Справа
№ 2-423 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ:,

05 лютого 2007 року                                                                м.
Першотравенськ

Першотравенський
міський суд Дніпропетровської області у складі

головуючого
судді: Зайцева В.В.

при секретарі:
Фадєєвій Т.Б.

представника
відповідача Голуб О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Першотравенськ Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві і професійних захворювань України в м. Першотравенську
про стягнення страхової виплати одноразової допомоги.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і професійних
захворювань України в м. Першотравенськ про стягнення страхової виплати
одноразової допомоги.

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що знаходився в
трудових відносинах з ВАТ «Павлоградвугілля» з 1980 року по 2006
рік, працював на різних підземних посадах.

23 грудня 2002 року він вперше
був обстежений на МСЕК де йому було встановлено 45% втрати професійної працездатності на підставі акту
розслідування нещасного випадку на виробництві НОМЕР_1 за діагнозом -
забійна рана голови, струс головного мозку.

02 жовтня 2006 року він
повторно був обстежений на МСЕК, де йому встановлено повторно - первинно сукупно
65% втрати
професійної працездатності, з яких 35%
вперше в зв'язку з встановленим професійним захворюванням на підставі акту
розслідування хронічного професійного захворювання від 04 серпня 2006 року.

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасного випадку на виробництві та профзахворювань України в м.Першотравенськ
від 09 жовтня 2006 року №3461,1 йому була
нарахована одноразова допомога за різницю 20%
стійкої втрати професійної працездатності між першим та другим страховими
випадками в розмірі 89615
грн. 40 коп. і
обмежено до виплати 19840
грн.

Позивач не згоден з таким нарахуванням одноразової допомоги і вважає, що
при нарахуванні одноразової допомоги за втрату працездатності в зв'язку з
повторним пошкодженням здоров'я пов'язаним з. другою травмою чи
профзахворюванням відповідно до абз. 2
п. 2 ст. 34 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві....» сума одноразової допомоги не повинна обмежуватися
чотирикратним розміром граничної суми заробітної плати (доходу), з якої
справляються внески до Фонду. Отже, позивач вважає, що одноразова допомога
повинна бути нарахована і виплачена у повному обсязі і з урахуванням раніше
виплаченої суми 19840 грн.
повинна становити: 4480,77*20%-19840=69775 грн. 40 коп.. Недоплата одноразової допомоги становить 69775 грн. 40 коп.

Позивач
вважає   що   при
повторному   пошкодженні   здоров'я
з   урахуванням   іншого профзахворювання або травми
одноразова допомога не повинна обмежуватись чотири кратною

величиною
заробітної платні, тобто сумою 19840
гривень і просить суд стягнути з відповідача на його користь 69775 грн. 40 коп.

Представник відповідача
в судовому засіданні позов не визнала в повному об'ємі і пояснила, що вважає
заявлені позовні вимоги не законними та не обґрунтованими. Відповідно до п. 2 ст. 34 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на
виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату,
працездатності" від 27.09.1999
року одноразова допомога виплачується потерпілому в розмірі що не перевищує
чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якого
справляються внески до Фонду. Дана норма є загальною і відноситься до всіх
випадків виплати одноразової допомоги, те що в ч. 2. п. 2 ст. 34 вищезгаданого
Закону не повторені слова "але не вище чотирикратного розміру" не
означає, що загальна норма про обмеження розміру виплати одноразової допомоги
не поширюється на даний випадок. Вважає, що відділення виконавчої дирекції
вірно, відповідно до вимог Закону провело нарахування та виплату одноразової
допомоги.

Згідно з
розділом XI Прикінцевих положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне "страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності», відшкодування шкоди проводиться Фондом соціального
страхування, а відповідно до ч.2 ст.34 Закону в разі стійкої втрати професійної
працездатності, встановленої МСЕК, Фонд соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України проводить одноразову
страхову виплату потерпшому, сума якої визначається із розрахунку
середньомісячного заробітку потерпшого за кожний відсоток втрати потерпілим
професійної працездатності, але не вище чотирикратного розміру граничної суми
заробітної плати, з якої справляються внески до Фонду.

