справа №2-4256/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2007 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Тітова М. Ю.

при секретарі Коротенко Т.Ф.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з квітня 2002 року до лютого 2006 року вона проживала з відповідачем однією сім'єю, але вони не перебували у шлюбі між собою. Так як спільне життя з відповідачем не склалося в зв'язку з постійним непорозумінням один одного, постійними образами в її сторону, постійним пригніченням її особистості та в зв'язку з тим, що відповідач постійно заводив собі жінок на стороні, вони вирішили розлучитись та майно що, було придбано за час проживання однією сім'єю поділити після розлучення. Майно, що було придбано за час проживання однією сім'єю, купувалось за спільно зароблені кошти. За час спільного проживання було придбано наступне майно, що належить ним на праві спільної сумісної власності: квартира за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 670000 грн., придбана 11 лютого 2005 року; телевізор (плазмовий, діагональ 37 дюймів) вартістю 10000 грн., придбаний в березні 2005 року; колонки (5 і 1) вартістю 4000 грн., придбані в лютому 2005 року; ресивер вартістю 3000 грн., придбаний в січні 2005 року; сабвуфер вартістю 2000 грн., придбаний в січні 2005 року; Комп'ютер (ноутбук) вартістю 4600 грн., придбаний в квітні 2004 року; DVDпрогравач вартістю 600 грн., придбаний в січні 2004 року; Комп'ютер (стаціонарний) вартістю 2500 грн., придбаний в лютому 2005 року; монітор марки вартістю 1500 грн., придбаний в лютому 2005 року; камера вартістю 5000 грн., придбана в грудні 2003 року; фотоапарат вартістю 5000 грн., придбаний в квітні 2004 року; кондиціонер вартістю 3000 грн., придбаний лютому 2005 року; кондиціонер вартістю 2000 грн., придбаний лютому 2005 року; пральна машина марки вартістю 2000 грн., придбана в лютому 2005 року; холодильник вартістю 1500 грн., придбаний в січні 2005 року; плита вартістю 1500 грн., придбана в січні 2005 року; телефон вартістю 500 грн., придбаний в квітні 2004 року; підставка для техніки вартістю 500 грн., придбана в лютому 2005 року; витяжка вартістю 1000 грн., придбана в січні 2005 року; штатив для камери вартістю 300 грн., придбаний в квітні 2004 року; кухонний гарнітур вартістю 10000 грн., придбаний в лютому 2005 року; 4 барних стільця вартістю 1000 грн., придбані в лютому 2005 року; аквапилосос вартістю 1000 грн., придбаний в січні 2005 року; чайник вартістю 300 грн., придбаний в січні 2005 року; 2 столи скляних вартістю 1000 грн., придбані в січні 2005 року. Загальна вартість придбаного майна становить 733800 грн. Вважаю, за можливе провести розподіл вказаного майна виходячи з рівності часток її та відповідача, визнавши за нею право власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та виділити на її користь майно загальною сумою - 32100 грн.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Додатково пояснила, що з відповідачем познайомилися у листопаді 2000 року. У 2001 році почали спільно займатися підприємницькою діяльністю. Проживали разом з березня 2002 року. Спочатку стосунки їх були нормальними, а

2

потім з кінця 2002 початок 2003 року вони почали псуватися, відповідач кричав на неї, зраджував, декілька разів не пускав додому. Вони разом працювали над спільним бізнесом, а саме вчили хлопців спілкуватись з дівчатами. За час проживання з ОСОБА_2 вона вела домашнє господарство. У них був спільний бюджет, всі перелічені у позові речі вони покупали за спільно зароблені кошти. Відповідач давав їй по сто доларів в місяць, одежу та косметику вона придбавала за свої особисті кошти, їй допомагала старша сестра та матір. У лютому 2005 року за спільні кошти (670000 грн.) була придбана квартира №АДРЕСА_1. У лютому 2006 року відповідач її вигнав і вони розлучилися.

Представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що з позивачкою відповідач знайомий з початку 2002 року, з часу її проходження навчання в групі по тренінгу. З нею він ніколи не підтримував подружніх стосунків та не планував створення сім'ї. Між ними були чисто ділові стосунки, які ґрунтувались на можливості останньої отримати професійну підготовку на тренінгах, та можливо самостійно розпочати підприємницьку діяльність в цій сфері. Позивачка періодично надавала йому допомогу у формуванні груп для проходження тренінгу, за що отримувала від нього грошову винагороду у розмірі - 500 грн. Будь якого об'єднання фінансових ресурсів з позивачкою ніколи не мало місця. Отриманими від підприємницької діяльності коштами, він розпоряджався особисто. Він ніколи не проживав з позивачем однією сім'єю, не мав спільного з нею сімейного бюджету. Також, він ніколи не звертався до позивачки з проханням про отримання від неї грошових коштів, так як мав постійний дохід від підприємницької діяльності. Слід зауважити, що між ним та позивачкою були ділові стосунки. Із-за переслідувань позивачки виникали непорозуміння, які призводили до того, що у відповідальні моменти його підприємницької діяльності, вона могла зірвати проведення занять з слухачами та допустити інші неадекватні дії, що створювали труднощі в підприємницькій діяльності. Допомога позивачки в його підприємницькій діяльності мала не постійний характер, трудові відносини не оформлювались. Щодо особистого життя, то зазначає, що в період часу, після розлучення з дружиною у 2003 році, він не планував створення другої сім'ї, а тому ствердження позивачки в цій частині є надуманими. Так, він дійсно мав відносини з жінками, враховуючи, що він нічим не зобов'язаний позивачці. Квартиру по АДРЕСА_1, він придбав за особисті кошти, за представництвом його інтересів СПД ОСОБА_3., а тому вимоги позивачки про визнання права власності на 1/2частину квартири вважає безпідставними. Меблі та предмети домашнього вжитку, які знаходяться у квартирі позивачка могла бачити, так як вона разом із іншими слухачами його тренінгів, відвідувала квартиру. Частина предметів домашнього вжитку позивачка могла бачити у його квартирі по АДРЕСА_2. Квартира по АДРЕСА_2, належала йому на праві приватної власності та була пристосовано під навчальний зал для тренінгів. З рідними позивачки, він не спілкувався, в тому не було необхідності, однак, мати позивачки неодноразово намагалась впливати на його поведінку, в частині збільшення виплати заробітної плати позивачці, за допомогу яку остання надавала при навчанні груп слухачів по тренінгу.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що з ОСОБА_2 зареєструвала шлюб приблизно у 1999 році, вона пішла від нього у 2002 році, оскільки він почав зустрічатися з позивачкою. У березні 2002 року подала заяву на розлучення. У телефонних розмовах після розлучення він їй розповідав, що живе з ОСОБА_1 У 2001 році до їх розлучення відповідач уїжджав ночувати до позивачки у м.

3

Вишгород, вони разом займалися спільною підприємницькою діяльністю. Про стосунки ОСОБА_2 та ОСОБА_1., характер цих стосунків вона знала лише зі слів відповідача.

ОСОБА_6 пояснила, що з відповідачем познайомилася у квітні 2004 року на відборі на роботу до нього на посаду промоутера. З позивачкою познайомилася у червні 2004 року. У серпні 2004 року ОСОБА_2. зареєструвався як суб'єкт підприємницької діяльності. Вона працювала у відповідача на посаді секретаря до грудня 2005 року. ОСОБА_2. організовував тренінги по особистому розвитку та бізнес переговорам, а позивачка знаходила клієнтів, роздавала листівки у метро, трудові відносини з нею не оформлювалися. ОСОБА_1. проходила навчання у відповідача індивідуально, асистувала йому на тренінгах, виконувала його вказівки. Вони проживали разом, про це він сам казав та познайомив з позивачкою як зі своєю дівчиною. Вона приносила ОСОБА_2 документи додому і там вона бачила позивачку. За час їхнього проживання ними був об лаштований офіс на вул. Північній, а саме придбано телевізор, два комп'ютери, шафа-купе. Крім того, вони придбали квартиру по АДРЕСА_1, у квартирі був зроблений ремонт, придбана техніка. Домашнє господарство вела ОСОБА_1. Відповідач давав позивачці гроші на продукти харчування, за заробітну плату вона нічого не знає. Грошима розпоряджався відповідач, ключ від сейфу, в якому знаходилися гроші був у у нього. Звільнилася вона за вказівкою ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_7. вказав, що зустрічався зі старшою сестрою позивачки. Матір позиваки розповідала, що ОСОБА_1 проживає зі своїм коханим ОСОБА_2. З слів позивачки він знав про її відносини з ОСОБА_2., у них була спільна справа.

