Справа № 2-4044/06 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

"27" квітня 2007 р.                        Солом' янський районний
суд м.  Києва

в складі: головуючого
судді              Оксюти Т.Г.

при
секретарі                                      Богуславець
І.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ТОВ «Сітел» до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 20 619, 18 гривень
заподіяної Дорожньо-транспортною пригодою та судових витрат в сумі - 236, 20 гривень.

Свій
позов обґрунтовує тим,  що 31.05.2006 року на
проспекті Григоренка в м.  Києві
сталася,  дорожньо-транспортна
пригода,  а саме відповідач ОСОБА_1
керуючи автомобілем «Нісан Блюберд» дн НОМЕР_1,  здійснив зіткнення з автомобілем «Деу Нубіра»
д/н НОМЕР_2,  що належить позивачу на
праві власності,  завдавши позивачу
значної матеріальної шкоди.

Зазначає,  що дорожньо-транспортна пригода сталася
внаслідок порушення правил дорожнього руху відповідачем ОСОБА_1,  який порушив п. 10.4 Правил
дорожнього руху України.

В
результаті вказаного зіткнення автомобіль позивача було суттєво пошкоджено і
згідно Акту спеціаліста автотоварознавця №
311 від 01.06.2006 року
вартість відновлювального ремонту автомобіля «Деу Нубіра» д/н НОМЕР_2 становить 14 149, 18 грн.

Оскільки
автомобіль позивача було суттєво пошкожено і у ТОВ «Сітел» не було фінансової
можливості його відремонтувати,  05.06.2006 року між ТОВ
«Сітел» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди автомобіля «Опель Фронтера» д/н НОМЕР_3 згідно
якого було оплачено 2120,
00 грн.

Також
позивач просить стягнути сплачені ним юридичні послуги в сумі 4000, 00 грн. та витрати
по оплаті послуг експерта в сумі 350
грн.

В
судовому засіданні представники позивача підтримали позов,  уточнили позовні вимоги,  а саме посилаючись на те,  що при додатковому огляді автомобіля
експертами були виявлені нові дефекти та пошкодження спричинені ДТП,  збільшили суму матеріальних збитків до 46 701,  44 грн. (а. с.
44, 45)

Відповідач
ОСОБА_1 в судове засідання 27.12.2006
року не з'явився,  хоча був
повідомлений належним чином про час та місце слухання справи,  про причини неявки суд не повідомив,  а тому суд на підставі п. 4  ст.  169 ЦПК України
вважає за можливе слухати справу у його відсутність. Зі згоди позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням  ст.  224
ЦПК України.

Як вбачається з пояснень даних ним у
попередніх судових засіданнях,  він свою
вину у скоєнні ДТП визнає,  однак не
згоден з сумою калькуляції.

Суд
вислухавши пояснення представників позивача,
дослідивши матеріали справи,
вивчивши та оцінивши докази по справі,
вважає,  що позов підлягає
частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як
вбачається з матеріалів адміністративної справи № 3-1136406,
постанови судді Солом'янського районного суду м.  Києва Губко А.О. від 30.06.2006 року ОСОБА_1
визнано винним у скоєнні ДТП 31.05.2006 року,
а саме в тому ,  що він керуючи
автомобілем «Нісан Блюберд» дн НОМЕР_1,
здійснив зіткнення з автомобілем «Деу Нубіра» д/н НОМЕР_2,  що належить позивачу на праві власності,  чим порушив п. 10.4 Правил дорожнього руху
України. ОСОБА_1 був присутній при розгляді адміністративної справи і визнав
свою вину. На відповідача було накладено адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 17 грн.
Дана

постанова
не скасована та набрала законної сили. (а. с.  7)

Обставини
події підтверджені також протоколом про адміністративне правопорушення з яким
був згоден відповідач,  схемою ДТП яку
він підписав без зауважень,  поясненнями
написаними ним власноручно.

