Справа №2-461/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
жовтня 2007 року                              Южноукраїнський
міський суд

Миколаївської
області

В
складі:    головуючого -          судді      Франчук О.Д.

при
секретарі -                                           Коршак
О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду
м .Южноукраїнська справу за позовом

ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

до

Виконавчого
комітету Южноукраїнської міської ради

ОСОБА_4

Третя
особа:  ОСОБА_5

Про визнання
рішення незаконним та визнання права користування жилим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,  ОСОБА_2, ОСОБА_3,  звернулися до суду з позовом до Виконавчого
комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області,  ОСОБА_4,
третя особа: ОСОБА_5 ,  в якому
просять визнати незаконним рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської
ради НОМЕР_1 від 22 листопада 2006 року про надання службового житлового
приміщення на сім'ю в складі 6 чоловік,
рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської
області НОМЕР_2від 24 січня 2007 року в частині втрати чинності п.3 рішення
виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради НОМЕР_1 від 22 листопада 2006
року. Також просить визнати за ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  та ОСОБА_3,  право на проживання в квартирі АДРЕСА_1,  та зобов'язати ЖЕУ - 1 укласти з
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  та ОСОБА_3,
договір найму зазначеного жилого приміщення.

Свої
позовні вимоги мотивували тим,  що при
винесенні рішення 22 листопада 2006 року,
рішення про виділення йому службової квартири,  виконавчий комітет Южноукраїнської міської
ради,  проігнорував заяву ОСОБА_1,  про те,
що ОСОБА_5 ,  не являється ч.1еном
його сім'ї,  так як 07 листопада 2006
року шлюб між ними було розірвано,  що
стало причиною того,  що йому в порушення
всіх санітарних норм була виділена двокімнатна Службова квартира,  жилою площею 27, 1 кв. м. ,  на склад сім'ї із шести чоловік. Вважає,  що відповідачами порушено вимоги житлового
законодавства,  в зв'язку з чим звернувся
до суду за захистом своїх прав.

В
судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги,  та вимоги своїх довірителів,  та суду пояснив,  що він з сім'єю в кількості шести чоловік
мешкав у кімнатах 111-112 сімейного гуртожитку по АДРЕСА_2. Після розлучення зі
своєю дружиною звернувся до Южноукраїнської міської ради з проханням надати
йому та його батькам службову квартиру АДРЕСА_1,  Миколаївської області,  а житло у гуртожитку залишити колишній сім'ї.
Але не зважаючи на це,  рішенням
виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської

області НОМЕР_1
від 22 листопада 2006 року йому було виділено службове житло на склад сім'ї шість
осіб. На підставі ордеру він та його батьки вселилися в надане приміщення та
зареєструвалися в ньому. Однак відповідно до п. 5 рішення виконавчого комітету
Южноукраїнської міської ради Миколаївської області НОМЕР_2від 24 січня 2007
року вищевказане рішення в частині надання йому службового житла було
відмінено,  на тій підставі,  що його колишня дружина відмовилася звільнити
займане нею житло у гуртожитку.

Просив
визнати вищевказане рішення виконавчого комітету не дійсним,  визнати за ним,  та його батьками право на проживання в
квартирі АДРЕСА_1,  та зобов'язати
ОСОБА_4 укласти з ними договір найму вказаного житлового приміщення.

Представник
Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради позов не визнала. В судовому
засіданні суду пояснила,  що підставою
для прийняття рішення про втрату чинності п.3 рішення виконавчого комітету
Южноукраїнської міської ради від 22 листопада 2006 року НОМЕР_1 про надання
ОСОБА_1,  службового житла АДРЕСА_1,  на склад сімї 6 осіб було те,  що позивач не звільнив кімнати АДРЕСА_3,  в якому мешкав раніше,  а також на протязі місяця не надав доОСОБА_4
паспорти всіх повнолітніх ч.1енів сім'ї,
які зазначені у ордері для реєстрації. Просила в задоволенні позову
відмовити.

