Справа №2-50 2007 рік
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2007 року Іванівськи
й районний суд Одеської обла
сті в складі: головуючого суд
ді Димова В.Б. при секретарі Ту
руті Ж.В. розглянувши у судово
му засіданні в смт. Іванівка О
деської області цивільну спр
аву за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2ОСОБА_3 про стягнен
ня 1/2 частини майна спільної с
умісної власності, за зустрі
чним позовом ОСОБА_2 ОСО
БА_3 до ОСОБА_1 про поділ м
айна та стягнення моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до с
уду з позовом до ОСОБА_2
ОСОБА_3 про стягнення 1/2 част
ини майна спільної сумісної
власності, посилаючись на те
, що вона з батьком відповідач
ів -ОСОБА_4 проживала одні
єю сім'єю з 1986р. по ІНФОРМАЦІЯ
_1., вела з ним спільне господ
арство, мала з ним спільний бю
джет, але не перебувала у заре
єстрованому шлюбі.
ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4 п
омер.
Позивачка вказує, що під ча
с спільного проживання із О
СОБА_4 за рахунок спільної п
раці та вкладення спільних к
оштів нами було набуто насту
пне майно: житловий будинок, я
кий знаходиться за АДРЕСА_1
автомобіль марки ИЖ 21251, кузо
в легковий, реєстраційний но
мер - НОМЕР_1 рік випуску - 1989
р., двигун НОМЕР_2 техпаспо
ртНОМЕР_3колір - сенеж, сві
йські тварини, а також ювелір
ні вироби з золота.
З урахування наведеного по
зивачка просила стягнути з в
ідповідачів належну їй 1/2 част
ину вказаного майна.
Під час розгляду справи поз
ивачка на підставі ст. 31 ЦПК по
дала уточнену позовну заяву
про визнання за нею права вла
сності на житловий будинок, з
покладенням на неї обов'язку
сплатити відповідачам грошо
ву компенсацію вартості їх 1/4
частки у спільному майні, про
стягнення грошової компенса
ції вартості 1/2 частини автомо
білю, про стягнення вартості
1/2 частини коштів, отриманих в
ідповідачами від продажу тва
рин. У цій заяві вона вказала,
що свійських тварин було наб
уто під час перебування у шлю
бі із ОСОБА_4 на суму 5600 грн.,
у тому числі:

Кількість
Ціна
Загальна вартість

корови
2
1000 грн.
2000грн. (2x1000грн.)

бик
1
1000 грн.
1000грн. (1x1000грн.)

телиця
1
1000 грн.
1000грн. (їх 1000грн.)

теля
2
300 грн.
600 грн. (2x300грн.)

свині
2
500 грн.
1000грн. (2x500грн.)

Відповідачі звернули
ся із зустрічним позовом до
ОСОБА_1 про поділ майна та ст
ягнення моральної шкоди, пос
илаючись на те, що позивачка н
е включила все майно, що було н
абуто під час проживання із
ОСОБА_4, а також на те, що кошт
и сумі у сумі 3100 грн., отримані в
ід продажу свійських тварин,
вони витратили на проведенн
я похорону батька - ОСОБА_4