Максимальну
величину фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, з яких
відповідно до законів України справляються страхові внески, у тому числі до
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України, визначається постановою Кабінету Міністрів
України «Про максимальну1 величину фактичних витрат на оплату праці
найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничну суму заробітної
плати (доходу), з яких справляються страхові внески до соціального
фонду» від 07 березня 2001 року зі змінами й доповненнями, внесеними
постановами Кабінету Міністрів України від 21 червня 2001 року №687, від 11
квітня 2002 року №494, від 26 квітня 2003 року №605, від 13 грудня 2004 року
№1646.

За таких
обставин заявлені позовні вимоги про те, що одноразова допомога повинна бути
виплачена відповідачем у повному обсязі заподіяної шкоди на підставі Закону
України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності», не ґрунтується на вимогах законодавства.

Таким
чином, позивачу відділенням ВД ФССНВУ в м.Першотравенськ була призначена та

виплачена
одноразова допомога у зв'язку зі збільшенням відсотка втрати працездатності,
яка виплачена позивачу у відповідності до Закону. В зв'язку з чим, прошу суд
відмовити позивачу в задоволенні позовних
вимог.

Вислухавши
пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Поясненнями
сторін, матеріалами справи встановлено, що, знаходився в трудових відносинах з
ВАТ «Павлоградвугілля» з 1980
року по 2006 рік,
працював на різних підземних посадах.

23 грудня 2002 року позивач
вперше був обстежений на МСЕК де йому було встановлено 45% втрати
професійної працездатності на підставі акту розслідування нещасного випадку на
виробництві НОМЕР_1 за
діагнозом - забійна
рана голови, струс головного мозку.

02 жовтня 2006
року позивач повторно був обстежений на МСЕК, де йому встановлено повторно - первинно сукупно
65% втрати
професійної працездатності, з яких 35%о вперше в зв'язку з встановленим
професійним захворюванням на підставі акту розслідування хронічного
професійного захворювання від 04
серпня 2006 року.

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та профзахворювань
України в м.Першотравенськ від 09
жовтня 2006 року №3461,1 йому була
нарахована одноразова допомога за різницю 20%
стійкої втрати професійної працездатності між першим та другим страховими
випадками в

розмірі 89615 грн. 40 коп. і обмежено до виплати 19840 грн.

Позивач не згоден з таким
нарахуванням одноразової допомоги і вважає, що при нарахуванні
одноразової допомоги за втрату працездатності в зв'язку з повторним
пошкодженням здоров'я пов'язаним з другою травмою чи профзахворюванням
відповідно до абз. 2 п. 2 ст. 34 Закону України
«Про загальнообов'язкове    державне
соціальне    страхування    від
нещасного    випадку    на виробництві » сума одноразової, допомоги не  повинна
обмежуватися

чотирикратним
розміром граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду. Отже, позивач
вважає, що одноразова допомога повинна бути нарахована і виплачена у
повному обсязі і з урахуванням раніше виплаченої
суми 19840 грн. тобто сукупно, чотирикратним розміром заробітної плати з якої справляються страхові внески до Фонду на той
період, що не відповідає абзацу 2 частини 2 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійних захворювань, які
спричинили втрату працездатності" згідно якого позивачу повинні були
виплатити одноразову допомогу, сума якої визначається з розрахунку середньомісячного заробітку за кожний відсоток
збільшення ступеня втрати працездатності відносно попереднього огляду МСЕК без обмеження чотирикратним розміром
граничної платні (доходу), з якої
справляються внески до Фонду, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача
на користь позивача 69775 грн. 40 коп.

Обговорюючи питання про оплату судового збору та
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по
даній справі суд приходить до висновку, що дані витрати необхідно віднести на
рахунок держави, оскільки сторони по справі відповідно до Декрету Кабінету Міністрів "Про державне мито"
звільнені від такої сплати, а витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи були сплачені позивачем при подачі
позовної заяви.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 10, 11,209, 212, 214-215 Цивільного процесуального кодексу України,
абзацом другим ч. 2, ч. 13 ст. 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві і професійних захворювань, що
спричинили стійку втрату працездатності", суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві і
професійних захворювань України в місті Першотравенську на користь ОСОБА_1 в рахунок недоплаченої суми одноразової допомоги 69775 /шістдесят
дев'ять тисяч сімсот сімдесят п'ять/ грн. 40
коп..

Витрати по оплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду в
апеляційний суд Дніпропетровської області може бути подано через
Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення
рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до
апеляційного суду Дніпропетровської області через
Першотравенський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.