральної
(немайнової) шкоди, задовольнивши позовні вимоги в цій частині частково.

Що стосується вимог про
відшкодування вартості правової допомоги адвоката в сумі 2 500 грн., суд вважає
необхідним відмовити, оскільки адвокат позивача не приймав участь у справі,
його ордер в матеріалах справи відсутній і суду не надано належних доказів про
понесення позивачем цих витрат і їх оприбуткування у відповідності до діючого
законодавства, а договір про надання правового захисту у кримінальній та
цивільній справах, укладений між позивачем і адвокатом (а. с. 15 - договір) не
є належним доказом сплати цих коштів.

Керуючись ст.ст. 11, 16,
22, 23, 386, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, пунктом 32.7. ст.32 Закону України "Про обов*язкове
страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних
засобів", ст.ст. 10, 11, 57-6, 84, 88, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути зі ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1р. народження, уродженця Черкаської області, що мешкає в АДРЕСА_1
на користьОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. народження, уродженця Рівненської області
Березнівського району с. Вірно, що мешкає в АДРЕСА_2 - 733 грн. у відшкодування
шкоди, спричиненої втратою товарної вартості автомобіля, 1 000 грн. у
відшкодування моральної (немайнової) шкоди, а всього: 1 733 (одну тисячу сімсот
тридцять три) грн.

У решті позовних вимог, -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено
позивачем до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подання заяви
про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та
подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.