Справа 2-2108/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21 листопада 2007 року                                                        місто
Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області в
складі: головуючого судовим засіданням - судді Жмуд Н.М. ,  за участю секретаря судових засідань - Клименко
О.В.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань
Лозівського міськрайонного суду Харківської області в місті Лозова Харківської
області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 "про
стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини",

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2007 року,
позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,
посилаючись на те,  що з
відповідачем по справі,  вона знаходиться
в зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 1998 року. Від даного шлюбу у них є
неповнолітня донька: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  яка
проживає з позивачем.  Шлюб з
відповідачем у них фактично розпався,  і
позивач подала позов до суду про розірвання шлюбу. Відповідач працює,  і нікому іншому аліменти не платить. На
підставі викладеного,  позивач звернулась
до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої
дитини,  у розмірі !4 частини усіх видів
заробітку (доходів) відповідача щомісячно,
але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно,  починаючи з дня звернення до суду до
досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні
вимоги та пояснила,  що з відповідачем по
справі,  вона перебуває в зареєстрованому
шлюбі,  в якому народилася донька -
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Однак
в даний час,  шлюб між нею та
відповідачем,  фактично розпався і вона
звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач вказала,  що доньку вона утримує сама. Оскільки,  відповідач у добровільному порядку
матеріальної допомоги не надає,  а вона
не працює ,  на обліку в Центрі
зайнятості населення не перебуває,  і не
отримує матеріальної допомоги,  а
оскільки відповідач повинен з моменту народження дитини і до досягнення нею 18
років надавати матеріальну допомогу на її утримання,  тому й звернулася до суду з даним позовом.

У судовому засіданні відповідач позов визнав,  про що надав суду свою письмову заяву. В
своїх поясненнях відповідач вказав,  що
дійсно в даному шлюбі,  у них з
позивачем,  народилася донька
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  яка на даний час проживає з позивачем,  оскільки шлюб з нею фактично розпався. У
своїй письмовій заяві відповідач вказав,
що він працює слюсарем-ремонтником Управління каналі
"Дніпро-Донбас",  середній
заробіток у нього складає 800 гривень; стягнень за виконавчими листами з нього
не проводиться і стан здоров»я має задовільний,
інших неповнолітніх дітей в нього на утриманні не має,  інвалідом не являється,  пільгами з держави ні якими не користується.
Крім того,  відповідач пояснив,  що знає про свій батьківський обв»язок про
утримання дитини і забезпечення їй належних умов для розвитку і виховання,  однак,
за певних обставин,  своїх
обв»язків не виконував.

Матеріалами справи
встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Крім того,  із
ксерокопії свідоцтва про одруження (а.с. №7),
судом встановлено,  що дійсно між
сторонами,  05 вересня 1998 року
шлюб,  було укладено шлюб ,  який зареєстровано Краснопавлівською селищною
радою Лозівського району,  Харківської
області,  про що зроблено актовий запис
№34,  і після одруження,  позивач взяла прізвище ОСОБА_3. Із ксерокопії
свідоцтва про народження (а.с. №8),
вбачається,  що дійсно - ОСОБА_3
ОСОБА_3 ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  і в графі «Батько» вказано - ОСОБА_2,  тобто відповідач по справі,  а в графі «Мати» зазначено ОСОБА_1,  позивач по справі.

Як вже вище зазначалося,
відповідач визнав позов у повному обсязі,  про що надав суду свою письмову заяву (а.с.
№19) і вказав,  що він знає про свій
обов»язок про утримання дитини з моменту її народження і до досягнення нею
повноліття однак за певних обставин,
матеріальну допомогу на утримання дитини позивачу не надає.

Позивач не працює і на обліку в центрі зайнятості не
перебуває,  про що свідчить довідка (а.с.
№29).