ПредставникОСОБА_4
в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив,  що так як ордер на вищевказане житлове
приміщення було видано на склад сім'ї із шести чоловік,  всі зазначені в ньому особи повинні були
знятися з реєстрації в гуртожитку і зареєструватися у наданому житловому
приміщенні.

Третя особа
ОСОБА_5 ,  не заперечувала проти
задоволення позову.

Свідок ОСОБА_6,  суду пояснила,  що
на момент отримання ОСОБА_1 ордера на квартиру АДРЕСА_1,  вона працювала начальником ЖЕО - 1. Згідно
ордеру на квартиру,  наданого позивачеві
в ній повинні були бути зареєстровані шість чоловік,  але позивач надав для реєстрації лише свій
паспорт,  та паспорти своїх батьків. В
зв'язку з чим ордер не було прийнято,  та
договору найму жилого приміщення не було заключено.

Вислухавши
пояснення сторін,  третьої особи,  покази свідка,  дослідивши письмові матеріали справи,  суд приходить до висновку про те,  що позов підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як видно
із заяви ОСОБА_1,  07 листопада 2006 року
повідомив міського голову про те,  що у
нього змінилися сімейні обставини,  та
просив при вирішенні питання про виділення йому службового житла прийняти їх до
уваги (а.с 7).

Та
обставина,  що шлюб між ОСОБА_1,  та ОСОБА_5,
дійсно було розірвано 03 листопада 2006 року підтверджується випискою із
рішення Южноукраїнського міського суду (а.с 8).

Відповідно
до п. 9 Положення про порядок надання службових приміщень в Українській
РСР,  затверджених постановою Кабінету
Міністрів УРСР № 37 від 04 лютого 1988 року (далі положення) всі ч.1ени сім'ї,  які бажають заселитися у службове
приміщення,  дають письмову згоду на
проживання в зазначеному приміщенні.

П. 10
Положення передбачено,  що службове
приміщення має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного
пункту,  відповідати санітарним і
технічним вимогам.

Згідно з
п. 11 Положення,  при наданні жилих
приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі
старшими за 9 років крім подружжя.

Як видно
з п. 12 Положення,  службові приміщення
надаються громадянам у межах 13, 65 квадратного метра жилої площі на одну
особу,  але не менше рівня середньої
забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті.

Як видно
із матеріалів справи,  позивачу на склад
сім'ї в складі шести осіб надано житлове приміщення загальною площею 27, 1 кв.
м. ,  що при поділі на кожну особу
складає 4, 5 кв.м. ,  що суперечить
житловому законодавству України.

Відповідно
до п. 13 Положення в окремих випадках за наявності крайньої необхідності і
відсутності відповідного службового жилого приміщення,  як тимчасовий захід,  за згодою працівника йому може бути надано
службове приміщення,  за розміром менше
від рівня середньої забезпеченості громадян в даному населеному пункті (але не
нижче рівня,  встановленого для прийняття
громадян на квартирний облік),  із
збереженням права на одержання службового приміщення,  що відповідає вказаним вимогам і нормам.

В
порушення вищезазначеного положення 22 листопада 2006 року за НОМЕР_1
виконавчим комітетом Южноукраїнської міської ради (а.с 9) на підставі
клопотання Южноукраїнського MB УМВС України в Миколаївській області від 06 жовтня 2006
року № 72/8580 та протоколу засідання громадської комісії із житлових питань
від 09 листопада 2006 року дільничному інспектору Южноукраїнського MB
УМВС України в Миколаївської області ОСОБА_1,  надано квартиру зі статусом службового житла
за адресою АДРЕСА_1 жилою площею 27, 1 кв.м.
на склад сім'ї 6 осіб,  на
підставі якого видано ордер (а.с 10),
який як в ньому зазначено є єдиною підставою для вселення в надане жиле
приміщення.