ОСОБА_8 пояснила, що з позивачкою познайомилася у липні 2005 року, вона приймала її на роботу, а з Відповідачем познайомилася на тренінгу. Працювала у ОСОБА_2 промоутером, а ОСОБА_1 - асистентом тренера (відповідача). Трудові відносини не оформлялися, тренінги вона проходила безплатно, за що потім відпрацьовувала (роздавала листівки в метро, виконувала іншу роботу). Позивачка працювала постійно, була присутньою на всіх тренінгах. Вона знала, що позивачка та відповідач проживають разом, ОСОБА_1. готувала їжу, допомагала відповідачу, піклувалася про нього. Зі слів ОСОБА_2 знала, що позивачка хазяйка дому займалася всіма питаннями. Сторони разом робили ремонт у квартирі. У квартирі по АДРЕСА_1 проводилися тренінги. Між ОСОБА_1 та відповідачем були добрі стосунки, як між чоловіком та жінкою, всі конфлікти приховувалися, оскільки їхні відносини ставилися у приклад всім учням тренінгів. Вони все придбавали за зароблені разом кошти.

Свідок ОСОБА_9. показала, що вона працює в ательє по пошиву одежі в м. Вишгород, де і познайомилася з позивачкою, шила їй костюми для виступу на концертах. ОСОБА_2. проводив тренінги, а ОСОБА_1 працювала у нього асистентом. Зі слів позивачка вона знала, що та проживає з ОСОБА_2. разом.

ОСОБА_10 пояснив, що у жовтні 2003 року на презентації школи переговороного мистецтва познайомився з відповідачем, так як він презентував школу, та з позивачкою як його асистента. На наступний день він побачив їх на першому тренінгу. Він пройшов два курси навчання у цій школі. Потім навчання для нього стало дорогим і він домовився з ОСОБА_2. про те, що він буде відпрацьовувати навчання. У подальшому він займався набором людей для школи, працював до 27.12.06. Трудові відносини він не оформляв. Ходили чутки про те, що ОСОБА_1 є дівчиною відповідача. Коли у ОСОБА_2 були проблеми із законом, а саме його тримали під вартою приблизно 5 днів, всі друзі відвернулись від нього, а позивачка переживала за нього і він зрозумів, що у них більш тісні стосунки. Вони разом жили спочатку на квартирі в будинку АДРЕСА_3 чи АДРЕСА_4, а потім у будинку №АДРЕСА_1 Всі конфлікти між ними приховувалися, оскільки їхні відносини ставилися у приклад всім учням тренінгів.

4

У той же час, свідок ОСОБА_11 показала, що вона з відповідачем перебуває у близьких, тісних стосунках, знає його приблизно з березня-лютого 2005 року, познайомились у знайомих в гостях. Відповідач проживає в будинку №АДРЕСА_1 У 2005 році він купив цю квартиру, робив у ній ремонт на протязі 3-4 місяців. ОСОБА_2 займається психологічними тренінгами, співробітників по роботі вона не знає. Позивачку неодноразово бачила на фотокартках. У його квартирі бачила кухонний гарнітур, витяжку, телевізор, мікрохвильову піч, стаціонарний комп'ютер.

ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_2 звертався до нього стосовно надання допомоги по придбанню квартири приблизно у першій половині 2005 року. Він йому знайшов квартиру по пр-ту Оболонському, був присутній при підписанні договору купівлі-продажу. Відповідач сам розплачувався за квартиру. У квартирі робився ремонт у 2005 році приблизно півроку. При його зустрічах з ОСОБА_2., той був з дівчиною ОСОБА_11

Свідок ОСОБА_12 показав, що відповідача по справі знає, оскільки робив у нього облаштування балкону в квартирі по пр-ту Оболонському приблизно пару років назад. Розраховувався з ним особисто ОСОБА_2. Позивачку ніколи він не бачив у цій квартирі.

Відповідно до умов договору про придбання об'єкту нерухомого від 19.01.05 укладеного ОСОБА_2. (замовник) з СПД ОСОБА_3 (виконавець), виконавець при інформаційно-юридичному супроводі надає перелік послуг по забезпеченню покупки замовником об'єкту нерухомого майна, яким є квартира за адресою: АДРЕСА_1

Як вбачається з договору купівлі-продажу від 11.02.05, укладеного між ОСОБА_13., ОСОБА_14., ОСОБА_15., ОСОБА_16, ОСОБА_17. з одної сторони та ОСОБА_2. з іншої сторони, відповідачу у власність передана квартира АДРЕСА_1, продаж вчинено за 15500 грн. Договір посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим Ю.Є.

Згідно реєстраційного посвідчення НОМЕР_1 від 21.02.05 квартира №АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Із свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між ОСОБА_2. та ОСОБА_2. розірвано 26.06.03, про що зроблено актовий запис 301 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Комсомольського рай управління юстиції м. Херсона.

Суд не бере до уваги документи надані представником відповідача, а саме товарні чеки, гарантійні талони, накладні стосовно придбання опалювальних батарей (08.12.05), будівельних матеріалів (22.11.05, 10.12.05, 17.12.05, 19.12.05, 21.12.05, 23.12.05, 26.12.05, 12.01.06, 14.01.06, 28.01.06), телевізора (15.08.05), караоке (07.06.05), оскільки з них не вбачається мета купівлі цих речей.

Крім того, суд не приймає уваги в якості доказів фотокартки, які були надані позивачкою, оскільки невідомо ким, коли та з якою метою зроблені ці фотокартки, хто зображений на фотокартках.

Згідно ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу (в редакції статті до внесення змін Законом України 524-V(524-16) від 22.12.06).

Відповідно до ст. З СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і

5

тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

За таких обставин, судом встановлено, що відповідач займався підприємницькою діяльністю, а саме проводив тренінги щодо особистого розвитку, ведення бізнес переговорів. Тренінги ОСОБА_2 проводив, як правило, у квартирах, які належать йому на праві приватної власності. Позивачка працювала у відповідача спочатку промоутером, а саме роздавала листівки в метро та залучала слухачів на тренінги, асистувала відповідачу у проведенні тренінгів, виконувала інші вказівки і фактично була найближчим помічником ОСОБА_2, за що отримувала гроші приблизно 500 грн. на місяць, трудові стосунки належним чином не оформлювалися. Позивачка ніколи не мала доступу до грошей відповідача та взагалі не знала скільки він грошей заробляв, одягалася, придбавала косметику та інші речі за свої особисті кошти, їй допомагала матір, старша сестра, також вона заробляла кошти від концертної діяльності.

Позивачкою стосовно майна, яке придбане на її думку за час спільного проживання з ОСОБА_2., не надано жодних відомостей про назву речей, де вони придбавалися, та взагалі на надано жодного доказу щодо існування цього майна. Що стосується квартири №АДРЕСА_1, то позивачка вказала, що вона придбана за 670000 грн., тоді як вбачається з договору купівлі-продажу вона придбана за 15500 грн.

Таким чином, аналізуючи надані сторонами докази, пояснення свідків, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не проживала з ОСОБА_2 однією сім'єю, оскільки в судовому засіданні не було встановлено, що вони спільно проживали, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, у зв'язку з чим підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна не вбачається.

З викладеного, керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження до Оболонського районного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків або якщо його не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом.