Справа №2-551/2007p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22 червня 2007
року Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої
судді                                                        Квятковської
Л.Й

при
секретарі                                                               Маришевій
Г.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання такою, що втратила право на житло

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_3 про визнання її
такою, що втратила право на житло в АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1
позов підтримує, суду пояснив, що йому та позивачці ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 в рівних
частках на праві приватної власності належить будинковолодіння, яке вони
успадкували після смерті ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Право власності на дане будинковолодіння за ними
зареєстровано 13.10.2004р. До 1987 року в спірному будинку проживав брат
ОСОБА_5 з своєю співжителькою, відповідачкою по справі ОСОБА_3 В 1988 році брат
з відповідачкою проживали на Львівщині де вони працювали і проживали до 1993
року.

Відповідачка залишила
братам і в 1994 році повернулась на Чортківщину і проживала в своєї матерї.

В спірному
будинку залишилась тільки прописана і значиться по даний час, хоча проживає в
с.Угринь, Чортківського району.

Відповідачка з
1988 року не проживає у спірному будинку, однак значиться тільки прописаною, це
позбавляє його права вільно розпоряджатись своєю власністю. Вважає, що
відповідачка втратила право на житло.

Просить позов
задоволити.

Позивачка
ОСОБА_2 позов підтримує, в судове засідання не з'явилась, повідомила суд
письмово. Просить справу розглянути в її відсутності.

Відповідачка
ОСОБА_3 позов визнає, суду пояснила, що в с.Ягільниця, Чортківського району в
будинку ОСОБА_4 вона проживала в якості співжительки з її сином ОСОБА_5   В 1988 році вона переїхала проживати з ним
на Львівщину де проживали до 1994 року. В 1994 році повернулась на Чортківщину
і проживала в своєї матері, а зараз проживає в сестри в с.Угринь. Вважаї, що
вона маї право на будинок в с.Ягільниця, Чортківського району, який належить
позивачам так як вона там проживала, допомагала по господарству, була дружиною
ОСОБА_5 хоч і не в зареєстрованому

шлюбі. Позов вважає безпідставний. Вона має намір
повернутися і проживати у спірний будинок.

Допитаний в
судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснив, що в 2000 році в
будинку позивачів проживав його син, як квартиранти. Проживав він там на
протязі трьох років. Він до сина часто приходив. Відповідачка там не проживала
і не появлялась жодного разу.

Свідки ОСОБА_7
та ОСОБА_8, який проживають по сусідству з будинковолодінням позивачів, яке
належало їхній матері ОСОБА_4 підтвердили в суді факт непроживання в спірному
будинковолодінні відповідачки ОСОБА_3 з 1988 року.

Згідно свідоцтв
про право на спадщину власниками будинковолодіння в АДРЕСА_1 являються позивачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 22.04.2004 року

Згідно виписки з
погосподарської книги відповідачка ОСОБА_3 значиться у спірному
будинковолодінні прописаною.

На підставі
довідок Ягільницької сільської ради Чорткіського району ОСОБА_3 прибула в
господарство ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 17.05.1986року, а з жовтня 1988 року не
проживає в ньому. Двір відносився до категорії робітничих.

Вислухавши
сторін, свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підставний і
підлягає до задоволення.

В АДРЕСА_1
знаходиться будинковолодіння власником якого була ОСОБА_4

17.05.1986 року
в дане будинковолодіння в якості співжительки, без реєстрації шлюбу вселилась
відповідачка ОСОБА_3, яка проживала з сином ОСОБА_4

В жовтні 1988
року син ОСОБА_4 разом зі своєю співжителькою ОСОБА_3 вибув на Львівщину і
більше в спірне будинковолодіння відповідачка не повернулась і не проживала про
що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки і проти цього не заперечує
сама відповідачка ОСОБА_3 залишилась в спірному будинковолодінні прописаною.

В 2004 році
власниками будинковолодіння по АДРЕСА_1 стали позивачі ОСОБА_1,2.

В даному
випадку відповідачка ОСОБА_3 на протязі більше шести місяців не проживла в
спірному будинковолодінні, тому згідно вимог житлового законодавства втратила
право на нього.

Посилання
позивачів на вище згадану норму житлового законодавства є  підставними.

Намагання
відповідачки ОСОБА_3 довести в судовому засіданні про її участь у збільшенні
вартості будинковолодіння по АДРЕСА_1 нічим не підтверджені і спростовуються поясненнями
позивача та свідків.

Позивачі, як
власники будинковолодіння в АДРЕСА_1 підставно звернулись до суду за захистом
своїх житлових прав, які порушені відповідачкою і позбавляють позивачів вільно
розпоряжатись своєю власністю, тому підлягають поновленню шляхом задоволення
позову.

Керуючись СТ.71
Житлового кодексу України, ст.ст.10, 62, 212 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Визнати ОСОБА_3
такою, що втратила право на житло в АДРЕСА_1.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня  проголошення рішення, а апеляційна скарга
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.