№ 2-2202/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

09 листопада 2007 року Лозівський міськрайонний суд
Харківської області у складі головуючого - судді Дегтярчук М.О., при секретарі
Заводяній О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста
Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади Панютинської селищної ради Лозівського району
Харківської області про визнання угоди дійсною та визнання права власності на
домоволодіння, -

встановив:

Позивач звернувся до суду 22 жовтня 2007 року з позовом
до відповідача про визнання угоди дійсною та визнання права власності на
домоволодіння, посилаючись на те, що в травні 2006 року між ним та ОСОБА_2 була
укладена угода про купівлю-продаж її домоволодіння, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.Оскільки у неї не були готові документи на переоформлення спадщини,
між ними була досягнута домовленість про те, що він повністю сплачує їй
вартість домоволодіння, переходить жити туди, починає робити ремонт та
перебудову, а також займатися переоформленням документів від імені ОСОБА_2
Офіційне переоформлення документів купівлі-продажу вказаного будинку вони
домовилися провести після уладнання питання з документами на ім'я ОСОБА_2, яка
на той час мала похилий вік - 85 років. Закінчити оформлення документів ОСОБА_2
не встигла, так як 13 грудня 2006 року померла. Угода про купівлю-продаж
вказаного домоволодіння сторонами фактично виконана, а саме: позивач передав
ОСОБА_2 грошові кошти за будинок та присадибну ділянку в сумі 12927 грн., перейшов
туди проживати, почав ремонтувати будинок, проводити благоустрій присадибної
ділянки, користувався та розпоряджався садибою. В зв'язку з викладеним позивач
звернувся до суду і просить визнати дійсною угоду купівлі-продажу домоволодіння
АДРЕСА_1, а також визнати за ним право власності на вказане домоволодіння.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги,
просив позов задовольнити.

Представник відповідача - територіальної громади
Панютинської селищної ради Лозівського району Харківської області проти
задоволення позову не заперечував.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення
сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що в травні 2006 року між
позивачем та ОСОБА_2 була укладена угода про купівлю-продаж її домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_2 зверталась до суду з позовом про
визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння за набувальною власністю,
а на іншу 1/2 частину вона отримала свідоцтво про право власності в порядку
спадкування після смерті свого чоловіка - ОСОБА_3, померлого 27 квітня 1991
року,

що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ІУ-ВЛ № 260484 та
копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 січня 1995 року.
Закінчити оформлення документів ОСОБА_2 не встигла, так як 13 грудня 2006 року
померла., про що свідчить копія актового запису про смерть ОСОБА_2 № 184 та
копія свідоцтва про смерть 1-ВЛ № 093924. За життя ОСОБА_2 розпорядилась усім
належним їй майном, в тому числі вказаним домоволодінням, склавши на ім'я своїх
дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5заповіт від 01 лютого 1995 року, належним чином
посвідчений державним нотаріусом, які від спадщини відмовилися, надавши суду
письмові заяви.

Угода про купівлю-продаж вказаного домоволодіння
сторонами фактично виконана, а саме: позивач передав ОСОБА_2 грошові кошти за
будинок та присадибну ділянку в сумі 12927 грн., перейшов туди проживати, почав
ремонтувати будинок, проводити благоустрій присадибної ділянки, користувався та
розпоряджався садибою.

Допитані судом свідки - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, кожен окремо,
показали, що їм відомо про продаж ОСОБА_2 вказаного домоволодіння в
зв"язку з переїздом до іншого місця проживання, при цьому ОСОБА_2
зауважила, що домоволодіння вона буде продавати тільки ОСОБА_1, її діти проти
цього не заперечували.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити
під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про
їхню заінтересованість в результаті розгляду справи немає, їх показання
об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку або

іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному

посвідченню та державній реєстрації.

Згідно зі ст.219 ЦК України, суд може визнати договір дійсним, якщо буде встановлено, що він
відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню
правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.

В даному випадку сторони домовились щодо усіх істотних
умов договору купівлі-продажу домоволодіння, що підтверджується письмовими
доказами, і відбулося повне виконання вказаного договору, на підставі ст.220 ЦК України суд може визнати такий договір дійсним.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову
не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 30, 60, 174, 213-215, 218, 256,
259 ЦПК України, ст.
ст. 209,219,220, 328, 334, 657,1222 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1
-  задовольнити.

Визнати дійсною угоду купівлі-продажу домоволодіння
АДРЕСА_1, укладену між ОСОБА_2, яка померла 13 грудня 2006 року та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1, 21 лютого 1958 року народження, право
власності на домоволодіння в цілому, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, згідно угоди
купівлі-продажу між ним та померлою 13 грудня 2006 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.