В
порушення вимог п. 19 Положення,  яким
передбачено,  що рішення про надання
службового приміщення може бути переглянуто до видачі ордеру,  24 січня 2007 року за НОМЕР_2виконавчий
комітет Южноукраїнської міської Ради приймає рішення вважати таким,  що втратив чинність п. 3 рішення виконавчого
комітету Южноукраїнської міської Ради від 22 листопада 2006 року НОМЕР_1,  у зв'язку з відмовою виконання письмового
зобов'язання від 27 листопада 2006 року про звільнення займаного жилого приміщення
кімнат АДРЕСА_3 сім'єю ОСОБА_1

Судом
було встановлено,  що ОСОБА_1,  та його батьки звільнили жиле
приміщення,  що має статус сімейного
гуртожитку в листопаді 2006 року.

Взяте на
себе зобов'язання про звільнення кімнат в гуртожитку не виконала,  колишня дружина ОСОБА_1,  яка на той час уже не являлась ч.1еном його
сім'ї.

Відповідно
до п. 24 вищезазначеного Положення ордер на службове жиле приміщення може бути
визнано недійсним в порядку передбаченому  ст. . 59 ЖК України.

В силу
ст. . 59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано
недійсним лише у судовому порядку подання громадянами не відповідаючи дійсності
відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов,  порушення прав інших громадян або організацій
на зазначене в ордері жиле приміщення,
неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання
жилого приміщення ,  а також в інших
випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Відповідач
у судовому порядку не вирішував питання про визнання ордеру,  що став підставою для заселення позивачів в
квартиру АДРЕСА_1 не дійсним,  тому
останні на законних підставах заселилися у спірне жиле приміщення.

Відповідно
до інформації наданої виконавчим комітетом Южноукраїнської міської ради (а.с
71) ОСОБА_1,  з сім'єю у складі 4 чоловік
(дружина та двоє синів) перебував на квартирному обліку за місцем проживання у
виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради з 24 вересня 1986 року в
загальній черзі,  в списках
першочерговиків з 21 лютого 1992 року.

11
квітня 2006 року ОСОБА_1,  за згодою
дружини зареєстрував за своїм місцем проживання матір та батька. З цього
моменту перебував на квартирному обліку зі складом сімї 6 чоловік.

На
момент прийняття рішення про надання житлового приміщення сім'я ОСОБА_1,  перебувала в загальній черзі за № 27,  в списках першочерговиків за № 48.

На
підставі заяви ОСОБА_5 ,
від 20 січня 2007 року,
у зв'язку з розірванням шлюбу між ОСОБА_5та ОСОБА_1,  облікові справи квартирного обліку були
розділені згідно з п. 30 Правил обліку громадян,  які потребують поліпшення житлових умов.

Судом
встановлено,  що старшого лейтенанта
міліції ОСОБА_1,  дільничного інспектора
міліції ВДІМ Южноукраїнського MB УМВС України в Миколаївській області звільнено з органів
МВС,  через обмежений стан здоров'я,  що підтверджується наказом (а.с 26).

ОСОБА_1,  являється ветераном органів внутрішніх
справ,  про що свідчить видане йому
посвідчення (а.с 27) тому має право на пільги передбачені Законом України „Про
статус ветеранів військової служби,
ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний
захист".

Наданий
суду акт (а.с 64) складений комісією ЖЕД № 3 24 січня 2007 року про те,  що батьки ОСОБА_1,  були відсутні у гуртожитку в січні 2007 року
суд не приймає до уваги,  як доказ
того,  що вони там не проживали до
виділення їхньому сину службового житла,
так як в паспортах ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  та ОСОБА_3-,  (а.с 13-16) зазначено,  що вони зареєстровані у спірному жилому
приміщенні з 27 листопада 2006 року.

ОСОБА_2,  помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,  що підтверджується свідоцтвом про його смерть
(а.с 65).

Таким
чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність
підстав для визнання за ОСОБА_1 та його матір'юОСОБА_3 права на проживання в
квартирі АДРЕСА_1.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
ст. . 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Визнати
за ОСОБА_1 таОСОБА_3 право на проживання в квартиріАДРЕСА_1.

Зобов'язати
ЖЕУ № 1 укласти з ОСОБА_1 договір найму квартири АДРЕСА_1.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення місцевого Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.