СПРАВА №2-24282007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ              УКРАЇНИ

14
грудня 2007 року                                                              місто
Лозова

Лозівський
міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судовим засіданням
судді: Жмуд Н.М. ,  за участю секретаря
судових засідань: Клименко
О.В.,  розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського
міськрайонного суду Харківської області в місті Лозова Харківської області
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення аліментів
на дитину»,

ВСТАНОВИВ:

20
листопада 2007 року,  позивач звернулася
до суду з позовною заявою до ОСОБА_2,  в
якій зазначила,  що з відповідачем по
справі,  вона перебуває в шлюбі з 20
вересня 2003 року. Даний шлюб зареєстровано відділом реєстрації атів
громадянського стану Лозівського міського управління юстиції Харківської
області,  про що вчинено актовий запис
№313.

Від
даного шлюбу,  вони з відповідачем,  мають малолітню дитину - сина - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Позивач вказала,  що підставою для звернення з даним позовом до
суду є те,  що відповідач,  хоча й працює,  але не надає їй у добровільному порядку,  матеріальної допомоги на утримання сина. При
цьому позивач зазначила,  що у
відповідача,  на утриманні інших
осіб,  крім сина - ОСОБА_3,  нікого не має. На підставі викладеного,  позивач прохає суд,  стягнути на її користь з відповідача аліменти
на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 14 частини усіх видів заробітку (прибутку)
відповідача,  але не менше ніж 30% від
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення
нею до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Крім того,  позивач прохає допустити в порядку  ст. 367 ЦПК України негайне виконання рішення
суду в межах суми платежу як за один календарний місяць.

У
попередньому судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та
прохала суд,  позов задовольнити.

Відповідач
позов визнав в повному обсязі,  про що
надав до суду свої письмові пояснення Відповідач пояснив,  син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  це їх з позивачем
спільна дитина і він,  як батько
дитини,  знає про свій обов»язок
утримувати дитину з моменту її народження і до досягнення дитиною повноліття.
Матеріальну допомогу на утримання сина надає позивачу по мірі можливості. Стан
здров»я має задовільний; працює; на утриманні інших неповнолітніх дітей не має
і стягнень за виконавчими листами з нього не проводиться.

Оскільки
сторонами у досудовому порядку спір за даною цивільною справою
врегульований,  відповідач позов визнала
в повному обсязі,  відповідно до ч.
4  ст.
130 ЦПК

України,  в порядку встановленому  ст.
174 цього ж Кодексу,  та вихбдячи
викладене,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання за наявності для того законних
підстав для задоволення позову.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до
ксерокопії паспорту (а.с. №2-5) на позивача та довідки від 21 жовтня 2007

року (а.с.
№9),  вбачається,  що остання дійсно зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1.

З ксерокопії
паспорту на відповідача (а.с. №16-20) вбачається,  що він зареєстрований за

адресою:
Харківська область,  Лозівський
район,  село Красний Кут.

Із ксерокопії
свідоцтва про одруження (а.с. №7) вбачається,
що позивач та відповідач,  20

вересня 2003 року
у відділі реєстрації актів громадянського стану Лозівського міського

управління
юстиції в Харківській області,
зареєстрували шлюб,  про що
вчинено актовий

запис №313.

Позивач
у позовній заяві (а.с. №3) та у судовому засіданні вказала,  що в даному шлюбі,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
у них з відповідачем народився син - ОСОБА_3. Дійсно,  з огляду на ксерокопію свідоцтва про
народження на ОСОБА_3 (а.с. №8) ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  вбачається,
що в графі «Батько» зазначено - ОСОБА_2,
а в графі «Мати» - ОСОБА_1

Позивач
посилається на те,  що дитина проживає з
нею і знаходиться на її утриманні. З огляду на довідку від 21 жовтня 2007 року
з місця реєстрації (а.с. №9),  зазначено
що з а адресою реєстрації позивача,
зареєстровано також сина - ОСОБА_2,
2004 року народження. Ту обставину,
що дитина дійсно проживає з позивачем за адресою реєстрації
останньої,  підтвердив у судовому
засіданні і сам відповідач,
пояснивши,  що він хоча й не
зареєстрований за даною адресою,  але
проживає з позивачем та дитиною.

В своїх
поясненнях,  у судовому зсіданні,  14 грудня 2007 року позивач вказала,  що вона працює в ЗАТ «ЛКМЗ» в ЦКО на посаді
«пробовідбірника» і її середній заробіток складає 607 грн. 22 коп.3 огляду на
довідку від 29 жовтня 2007 року (а.с. №11),
виданої ЗАТ «ЛКМЗ»,  дані
обставини,  встановлені в судовому
засіданні. Позивач вказала,  що даного
заробітку не вистачає для того,  щоб
належним чином забезпечити матеріальне життя дитини та її розвиток і оскільки
відповідач не надає їй у добровільному порядку матеріальної допомоги на
утримання їх сина,  вона й була змушена
звернутися до суду з даним позовом.

