Справа №2-710/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2007 р.                                                                   Каланчацький
районний суд

Херсонської області

в складі головуючого судді                                                  Прудкої
Л.Г.

при секретарі                                                                          Шаховій
О.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт.
Каланчак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Каланчацької селищної ради
Херсонської області про визнання права власності на спадщину та власності   на нерухоме майно,

Встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому
просить визнати за нею право власності на будівлю гаражу, розташовану в
АДРЕСА_1 (колишній автогараж АТЗТ „Каланчацький") у відповідності до Акту
державного виконавця від 03.02.2006 року, виданого на ім'я ОСОБА_2, та Мирової
угоди, укладеної між АТЗТ „Каланчацький" та ОСОБА_2, затвердженої Каланчацьким
районним судом від 03.02.2006 року.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що після смерті її
батька ОСОБА_2 залишилася спадщина, яка складається з будівлі гаражу, яка
розташована в АДРЕСА_1. Документами, які підтверджують володіння нерухомим
майном, є Акт державного виконавця від 03 лютого 2006 року та Мирова угода,
укладена між АТЗТ „Каланчацький" та ОСОБА_2, затвердженої Каланчацьким
районним судом від 03.02.2006 року. На теперішній час позивачка користується та
володіє вказаним майном.

Однак з причин правової необізнаності та відсутності
будь-яких суперечностей відносно вказаного майна батько позивачки не звернувся
до державних органів, в тому числі і в державну нотаріальну контору, та не
отримав свідоцтво на право власності на нерухоме майно. 21 травня 2006 року
батько позивачки ОСОБА_2 помер. Після смерті батька залишилася зазначена вище
спадщина, спадкоємицею є позивачка. Разом з тим вона не має змоги нотаріально
оформити спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на
ім'я її батька на нерухоме майно.

Відповідач позов визнає. Представник відповідача пояснив,
що вказане нерухоме майно вони не визнавали безхазяйним і не заперечують проти
визнання права на нього за позивачкою, яка є спадкоємицею після смерті батька.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі
можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього
Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того

2

законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що після смерті батька ОСОБА_2, який
помер 21.05.2006 року, залишилася спадщина, що складається з будівлі гаражу,
розташованої в АДРЕСА_1, яку позивачка прийняла у спадок. Разом з тим,
позивачка не має змоги належне оформити спадщину, оскільки за життя її батька
не були виготовлені правовстановлюючі документи на гараж і на даний момент така
можливість відсутня.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

З моменту смерті батька ОСОБА_2 відповідач у справі не
заявив будь-яких претензій щодо володіння та управління позивачкою майном
покійної.

В зв'язку з тим, що
між позивачем та відповідачем відсутній спір   щодо права на спадщину, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1233,
1234, 1235, 1268 ЦК
України,   ст.ст.
130, 174 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1   задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будівлю гаражу,
розташовану в АДРЕСА_1 (колишній автогараж АТЗТ „Каланчацький") у
відповідності до Акту державного виконавця від 03.02.2006 року, виданого на
ім'я ОСОБА_2, та Мирової угоди, укладеної між АТЗТ „Каланчацький" та
ОСОБА_2, затвердженої Каланчацьким районним судом від 03.02.2006 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до 15
грудня 2007 року через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження та поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.