Вони вказують, що всього на
проведення похорону було ви
трачено 4 333грн.50 коп.
Крім того, зазначають, що по
зивачка заподіяла їм моральн
у шкоду, яку оцінюють у розмір
і 1000грн., оскільки вважають її в
инною у смерті їх батька, тако
ж моральна шкода завдана їм б
езпідставними звинувачення
ми у крадіжці золотих ювелір
них виробів.
З урахування наведеного пр
осять стягнути зОСОБА_1 ва
ртість витрат на проведення
похорон у сумі 4 333грн.50 коп., мора
льну шкоду у розмірі 1000грн.
В судовому засіданні кожн
ий з позивачів підтримали св
ій позов.
ОСОБА_1 зустрічний позов
визнала частково - лише в част
ині стягнення з неї витрат на
проведення похорону, запере
чуючи факт заподіяння мораль
ної шкоди.
ОСОБА_2 ОСОБА_3 первісн
ий позов ОСОБА_1визнали та
кож частково, погодившись ви
платити ОСОБА_1. грошову к
омпенсацію за автомобіль та
на визнання за ОСОБА_1. пра
ва власності на житловий буд
инок зі стягненням на їх кори
сть грошової компенсації, по
годжуючись повернути полови
ну суми, отриманої від продаж
у свійських тварин за умови в
ідшкодування позивачкою вит
рат на проведення похорон.
Суд, заслухавши пояснення п
озивача, представника відпов
ідача, дослідивши
матеріали справи, вважає, що
позов ОСОБА_1 підлягає за
доволенню
з наступних підстав.
Судом установлені такі фа
кти та відповідні їм правові
дносини.
В судовому засіданні вста
новлено, що позивачка з 1986р. до
ІНФОРМАЦІЯ_1. проживала од
нією сім'ю з батьком відповід
ачів - ОСОБА_4 і вела з ним с
пільне господарство.
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІ
Я_2 про що свідчить свідоцтв
о про смерть, видане виконком
ом Коноплянської сільської р
ади канівського району Одесь
кої області 10.05.2003р., актовий зап
ис №23.
Відповідачі є дітьми ОСО
БА_4, тому мають відповідати
за позовом, як його спадкоємц
і. Факт родинних стосунків мі
ж відповідачами та ОСОБА_4
, підтверджений свідоцтвами
про їх народження, в яких у гр
афі батько вказано ім»я «ОС
ОБА_4».
Під час спільного проживан
ня позивачки із ОСОБА_4 за
рахунок спільної праці та вк
ладення спільних коштів, що в
изнали відповідачі, було наб
уто наступне майно:
1. Житловий будинок, який зна
ходиться за АДРЕСА_1 що пі
дтверджується свідоцтвом пр
о право власності, виданим ви
конкомом Іванівської селищн
ої ради 14.03.1996р. на ім'я ОСОБА_4
на підставі рішення №2 від 13.03.19
96р.
Як убачається з висновку т
ехнічної експертизи, вартіст
ь житлового будинку становит
ь 20 924 грн.
2. Автомобіль марки ИЖ 21251, куз
ов легковий, реєстраційний н
омер - НОМЕР_1
рік випуску - 1989р., двигун НО
МЕР_2 техпаспорт НОМЕР_3
колір - сенеж , вартість
якого за висновком експерт
а-оцінщика складає 3 412 грн.
Свідоцтво про реєстрацію Т
З видано 12.09.1997р., що свідчить про
придбання його за спільні ко
шти під час перебування у фак
тичних шлюбних відносинах.

3. Свійські тварини на суму
3 100грн.
В судовому засіданні відп
овідачі визнали факт продажу
ними свійських тварин на сум
у 3 100 грн., про що також вказали у
своїй зустрічній позовній з
аяві. Позивачка не заперечув
ала щодо саме цієї суми.
Оскільки спірні правовідн
осини виникли до вступу в зак
онну силу Сімейного Кодексу
України 01.01.2004р, тому відповідно
до діючого на той час законод
авства, спори осіб, які жили од
нією сім'єю, але не перебували
у зареєстрованому шлюбі, маю
ть

