Справа №2-1082
РІШЕННЯ

Іменем України

26
жовтня 2007 року                                                                                                              м.  Косів

Косівський
районний суд,  Івано-Франківської області
в складі головуючого судді Туринського І.Є.,
з секретарем Лазорик Л.В.,  за
участю адвокатів ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Косові справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4,  Уторопської с/Ради про
виселення і зняття з реєстрації,

встановив:

Позивачка
звернулася з позовом до відповідача та третьої особи про виселення ОСОБА_4. з будинку,  що належить їй на праві приватної власності
без надання іншого житла та зобов'язання Уторопську с/Раду виписати ОСОБА_4. з
її помешкання.

В
судовому засіданні позивачка підтримала вимоги викладені у позові і суду
пояснила,  що у 1999 р. її чоловік
ОСОБА_5. перебував на лікуванні у Яблунівській лікарні,  де в той час лікувався і відповідач.
Дізнавшись,  що ОСОБА_4. вихованець
інтернату,  вони з чоловіком вирішили
забрати його до себе,  щоб допомагав по
господарству,  оскільки вони з чоловіком
є людьми похилого віку і не мають дітей. Забравши відповідача з інтернату,  вони прописали його до себе,  а її чоловік оформив над ОСОБА_4. опікунство.
Поки жив чоловік,  відповідач вів себе
належним чином.  Але після смерті її
чоловіка у грудні 2006 року,  ОСОБА_4.
різко змінив свою поведінку,  а саме став
зловживати алкогольними напоями,  а
перебуваючи в нетверезому стані висловлював на її адресу погрози фізичного та
психічного характеру,  бив її та
ображав,  продавав з хати речі,  а гроші використовував на горілку. У зв'язку
з такою поведінкою відповідача,  вона
часто тікала з власного будинку і переховувалась у сестри. Також вона
неодноразово зверталася як до сільського Голови так і в міліцію і ОСОБА_4.
неодноразово попереджалося про недопустимість антигромадської поведінки та
притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім'ї.
Вважає,  що вона,  як одноосібний власник будинковолодіння має
право вимагати виселення відповідача,  як
особу,  що систематично веде протиправну
поведінку,  та такого,  що не є ч.1еном сім'ї але позбавляє її права
володіння приватним майном.  Просить
позов задовольнити.

Відповідач
позов не визнав і пояснив,  що за увесь
час проживання у будинковолодінні позивачки ніколи не здійснював відносно неї
ніяких протиправних дій,  а позивачка на
нього наговорює. Він завжди допомагав і допомагає по господарству. Крім того
просить взяти до уваги,  що він проживає
не в одному будинку з позивачкою,  а у
літній кухні,  являється інвалідом II
гр. з дитинства і будь-якого іншого житла не має. Не заперечив того,  що у нього є мати і брати з сестрами,  але він з ними не підтримує жодних стосунків.
Речі продавав тільки тому,  що на їх
придбання витрачалися і зароблені ним гроші. Просить у позові відмовити.

Представник
Уторопської с/Ради сільський голова ОСОБА_6 позов визнав тільки в частині права
позивачки на виписку відповідача,  права
на виселення не визнав,  оскільки
наступає зимовий період та суду пояснив,
що позивачка разом з сестрою дійсно неодноразово зверталися до нього з
приводу протиправної поведінки відповідача. Він проводив з відповідачем бесіди
і наголошував на необхідності поваги до позивачки,  як особи,
яка його виходила і дала дах над головою,  але його бесіди належного результату не дали.
Просить ОСОБА_4. не виселяти на зиму.

Вислухавши
учасників процесу та вивчивши матеріали справи суд вважає,  що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Факт
законного вселення ОСОБА_4. в помешкання,
що належить на праві приватної власності ОСОБА_3. і знаходиться в АДРЕСА_1,  як тимчасового жильця,  підтверджується показаннями сторін,  а посилання сторони відповідача на те,  що відповідача було вселено,  як ч.1ена сім'ї не відповідає дійсності,  оскільки ОСОБА_4. сім'я позивачка не
усиновлювала і в силу вимог  ст. 3 СК України
(ч.ч.2, 4) він не може являтися ч.1еном сім'ї.

У
відповідності зі  ст. 98 ч.3 ЖК України
тимчасові жильці на вимогу наймача або ч.1енів сім'ї,  які проживають разом з ним,  зобов'язані негайно звільнити
приміщення,  а в разі відмовлення -
підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Крім
того,  згідно  ст.
116 ч. 1 СК України якщо наймач,
ч.1ени його сім'ї або інші особи (до яких належить і відповідач),  які проживають разом з ним,  ... систематичним порушенням правил
соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ним в
одній квартирі чи в одному будинку,  а
заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними,  виселення винних на вимогу наймодавця
провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Вина
ОСОБА_4. у систематичному порушенні правил співжиття підтверджується
показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_7. і ОСОБА_8,  які дали суду аналогічні показання про те,  що відповідач після смерті ОСОБА_5,  неодноразово,
в їх присутності застосовував до позивачки фізичну силу,  нецензурну образу і,  будучи в п'яному стані,  погрожував ножем.  Дані обставини також підтверджуються
постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 23.02.2007 р.,  в якій викладено обставини вчинення
відповідачем протиправних дій,
повідомленням Косівського РВ УМВС №1215 від 27.02.2007 p.,  де вказано про притягнення ОСОБА_4. до
адміністративної відповідальності (а.с. 7-8),
постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 18.04.2007 p.,  де також зазначено обставини вчинення
відповідачем протиправних дій відносно позивачки (а.с. 10),  довідкою Уторопської с/Ради №1319 від
13.08.2007 p.,  якою
підтверджується факт неодноразових бесід сільського Голови з відповідачем з
приводу протиправних дій останнього (а.с. 11).

Посилання
відповідача на ту обставину,  що він
проживає не в будинку позивачки,  а
окремо у літній кухні,  суд до уваги не
бере,  оскільки позивачка є власником
всього будинковолодіння (а.с. 4-5),  а
кухня не визнана у встановленому законом порядку,  житлом і на неї не відкрито окремий по
господарський номер.

Зазначені
обставини дають суду беззаперечні підстави для позитивного вирішення позовних
вимог.

На
підставі  ст.  ст. 98,
116 ЖК України,   ст. 3 СК
України,   ст. 391 ЦК України та
керуючись  ст.  ст. 213 - 215 ЦПК України,  суд -

вирішив:

Позов
задовольнити.

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. виселити з належного ОСОБА_3 на праві приватної власності
житлового будинку АДРЕСА_1,  без надання
іншого житла.

Зобов'язати
Уторопську с/Раду зняти ОСОБА_4 з реєстрації проживання у вищезгаданому
будинковолодінні.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 9 грн. оплаченого судового збору,  9 грн. 80 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення та 500 грн. за надання юридичної допомоги
адвокатом,  а всього 518 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області
через

Косівський райсуд шляхом
подачі,  в 10-ти денний строк з моменту
проголошення заяви про

апеляційне оскарження і подання після цього,  в 20-ти денний строк апеляційної скарги з

подачею
її копій.