№2-274/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

18.04.2007 року

Голопристанський районний суд Херсонської
області

у складі: головуючого Матюшка О.І.,
при секретарі Захаріній Ю.М., за участю
позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, представників відповідача Краснової Л.П., Заславець
О.М., третьої особи Кравчика С.П.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Гола Пристань справу за позовом ОСОБА_1 до
Круглоозерської сільської ради про
поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за вимушений прогул та
стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася з
позовом до Круглоозерської сільської ради
про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за вимушений прогул
та стягнення моральної шкоди.

В судовому засіданні
позивач підтримала свої вимоги і пояснила, що

21.09.2006 року, розпорядженням
Круглоозерського сільського голови,

вона була прийнята
на посаду лікаря-терапевта Більшовицького

фельдшерсько-акушерського
пункту. При прийнятті на роботу, сільський

голова знав, що
позивачці необхідно пройти курси підвищення

кваліфікації та
отримати атестаційне свідоцтво на право зайняття

лікарською
діяльністю, оскільки більш ніж п'ять років вона такі курси

не проходила.
Сільський голова не заперечував проти організації

забезпечення
сільською радою проходження позивачем вищезгаданих

курсів, однак, в порушення існуючої домовленості, 1.11.2006 року видав

розпорядження яким
ОСОБА_1 була звільнена з займаної посади на

підставі п.2 ст.40
КзпП України. Про своє звільнення позивач

дізналась приблизно
через тиждень, коли повернулась зі стажування у

Голопристанській
райлікарні. Позивач вважає, що її звільнення є

незаконним,
оскільки, їй не пропонувалось іншої роботи, хоча на той

час у
Круглоозерській лікарській амбулаторії була вільна посада

фельдшера. Крім
того, відсутність у позивачки атестаційного свідоцтва

на час прийняття на
роботу не було новиною для сільського голови.

Позивач просить
винести рішення про поновлення її на роботі з

1.11.2006 року, стягнути з
Круглоозерської сільської ради на свою

користь заробітну плату за час вимушеного прогулу та стягнути моральну

шкоду у розмірі 1 000 гривень, завдану в
результаті порушення її

трудових прав.

Адвокат ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги своєї довірительки, зазначивши, що в порушення вимог законодавства про працю,
позивачці перед звільненням не пропонувалось іншої посади, хоча у сільській
раді існувала вільна вакансія медичного працівника. Крім того, звільнення
позивачки здійснювалось без згоди профспілкового комітету і те, що у сільській
раді відсутній профспілковий орган, нею ставиться під сумнів.

Представники Круглоозерської сільської ради Краснова Лідія Петрівна та Заславець Олександра Миколаївна позовні вимоги не
визнали, зазначивши, що сільська рада не мала права приймати на посаду
лікаря-терапевта ОСОБА_1, оскільки вона не пройшла чергові курси підвищення
кваліфікації та не отримала атестаційного свідоцтва. Виявивши цей факт пізніше,
сільський голова видав розпорядження, яким звільнив позивачку з займаної
посади, оскільки, вона не мала права займатись лікарською діяльністю.
Профспілковий комітет у сільській раді не
створений, тому, звільнення позивачки було здійснене без згоди профспілки.
Представники відповідача визнали, що на час звільнення відповідачки у
Круглоозерській лікарській амбулаторії було вакантне місце фельдшера. Однак, ця
посада ОСОБА_1 не пропонувалась.

Третя особа на боці
відповідача, Круглоозерський сільський голова Кравчик С.П. заперечив проти
задоволення позову, зазначивши, що ОСОБА_1 не мала права претендувати на
зайняття посади лікаря-терапевта, оскільки,
не пройшла чергові курси підвищення кваліфікації. Однак, про цей факт
йому стало відомо вже після прийняття ОСОБА_1 на роботу. Прийняти рішення про
прийняття позивачки на роботу його спонукало запевнення заступника головного
лікаря Голопристанського ТМО Циваненко Н.В., який рекомендував ОСОБА_1 як
досвідченого спеціаліста. На той час, сільська рада гостро потребувала
медичного працівника для зайняття існуючої вакансії, внаслідок чого було
прийняте це рішення. Однак, на ОСОБА_1 стали надходити скарги від мешканців
села, вона вела себе неохайно та створила антисанітарні умови в приміщенні
фельдшерсько-акушерського пункту. Враховуючи це, 1.11.2006 року сільським головою було видане розпорядження про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади на підставі
п.2 ст.4 0 КзпП України. Звільнення було здійснене без згоди профспілки,
оскільки, профспілковий комітет у сільській раді не створений. Інша посада
позивачці не пропонувалась, хоча на той час у Круглоозерській лікарській
амбулаторії було вільне місце фельдшера.