вирішуватися згідно з чин
ним на той час Законом Україн
и „Про власність" (п.1 ст. 17) з урах
уванням роз'яснень, даних Пле
нумом Верховного суду Україн
и у п.5 Постанови від 22 грудня 1995р
. № 20 «Про судову практику у спр
авах за позовами про захист п
риватної власності».
Відповідно до п.1 ст. 17 „Про в
ласність" майно, який був чинн
им на час виникнення спірних
правовідносин, придбане вна
слідок спільної праці членів
сім'ї, є їх спільною сумісною
власністю, якщо інше не встан
овлено письмовою угодою між
ними.
Відповідно до п.5 Постанови
Пленуму Верховного суду Укра
їни від 22 грудня 1995р. № 20 «Про суд
ову практику у справах за поз
овами про захист приватної в
ласності» розглядаючи позов
и, пов'язані зі спільною власн
істю громадян, суди повинні в
иходити з того, що відповідно
до чинного законодавства сп
ільною сумісною власністю є
майно, придбане внаслідок сп
ільної праці членів сім»ї (п.1
ст. 17 ЗУ „Про власність").
У п.6 вказаної Постанови роз
'яснено, що положення ст. 17 ЗУ „П
ро власність» щодо спільної
сумісної власності поширюют
ься на правовідносини, які ви
никли після введення в дію ць
ого Закону (з 15 квітня 1991р.).
Суд приходить до висновку, щ
о позивачка перебувала з ОС
ОБА_4 у фактичних шлюбних ві
дносинах, вела з ним спільне г
осподарство, мала з ним спіль
ний бюджет, починаючи з 1986р. і д
о ІНФОРМАЦІЯ_2 тому майно,
придбане ними під час перебу
вання у фактичних шлюбних ві
дносинах внаслідок спільної
праці та за спільні кошти, нал
ежало їм на праві спільної су
місної власності. Ці обстави
ни були визнані відповідачам
и в судовому засіданні. Тому ч
астки у цьому майні визначаю
ться рівними: розмір частки
ОСОБА_4 складає 1/2, розмір час
тки позивачки ОСОБА_1 скла
дає також 1/2.
Розміри часток відповідач
ів, які успадкували частку ба
тька, становлять по 1/4.
Відповідно до ст. 365 ЦК Украї
ни право особи на частку у спі
льному майні може бути припи
нено за рішенням суду на підс
таві позову інших співвласни
ків, якщо частка є незначною, р
іч є неподільною, спільне вол
одіння і користування майном
є неможливим, таке припиненн
я не завдасть істотної шкоди
інтересам співвласників та
членам його сім»ї.
Як встановлено в судовому з
асіданні, позивачка проживає
у житловому будинку, який є пр
едметом спору, іншого житла н
е має, частки відповідачів є н
езначними, спільне володіння
і користування житловим буд
инком є неможливим, відповід
ачі забезпечені іншим житлом
і таке припинення не завдаст
ь істотної шкоди інтересам с
піввласників та членам їх сі
мей.
За таких обставин суд вважа
є, що за позивачкою необхідно
визнати право власності на ж
итловий будинок, зобов'язавш
и її виплатити відповідачам
грошову компенсацію вартост
і їх часток. З урахування того
, що вартість будинку станови
ть 20 924 грн., кожному з відповіда
чів ОСОБА_1 повинна сплати
ти по 5 231 грн. (20 924 грн/2=10462грн. /2=5 231 грн
.).
Відповідачі в судовому зас
іданні погодились на такий в
аріант поділу житлового буди
нку.
Виплата відповідачеві гро
шової компенсації не є поруш
енням ст. 55 ЗУ «Про власність»
, про що зазначено у п.7 Постано
ви Пленуму Верховного суду У
країни від 22.12.1995р. «Про судову п
рактику по справах за позова
ми про захист права приватно
ї власності»: оскільки за чин
ним законодавством суд виріш
ує спори учасників спільної
власності щодо розпорядженн
я чи користування майном, то н
е слід розцінювати як неправ
омірне позбавлення права вла
сності присудження грошової
компенсації за частку у спіл
ьній власності, якщо її немож
ливо виділити або поділити м
айно в натурі чи спільно кори
стуватися ним.

Суд також вважає, що оскільк
и автомобіль є неподільним м
айном (ч.2 ст. 183 ЦК України), спіль
не володіння є неможливим, не
обхідно стягнути з відповіда
чів на користь позивачки гро
шову компенсацію вартості 1/2 ч
астки автомобілю ИЖ 21251, кузов л
егковий, реєстраційний номер
- НОМЕР_1 рік випуску - 1989р., дв
игун НОМЕР_2 техпаспорт
НОМЕР_3 колір - сенеж, що скла
дає 1 706 грн. ( 3 412 грн./2), визнавши за
ними право власності на вказ
аний автомобіль. Відповідачі
також погодились на такий ва
ріант поділу рухомого майна.

