Справа №2-3191/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12
листопада 2007 року Оболонський районний суд м.
Києва в складі

головуючого   судді                                                                                       Пшонка
P.M.

при
секретарі                                                                                                  Тищенко
І.Л.

розглянувши   цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
зобов»язання привести квартиру в попередній стан,

встановив:

В травні
2007 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом з тих підстав,  що квартира АДРЕСА_1раніш належала позивачу
та ОСОБА_3. в рівних долях.

17
червня 2005 року,  ОСОБА_3подарував
ОСОБА_21/2 частину квартири АДРЕСА_1.

25.05.2005 року при вселенні в спірну квартиру позивач виявив відсутність в
коридорі двох вбудованих шаф,  які
виконували функцію підсобних приміщень. На запитання позивача щодо причин
демонтажу вказаних шаф без його згоди,
відповідач ОСОБА_2. пояснив,  що
він це зробив для збільшення площі квартири.

Враховуючи
те,  що відповідач ОСОБА_2. здійснив
демонтаж вбудованих шаф без дозволу позивача,
як співвласника квартири та дозволу відповідних органів влади,  позивач просить суд зобов»язати ОСОБА_2поновити
згідно проекту вбудовані шафи в квартирі АДРЕСА_1 на протязі одного місяця
після вступу рішення в законну силу та стягнути з останнього понесені позивачем
судові витрати.

В
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник
відповідача ОСОБА_2в судовому завданні позов не визнав та пояснив,  що дійсно ОСОБА_2. належала 1/2 частина
квартири АДРЕСА_1на підставі договору дарування укладеного між попереднім
власником квартири ОСОБА_3. та ним.

Належну
йому 1/2 частину спірної квартири він 24.05.2005 року подарував малолітньому
ОСОБА_4,  в інтересах якого діяв законний
представник ОСОБА_5.

Після
отримання вказаної частини квартири в дар,
відповідач будь-яких ремонтно-будівельних робіт не виконував та не руйнував
облаштування спірної квартири,  а тому
твердження позивача є надуманими та не підлягають задоволенню. Демонтаж
вбудованих шаф в коридорі спірної квартири провів попередній власник квартири ОСОБА_3.,  який в теперішній час проживає в Російській Федерації.

Суд,  вислухавши думку сторін,  дослідивши матеріали справи,  встановив наступне.

Відповідно
до свідоцтва про право на спадщину за заповітом,  ОСОБА_1. є спадкоємцем 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1. / а.с.  22, 26 /.

Відповідно
до договору дарування 1/2 частини квартири від 17 червня 2005 року,  ОСОБА_3подарував ОСОБА_21/2 частину квартири
АДРЕСА_1. / а.с.  20 /.

Рішенням
Оболонського районного суду м.  Києва від
ЗО листопада 2005 року було зобов»зано ОСОБА_2не чинити перешкод у
вселенні    та

користуванні
ОСОБА_11/2 частини квартири № АДРЕСА_1. / а.с.
16 /.

Рішенням
Обо донського
районного суду м.  Києва від 06 жовтня
2006 року ОСОБА_2було визнано таким,  що
втратив право користування квартирою АДРЕСА_1. / а.с.  17 /.

Відповідно
до плану за поверхами по АДРЕСА_1 вбудовані шафи є елементами вказаної
квартири. / а.с.  25 /.

Відповідно
до відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації
права власності на об»єкти нерухомого майна за № 18258 від 04.07.2007
року,  демонтування вбудованих шаф в
коридорі не відноситься до категорії перепланування,  які потребують узаконення. / а.с.  67 /.

Допитаний
в якості свідка ОСОБА_6. в судовому засіданні пояснив,  що він є власником вантажного автомобіля та
займається вивозом будівельного сміття з квартир та дрібним ремонтом.  Свої послуги пропонує через оголошення в
газетах.

В квітні 2005 року до нього надійшов заказ
з спірної квартири. Приїхавши на місце,
він спілкувався з власником квартири,
яким був чоловік похилого віку. Спочатку він попросив полагодити
шафи,  які знаходились в коридорі,  але після підрахунку вартості робіт,  вирішив їх позбутися. Робітників,  які працюють разом з свідком він в квартиру
не впустив,  а тому виносити розібрані
шафи довелось самому свідку.

Відповідно
до  ст. . 100 ЖК України,  наймач який допустив самовільне
переобладнання чи перепланування жилого або підсобного приміщення,  зобов»язаний за свій рахунок привести
приміщення у попередній стан.

Відповідно
до  ст.
358 ЦК України,  право спільної часткової* власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно
до ч.3  ст.  10,  ч.
1  ст.
60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень,  крім
випадків,  встановлених Кодексом.

З урахуванням
викладеного,  суд вважає,  що позов задоволенню не підлягає,  оскільки позивачем не надано достатніх
доказів того,  що саме відповідач провів
демонтаж вбудованих шаф в спірній квартирі,
а отже порушив його право,
передбачене  ст. . 358 ЦК України. Його посилання на  ст. . 100 ЖК
України спростовуються листом БТІ м.
Києва в якому зазначено,  що
демонтування вбудованих шаф в коридорі не відноситься до категорії
перепланування.

Судові
витрати між сторонами слід розподілити відповідно до  ст. . 88 ЦПК України.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст. . 358 ЦК України,   ст. . 100 ЖК України,   ст.
ст.  10, 60, 88, 209, 212-215,
218, 294 ЦПК України,  суд, -

вирішив:

В позові
ОСОБА_1до ОСОБА_2про
зобов»язання привести квартиру в попередній стан відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.