Вислухавши пояснення
позивачки, представників сторін, пояснення третьої особи та пояснення свідка,
вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні
вимоги за наступних підстав.

В судовому засіданні
встановлено, що розпорядженням Круглоозерського сільського голови №22 від 21.09.2006 року, ОСОБА_1 була
призначена на посаду лікаря-терапевта Більшовицького фельдшерсько-акушерського пункту з 22 вересня 2006 року.

Розпорядженням
Круглоозерського сільського голови №29
від 1.11.2006 року ОСОБА_1
звільнена з займаної посади згідно п.2 ст.4 0 КзпП України.

Відповідно до ч.2
ст.40 КзпП України, звільнення з підстав, зазначених у п.2 ч.1 ст.40 КзпП
України допускається, якщо неможливо перевести
працівника  за його згодою, на іншу
роботу.

Сільський   голова   пояснив,
перед   звільненням   позивачці
не пропонувалась інша посада, хоча на час звільнення ОСОБА_1 у

Круглоозерській
лікарській  амбулаторії  існувала
вакантна  посада фельдшера.

Допитаний в якості
свідка заступник головного лікаря Голопристанського ТМО Циваненко М.В.
підтвердив, що при прийнятті ОСОБА_1 на посаду лікаря-терапевта сільський
голова знав про необхідність проходження нею курсів підвищення кваліфікації.
Однак, відчуваючи гостру потребу у
лікарських кадрах, ОСОБА_1 була прийнята на роботу за умови подальшого
направлення її на навчання. Однак, навіть за відсутності у ОСОБА_1 чергового
атестаційного свідоцтва, вона могла бути переведена за її згодою на посаду
фельдшера.

Таким чином, суд
вважає, що звільнення позивачки є незаконним, оскільки їй не пропонувалось
перевестись на іншу посаду за наявності вільної вакансії.

Згідно ч.2 ст.235
КЗпП України: "При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який
розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові
середнього заробітку за час вимушеного прогулу."

Відповідно до
наданої представником відповідача довідки №78
від 19.02.2007
року про розмір заробітної плати позивачки, сума
середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачки по дату
поновлення на роботі становить 2
396 грн. 58 коп., які підлягають стягненню на користь
позивача.

Позовні вимоги, щодо
стягнення моральної шкоди, відповідно до ст.237-1 КзпП України, підлягають частковому задоволенню у сумі 300 грн., оскільки цей
розмір відповідає обставинам справи та наданим позивачем доказам. Незаконне звільнення ОСОБА_1 грубо порушило, гарантоване
ст.43 Конституції України, право позивача на працю, що призвело до її моральних
страждань.

Вимоги, щодо
відшкодування витрат на правову допомогу адвоката підтверджуються, наданою
позивачем квитанцією.

Керуючись ч.З ст.40,
327-1 КЗпП України, ст. ст.11,179,213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до
Круглоозерської сільської ради про поновлення на роботі, стягнення заробітної
плати за вимушений прогул та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 на
посаді лікаря-терапевта Більшовицького фельдшерсько-акушерського пункту з 1.11.2006 року.

Стягнути на користь
ОСОБА_1 з Круглоозерської сільської ради заробітну плату за час вимушеного
прогулу у розмірі 2 396 грн. 58 коп., моральну шкоду у розмірі 300 грн., витрати на
правову допомогу адвоката у розмірі 170
грн. Всього стягнути 2
866 (дві тисячі вісімсот шістдесят шість) грн. 58 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині
поновлення на роботі та стягнення заробітної плати
за один місяць у розмірі 447 (чотириста сорок сім) грн. підлягає
негайному виконанню.

Стягнути з Круглоозерської сільської ради судовий збір у розмірі 17 (сімнадцять) грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через місцевий суд протягом 1 місяця з дня проголошення. Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.