Справа: № 22-3624                                              Головуючий у 1 -й інстанції: Щаслива О.В.
2007р.                                                   Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

06 листопада 2007 року                                                                              м. Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого:             Городовенка В.В.

суддів:                         Бондаря В.О.

Кримської О.М.

при секретарі:            Вертелецькій
І.В.

розглянула у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі
представника ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від
06 липня 2007 року по справі за позовом ТОВ „Торговий центр" до ОСОБА_2,
ОСОБА_1, третя
особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4,
про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення, про його
витребування з чужого незаконного володіння,

встановила:

, У липні 2007
року ТОВ „Торговий центр" звернулося до: Суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_1, третя
особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4,
про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення, про його
витребування з чужого незаконного володіння, та із заявою про забезпечення
позову.

Ухвалою
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 6 липня 2007 року клопотання
позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

ОСОБА_1 в особі
представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду, в якій
посилаючись на

порушення
судом норм процесуального права, просить її скасувати, в задоволенні заяви

про забезпечення позову відмовити.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у судовому
засіданні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу
на ухвалу суду

2

першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує
ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно
було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або
при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Згідно ст. ст.
151, 152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити
заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в
інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник щодо права
власності на об'єкт

нерухомого майна. Посилаючись на намір відповідача
провести відчуження спірного

нежилого приміщення, ТОВ „Торговий центр" просило
суд вжити заходи забезпечення

позову.

На забезпечення
вказаних позовних вимог ухвалою від 06.07.2007р накладено арешт на спірне
нежиле приміщення, заборонено здійснювати купівлю-продаж та інше відчуження
будь-яким чином, здачу в оренду (найм), заборонено вчиняти стосовно вказаного
приміщення будь-які інші право чини чи дії, заборонено ОП ЗМБТІ здійснювати
його реєстрацію, перереєстрацію права власності, інвентаризацію, видачу витягу
з реєстру права власності на нерухоме майно.

Вказане
свідчить, що суд першої інстанції при прийнятті заходів по забезпеченню позову
дійшов до правильного висновку про необхідність накладення заборони на
відчуження спірного майна, між тим, заборонивши вчиняти будь-які інші правочини
чи дії щодо нього, порушив принцип співмірності видів забезпечення позову із
позовними вимогами, що не відповідає вищенаведеним вимогам процесуального
закону.

Як роз'яснив
пленум Верховного Суду України в постанові №9 „Про практику застосування судами
цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення
позову", вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги
інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено,
що між власником спірного майна та приватними підприємцями укладені договори
оренди щодо спірного нерухомого майна. Таким чином, обмеження можливості
господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном може
призвести до заподіяння збитків як відповідачу так і третім особам.

За таких
обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає
скасуванню з постановлениям
з цього питання нової ухвали з урахуванням принципу співмірності виду
забезпечення позову із позовними вимогами.;-,

Керуючись ст.ст.
307, 312, 313, 315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 в особі
представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2007 року скасувати та
постановити ухвалу нового змісту.

Заяву ТОВ
„Торговий центр" про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити
частково.

Заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії направлені на відчуження нежилого
приміщення XIII,
зазначеного у технічному паспорті під літ. А-14, А-1, загальною площею
413,9 кв.м., яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1    і
зареєстроване   в  ОП
Запорізьке  міжміське   бюро
технічної інвентаризації на його ім'я.

Заборонити ОП Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації здійснювати реєстрацію, перереєстрацію права власності, видачу
витягу з реєстру права власності на нежиле приміщення XIII, зазначене у
технічному паспорті під літ. А-14, А-1, загальною площею 413,9 кв.м.,
розташоване за адресою АДРЕСА_1.