Стосовно свійських тварин
- відповідачі визнали ту обст
авину, що вони продали свійсь
ких тварин, які є особливим об
»єктом цивільних прав і на як
і поширюється правовий режим
речі, отримавши від продажу 31
00 грн.
Тому суд вважає за необхідн
е стягнути половину цієї сум
и - 1550 грн.( 3100/2) на користь позивач
ки.
Зустрічний позов підлягає
частковому задоволенню з на
ступних підстав.
Як убачається з квитанцій
, чеків про придбання продукт
ів харчування, бензину, надан
их в судовому засіданні відп
овідачами, вони витратили на
проведення похорону ОСОБА
_4 2 860 грн. 89 коп.
Але враховуючи те, що у скла
д цієї суми входить і половин
а коштів, отриманих від прода
жу тварин - 1550 грн. та належних п
озивачці, суд вважає, що з пози
вачки необхідно стягнути різ
ницю - 1 310 грн. (2 860 грн. -1550 грн. ).
Що стосується вимог про від
шкодування моральної шкоди,
суд вважає, що підстави для ві
дшкодування моральної шкоди
відсутні.
При з'ясуванні фактів, з яки
ми закон пов'язує відшкодува
ння моральної шкоди, слід вих
одити з вимог ст. 1167 ЦК України,
яка визначає підстави покла
дення обов'язку по відшкодув
анню такої шкоди та обставин
и, які мають враховуватися пр
и визначенні розміру відшкод
ування.
Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК Укра
їни розмір грошового відшкод
ування моральної шкоди визна
чається судом залежно від ха
рактеру правопорушення, глиб
ини фізичних та душевних стр
аждань, погіршення здібносте
й потерпілого або позбавленн
я його можливості їх реаліза
ції, ступеня вини особи, яка за
вдала моральної шкоди, якщо в
ина є підставою для відшкоду
вання, а також з урахування ін
ших обставин, які мають істот
не значення. При визначенні р
озміру відшкодування врахов
уються вимоги розумності і с
праведливості.
Відповідно до п.9 постанови
Пленуму Верховного суду Укра
їни від 31 березня 1995р.№ 4 «Про суд
ову практику в справах про ві
дшкодування моральної (немай
нової) шкоди» суд її розмір ви
значає в межах заявлених вим
ог залежно від характеру й об
сягу моральних чи фізичних с
траждань, наявності інших не
гативних наслідків, з урахув
анням у кожному конкретному
випадку ступеня вини відпові
дача та інших обставин. Зокре
ма, враховуються характер і т
ривалість страждань.
Відповідачі в судовому зас
іданні не довели свого зустр
ічного позову у частині запо
діяння моральної шкоди позив
ачкою, що є їх обов'язком відпо
відно до засад змагальності
процесу за ст. 10 ЦПК України.
Керуючись п.1 ст. 17 „Про власн
ість" від 07.02.1991р. № 697- XII, ч.3 ст. 23, ст. 1167 Ц
К України, п.9 постанови Пленум
у Верховного суду України ві
д 31 березня 1995р. № 4 «Про судову п
рактику в справах про відшко
дування моральної (немайново
ї) шкоди», п.п.5, 6, 7 Постанови Верх
овного суду України від 22 груд
ня 1995р. № 20 «Про судову практику
у справах за позовами про зах
ист приватної власності», ст
. ст. 10, 14, 57, 60, 212, 213 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задо
вольнити.
2. Зустрічний позов О
СОБА_2 ОСОБА_3 задовольни
ти частково.
3. Визнати за ОСОБА_1прав
о власності на житловий буди
нок
з господарськими будівлям
и та спорудами, який знаходит
ься заАДРЕСА_1
4. Стягнути з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 грошов
у компенсацію вартості його
1/4 частки у спільному майні -жи
тловому будинку, який знаход
иться за АДРЕСА_1 у розмір
і 5 231 (п'ять тисяч двісті тридця
ть одна) грн. 00 коп.
5. Стягнути з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_3 грошов
у компенсацію вартості її 1/4 ч
астки у спільному майні - житл
овому будинку, який знаходит
ься за АДРЕСА_1 у розмірі 5 2
31 грн. (п'ять тисяч двісті тридц
ять одна) грн. 00 коп.

6. Визнати за О
СОБА_2 ОСОБА_3 у рівних ча
стках (по 1/2) право власності на
автомобіль ИЖ 21251, кузов легков
ий, реєстраційний номер - НО
МЕР_1 рік випуску - 1989р., двигун
НОМЕР_2 техпаспорт НОМЕ
Р_3 колір - сенеж.
7. Стягнути з ОСОБ
А_2 ОСОБА_3 на користь О
СОБА_1 грошову компенсацію
вартості 1/2 частини у спільном
у майні - автомобілі ИЖ 21251, кузо
в легковий, реєстраційний но
мер - НОМЕР_1 рік випуску - 1989
р., двигун НОМЕР_2 техпаспо
рт НОМЕР_3 колір - сенеж. у с
умі 1 706 ( одна тисяча сімсот шіс
ть) грн.
8. Стягнути з ОСОБА_1 на ко
ристь ОСОБА_2
Віталійовича, ОСОБА_3 ви
трати на проведення похорон

ОСОБА_4, який помер ІНФОР
МАЦІЯ_1., у сумі 1 310 (одна
тисяча триста десять) грн.

9. В іншій частині позову О
СОБА_2, ОСОБА_3 відмовити
.
Рішення може бути оскаржен
о до апеляційного суду Одесь
кої області через Іванівськи
й районний суд Одеської обла
сті суд шляхом подання заяви
про апеляційне оскарження р
ішення суду протягом десяти
днів з дня проголошення ріше
ння і поданням після цього пр
отягом двадцяти днів після п
одання заяви про апеляційне
оскарження апеляційної скар
ги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК Укр
аїни.