Відповідач
у судовому засіданні вказав,  що
матеріальну допомогу на утримання сина він надає по мірі можливості.
Однак,  про свій обов»язок його
матеріально утримувати ти займатися його вихованням він знає. Крім того,  відповідач зазначив,  що має задовільний стан здоров»я; на
утриманні в нього ні кого не має; стягнень за виконавчими листами з нього не
проводиться.

У
судовому засіданні було також встановлено,
що відповідач працює ЗАТ ЛКМЗ» в ЦГШ «слюсарем» і його середній
заробіток складає 742 грн. 28 коп. Дана обставина знайшла своє підтвердження в
довідці від 29 жовтня 2007 року (а.с. №10),
виданої ЗАТ «ЛКМЗ». У судовому засіданні встановлено,  що відповідач надає позивачу матеріальну
допомогу на утримання їх дитини по мірі своїх можливостей,  однак про положення  ст. 180 Сімейного Кодексу України та ч.2  ст. 51 Конституції України,  в яких зазначено,  що: "Батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття" - він знає. Керуючись вимогами  ст.
182 Сімейного Кодексу України та п. 17 Постанови Верховного суду України
від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд враховує

стан
здоров"я та матеріальне положення дитини,
стан здоров"я та матеріальне положення позивача,  відповідача. Крім того,  судом враховується те,  що позивач працює,  але отримуваного нею заробітку не достатньо
для належного утримання та забезпечення розвитку дитини та з урахуванням
того,  що відповів працює,  та позов визнав в повному обсязі,  що не суперечить закону та не порушує
права,  свободи чи інтереси інших
осіб,  не звертався до суду з питанням
про оспорювання свого батьківства по відношенню до дитини,  суд вважає можливим позов позивача
задовольнити і стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

У своїй позовній
заяві позивачем заявлено,  про допуск
негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів з відповідача в
межах платежу за один місяць. На підставі п. 1 ч. 1    ст.
367 ЦПК України,  суд допускає
негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за
один місяць.

Згідно
до п. 6 ч.1  ст.  214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд
вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтею
79 ЦПК України встановлено,  що судові
витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи.

Частиною
5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального
Кодексу України встановлено,  що до
набрання чинності законом,  який регулює
прядок сплати і розміри судового збору,
судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і
розмірах,  встановлених законодавством
для державного мита. Відповідно до п.4 ч.3
ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні д суду і
покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на
інформаційно-технічне забезпечення у справах про - стягнення аліментів.

На
підставі ч. 2  ст.  88 ЦПК України,  якщо сторону,
на користь якої ухвалено рішення,
звільнено від оплати судових витрат,
з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб,  що їх понесли,  пропорційно до задоволеної чи відхиленої
частини вимог. Якщо обидві сторони звільненні від оплати судових витрат,  вони компенсуються за рахунок держави у
порядку,  встановленому Кабінетом
Міністрів України. Відповідно до  ст.  ст. 81,
88 ЦПК України,  а також
відповідно до п.5 ч.1  ст.  4 Декрету Кабінету Міністрів України від
21.01.1993 року №7-93 "Про державне мито",  з відповідача необхідно стягнути судовий збір
в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 07 грн.50 коп.

Керуючись  ст.  ст.  10,
11,  57,  60,
79,  81,  88,
130,  174,  208-209,
212-213,  214,  215,
218,  223,  367 ч. 1 ЦПК України,   ст.
ст.  180,  181,
182 Сімейного кодексу України,
п.5 ч.1  ст.  4 Декрету Кабінету Міністрів України від
21.01.1993 року №7-93 "Про державне мито"; п. 17 Постанови Верховного
суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судом окремих
норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ,  щодо батьківства,  материнства та стягнення
аліментів",  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення аліментів на дитину» - задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,  уродженця села Красний Кут Лозівського району
Харківської області,  зареєстрованого за
адресою: Харківська область,  Лозівський
район,  село Красний Кут,  ідентифікаційний номер НОМЕР_1

працюючого
в Закритому акціонерному товаристві «Лозівський ковальсько-механічний завод» в
ЦГШ - слюсарем,  аліменти на користь
ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження - в розмірі 14 частини усіх видів заробітку
(прибутку ) відповідача,  але не менше
ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,  починаючи з дня звернення позивачем до суду -
30 листопада 2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення
в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Стягнути
з ОСОБА_2 судовий збір (державне мито) в дохід держави в розмірі 51 гривня 00
копійок.

Стягнути
з ОСОБА_2 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
в сумі 07 грн.50 коп. ( Одержувач коштів: УДК
у Лозівському районі,  м.  Лозова; ; МФО 851011;
розрахунковий рахунок 0015).

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у
строк,  встановлений статтею 294 ЦПК
України,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.