Відповідач працює на посаді слюсаря-ремонтника в
Управлінні каналу Дніпро-Донбас в місті Дніпродзержинськ Дніпропетровської
області і його середній заробіток складає 848 грн.,  і стягнень за виконавчими листами з нього не
проводиться,  що підтверджується довідкою
№ 325 від 02 листопада 2007 року (а.с. №26).

Згідно  ст. 180
Сімейного кодексу України,  батьки
повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

У судовому засіданні встановлено,  що відповідач не надає позивачу матеріальної
допомоги на утримання своєї дитини,  в
порушення вимог  ст. 180 Сімейного
Кодексу України та ч.2  ст. 51
Конституції України,  в яких
зазначено,  що: «Батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею повноліття».

Керуючись вимогами
ст.  182 Сімейного Кодексу України
та п. 17 Постанови Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 при
визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне
положення дитини,  стан здоров"я та
матеріальне положення позивача,
відповідача. Крім того,  судом
враховується те,  що позивач не
працює,  та з урахуванням того,  що відповідачем позов визнано в повному
обсязі,  що не суперечить закону та не
порушує права,  свободи чи інтереси інших
осіб,  суд вважає можливим позов позивача
задовольнити і стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  до
досягнення останньою повноліття,  у
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (прибутку) відповідача,  але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму
на кожну дитину відповідного віку. У своїй позовній заяві позивачем
заявлено,  про допуск негайного виконання
рішення суду в частині стягнення аліментів з відповідача в межах платежу за
один місяць. На підставі п. 1 ч. 1
ст.  367 ЦПК України,  суд допускає негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Згідно до п. 6 ч.1
ст.  214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові
витрати.

Статтею 79 ЦПК України встановлено,  що судові витрати складаються з судового
збору та витрат пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень
Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено,  що до набрання чинності законом,  який регулює прядок сплати і розміри судового
збору,  судовий збір при зверненні до
суду сплачується у порядку і розмірах,
встановлених законодавством для державного мита.

Відповідно до п.4 ч.3
ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні д суду і покладаються
на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаціно-технічне
забезпечення у справах про - стягнення аліментів.

На підставі ч. 2  ст.  88
ЦПК України,  якщо сторону,  на користь якої ухвалено рішення,  звільнено від оплати судових витрат,  з другої сторони стягуються судові витрати на
користь осіб,  що їх понесли,  пропорційно до задоволеної чи відхиленої
частини вимог. Якщо обидві сторони звільненні від оплати судових витрат,  вони компенсуються за рахунок держави у
порядку,  встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до
ст.  ст. 81,  88 ЦПК України,  а також відповідно до п.5 ч.1  ст.  4
Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року №7-93 «Про державне
мито»,  з відповідача необхідно стягнути
судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 07 грн.50 коп.

Керуючись  ст.  ст. 10,
11,  57,  60,
79,  81,  88,
174,  208-209,  212-213,
214,  215,  218,
223,  367 ч. 1 ЦПК України,   ст.
ст. 180,  181,  182 Сімейного кодексу України,  п.5 ч.1
ст.  4 Декрету Кабінету Міністрів
України від 21.01.1993 року №7-93 «Про державне мито»; п. 17 Постанови Верховного
суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм
Сімейного Кодексу України при розгляді справ,
щодо батьківства,  материнства та
стягнення аліментів»,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 "про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої дитини" - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,  уродженця
АДРЕСА_2,  ідентифікаційний номер
НОМЕР_1,  який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1,  працюючого
слюсарем-ремонтником Управління каналу "Дніпро-Донбас" в місті
Дніпродзержинськ Дніпропетровської області -на користь ОСОБА_1,  06 травня 1982 року народження,  уродженки АДРЕСА_2,  зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 -
аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку
(доходу) відповідача,  але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,  щомісяця,
починаючи з 02 жовтня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми
платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі
51 гривня 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 07 грн.50 коп. ( Одержувач коштів: УДК у Лозівському районі,
м.  Лозова; ; МФО 851011; розрахунковий рахунок 0015).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений
статтею 294 ЦПК України,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.