Справа № 2 - О- 42 / 2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

07       листопада 2007 року.
Устинівський районний суд,
Кіровоградської області в

складі:

головуючого:
Заїки М.  І.

при секретарі: Остапенко Н. М.

з участю:

прокурора:
Нестройного І. О.

представника Седнівської
сільської Ради: Король В. В.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в залі суду смт.  Устинівка справу за заявою прокурора
Устинівського району в інтересах держави в особі Седнівської сільської Ради про
відумерлість спадщини,  -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор
подав до суду заяву про відумерлість спадщини. В заяві зазначається,  що у померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 відсутні
спадкоємці за заповітом або за законом,
після спливу одного року з часу відкриття спадщини за заявою суд визнає
спадщину відумерлою.

8         судовому засіданні прокурор
настоює на зазначених в заяві вимогах про

відумерлість спадщини за обставин,
зазначених в заяві.

Представник
Седнівської сільської Ради вважає,  що
заява про відумерлість спадщини за обставин,
зазначених в заяві,  підлягає
задоволенню.

Заслухавши
прокурора,  представника сільської
Ради,  ознайомившись з матеріалами
справи,  суд вважає,  що зазначені в заяві вимоги підлягають
задоволенню і рішення по справі необхідно винести в попередньому судовому
засіданні.

Частиною
1  ст. 1220 ЦК України спадщина
відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

ОСОБА_1
згідно актового запису про смерть помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Частиною 1  ст. 1269 ЦК України передбачено,
що спадкоємець,  який бажає
прийняти

2

спадщину,
але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем,  має подати до нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

Частиною
1  ст.
1270 ЦК України
передбачено,  що для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно
листа Устинівської районної державної нотаріальної контори,  заяви від особи,  яка вважає себе спадкоємцем спадщини
померлого ОСОБА_1. до нотаріальної контори не подавались,  свідоцтва про право на спадщину не видавалось.

Частиною
1  ст. 1225 ЦК України
передбачено,  що право власності на
земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із
збереженням її цільового призначення.

Частинами
1, 2, 3  ст. 1277 ЦК України
передбачено,  що у разі відсутності спадкоємців
за заповітом і за законом,  усунення їх
від права на спадкування,  неприйняття
ними спадщини,  а також відмови від її
прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу
місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання
спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття
спадщини. Спадщина,  визнана судом
відумерлою,  переходить у власність
територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Під час
розгляду справи встановлено,  що у померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 (актовий запис про смерть) відсутні спадкоємці за
заповітом або за законом згідно листа Устинівської районної державної
нотаріальної контори,  після спливу
одного року з часу відкриття спадщини спадщина визнається відумерлою і
передається територіальній громаді за місцем відкриття спадщини,  а тому зазначені в заяві вимоги підлягають
задоволенню відповідно ч. ч. 1,  2,  3  ст.
1277 ЦК України.

Керуючись
ч.4  ст.
174,   ст.   ст.
213 - 215,   ст.  278 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Визнати
спадщину - земельні ділянки НОМЕР_1,
НОМЕР_2 загальною площею 12.53 гектарів,
розташовані на території Седнівської сільської Ради,  вартістю 94 509 грн.00 коп.,  яка залишилась після смерті померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1,  жителяАДРЕСА_1
-відумерлою.

Спадщину
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 передати у власність територіальній громаді за
місцем відкриття спадщини в особі Седнівської сільської Ради,  Устинівського району,  Кіровоградської області.

На рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Устинівський
районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-и днів апеляційної
скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції,  або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.