Справа № 2- 973 2007 рік
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2007 року м. Івано-Ф
ранківськ
Тисменицький районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судд
і Дузінкевича І.М.
секретаря Кукули О.С.
з участю представника пози
вача ОСОБА_1
розглянувши у попередньом
у судовому засіданні в залі с
уду цивільну справу за позов
ом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання догово
ру дарування недійсним , -

встановив:

Позивачі звернулися в суд
з позовом до відповідача про
визнання договору дарування
недійсним. Свої позовні вимо
ги обґрунтовували тим, що від
повідно до рішення виконкому
Тисменицької міської ради в
ід 13.12.1970р. про виділення ОСОБА
_2 земельної ділянки для інд
ивідуального будівництва, во
ни побудували будинок по АД
РЕСА_1, що належав їм на праві
спільної сумісної власності
. У 2001р. їх онука ОСОБА_4, яка р
азом з ними проживала зверну
лась з проханням переоформит
и на неї будинок, а вона буде з
дійснювати за ними догляд і д
овічно утримувати. Оскільки
вони, позивачі перестарілі т
а являються інвалідами, потр
ебували постійного догляду і
матеріальної допомоги, 08.08.2001р.
ОСОБА_2 уклала договір. Одн
ак вона малограмотна, та вваж
ала, що укладає договір дарув
ання з правом довічного утри
мання. Пізніше було встановл
ено, що вона подарувала відпо
відачці будинковолодіння
АДРЕСА_1. Після укладення та
реєстрації договору, онука в
зяла позику в банку в сумі 10000до
л. США під заставу цього майна
. В установлений термін креди
т відповідачка не повернула,
і 23.04.2003р. приватним нотаріусом
Тисменицького районного нот
аріального округу було видан
о виконавчий напис про витре
бування на користь банку зас
тавленого будинку. На даний ч
ас відповідачка позику погас
ила, однак намагається прода
ти їхнє будинковолодіння, як
е для них має велику цінність
як майнову так і немайнову, ос
кільки вони тяжко працювали,
щоб побудувати цей будинок, і
ншого житла у них не має та піс
ля продажу його, вони фактичн
о залишаться на вулиці. Це все
завдає їм моральних стражда
нь і переживань, що негативно
впливає на стан здоров"я. Тако
ж вони пропустили строк позо
вної давності, оскільки пост
ійно хворіють та не могли вча
сно звернутися за захистом с
вого права. Просили поновити
даний строк та визнати недій
сним договір дарування від 08.0
8.2001р.
Представники позивачів в с
удовому засіданні позов підт
римали та просила його задов
ольнити.
Відповідачка у судове засі
дання не з'явилася, однак у под
аній до суду заяві просила сп
раву розглядати у її відсутн
ості, проти задоволення позо
ву не заперечує.
Вислухавши пояснення пред
ставників позивачів, досліди
вши матеріали справи, суд при
ходить до висновку, що позов п
ідлягає до задоволення з нас
тупних підстав.
Встановлено, що 08.08.2001р. між поз
ивачкою ОСОБА_2 та відпові
дачкою було укладено договір
дарування, згідно якого оста
ння прийняла у дар житловий б
удинок №45 з господарськими

2
будівлями та спорудами по
АДРЕСА_1, що належав на пра
ві спільної сумісної власнос
ті позивачам. Останні, будучи
на момент укладення договор
у перестарілими та інвалідам
и 2-ої групи, які потребували п
остійного догляду та матеріа
льної допомоги на придбання
ліків, перебували у важкому м
атеріальному становищі пого
дилися на укладення договору
під впливом тяжких для них об
ставин, однак з умовою, з якою
погодилася відповідачка О
СОБА_4 довічного утримання
та догляду за ними. 26.10.2001р. відпо
відачка, взявши позику в банк
у в сумі 10000дол. США, уклала дого
вір застави вищевказаного бу
динковолодіння. На даний час
остання позику погасила, про
що свідчить довідка №04/780 від 09.1
1.2007р. AT "Укрінбанк", та має намір п
родати будинок, що позбавить
позивачів права на житло.
Згідно ст.233 ч.1 ЦК України пр
авочин, який вчинено особою п
ід впливом тяжкої для неї обс
тавини і на вкрай невигідних
умовах, може бути визнаний су
дом недійсним незалежно від
того, хто був ініціатором так
ого правочину.
Також відповідно до ч.2 ст. 727 Ц
К України дарувальник має пр
аво вимагати розірвання дого
вору дарування, якщо обдаров
уваний створює загрозу безпо
воротної втрати дарунка, що м
ає для дарувальника велику н
емайнову цінність.
Встановлено, що вищевказан
е будинковолодіння становит
ь для позивачів велику майно
ву і немайнову цінність, оскі
льки побудували його власним
и коштами та працею, іншого жи
тла в останніх немає, вони явл
яються інвалідами 2-ої групи, п
остійно хворіють та потребую
ть стороннього догляду.
За таких обставин, вказаний
договір дарування слід визн
ати недійсним, поновити проп
ущений з поважних причин одн
орічний строк позовної давно
сті для захисту порушеного п
рава. Також з відповідачки сл
ід стягнути на користь держа
ви 735грн. судового збору.
На підставі наведеного, від
повідно до ст. ст. 203, 215, 216, 233, 727 ч.2, 728 ЦК
України, керуючись ст. ст. 88, 213-215
ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.
Поновити пропущений строк
позовної давності.
Визнати недійсним договір
дарування від 08.08.2001р. житлового
будинку АДРЕСА_1, укладен
ого між ОСОБА_2 та ОСОБА_
5.
Стягнути з ОСОБА_4 судов
ий збір в дохід держави в розм
ірі 735 (сімсот тридцять п"ять) гр
н.
Рішення суду набирає закон
ної сили після закінчення ст
року подання заяви про апеля
ційне оскарження, якщо заяву
про апеляційне оскарження н
е було подано. Уразі подання з
аяви про апеляційне оскаржен
ня, але апеляційна скарга не б
ула подана в строк, рішення на
бирає законної сили після за
кінчення цього строку.
Заяву про апеляційне оскар
ження рішення суду до апеляц
ійного суду Івано-Франківськ
ої області може бути подано п
ротягом десяти днів з дня про
голошення рішення. Апеляційн
а скарга на рішення суду пода
ється протягом двадцяти днів
після подання заяви про апел
яційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та ап
еляційна скарга подаються че
рез Тисменицький районний су
д.