Згідно
Акту спеціаліста автотоварознавця №
311 від 01.06.2006 року з
визначення вартості матеріального збитку та додаткової калькуляції № 1005332 від 11.10.2006 року,  актів оглядів,  складених спеціалістами ТОВ «Автомобільний
центр Голосіївський»,  розмір
матеріальної шкоди,  заподіяної
володільцю автомобіля «Деу Нубіра» д/н НОМЕР_2,  внаслідок його пошкодження під час ДТП,  визначається як вартість відновлювального
ремонту з урахуванням фізичного зносу деталей і становить 33 825, 84 грн. (а. с.  8-21,
47-52)

В
судовому засіданні встановлено та згідно довідки експерта - автотоварознавця
Костюк Н.Я. від 27.04.2007 року,  яка
проводила огляд пошкодженого автомобіля «Деу Нубіра» д/н НОМЕР_2,  вбачається,
що 16.10.2006 року нею було проведено додатковий огляд автомобіля,  в зв'язку з тим,  що внаслідок розбиття акумуляторної батареї і
витіку електроліту був забризканий кузов автомобіля,  що потребує його фарбування. Дані ефекти були
виявлені та проявились через певний час після проведення первісного
огляду,  а тому не були внесені в
первинний кошторис.

У суду
не виникає сумніву у вірності висновків спеціалістів,  дослідження проведені повно і всебічно.
Відповідач був присутній при первісному огляді транспортного засобу та не
зазначив жодних зауважень щодо його проведення. При проведенні повторного
огляду присутнім не був,  хоча
повідомлявся про час та місце його прповедення,
про що свідчить повідомлення про вручення телеграми,  (а.с.  17,
51,  53)

Судом
встановлено,  що за проведення первісного
автотоварознавчого дослідження позивач сплатив 350, 00 гривень,  за
проведення повторної експертизи автомобіля 198 гривень,  та за
визначення вартості ремонту та стоянку автомобіля 1221, 00 гривень,  що підтверджується квитанціями та
відповідними платіжними дорученнями.

Суд
приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні вимог позивача
стосовно стягнення з відповідача витрат на аренду автомобіля по договору від 05.06.2006 року №05/06-0,  оскільки в судовому засіданні витрати в сумі 2303, 00 грн. не були
ніяким чином підтверджені представниками позивача,  (а. с.  23, 24)

Отже,  матеріальні збитки,  заподіяні позивачу ТОВ «Сітел» джерелом
підвищеної небезпеки,  яким керував
відповідач ОСОБА_1 становлять :
33 825, 84 грн. +
350, 00 грн. +
198, 00 грн. +
1221, 00 грн. =
35 594, 84 грн.

Судом
встановлено,  що автомобіль «Деу Нубіра»
д/н НОМЕР_2
належить позивачу ТОВ «Сітел» на праві власності,  (а. с.  22)

Відповідно
до ч.1  ст.  1166
ЦК України,  майнова шкода,  завдана неправомірними рішеннями,    діями
чи   бездіяльністю   особистим
немайновим   правам   фізичної
або

юридичної особи,  а також шкода завдана майну фізичної або
юридичної особи,  відшкодовується в
повному обсязі особою,  яка її завдала.

Відповідно
до ч. 2  ст.  1187 ЦК України,  шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою,  яка на
відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом,  утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно
п.1 ч. 1  ст.  1188 ЦК України,  шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Вина
відповідача ОСОБА_1 в скоєнні ДТП доведена,
ним не заперечується і підтверджується складеним протоколом про
адміністративне правопорушення та постановою суду про накладення адміністративного
стягнення.

Пленум
Верховного суду України у Постанові „Про практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992
року (із змінами та доповненнями) роз'яснює,  що розглядаючи позови про відшкодування
шкоди,  суди повинні мати на увазі,  що шкода,
заподіяна особі і майну громадянина,
підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою,  яка її заподіяла,  за умови,
що дії останньої були неправомірними,
між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи,  а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки,  незалежно
від наявності вини.

Зі
змісту вищевказаної постанови вбачається,
що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична
особа або громадянин,  що здійснюють
експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності,  повного господарського відання,  оперативного управління або з інших підстав
(договору оренди,  довіреності тощо).

Таким
чином суд приходить до висновку,  що
відповідач ОСОБА_1,  який керував
автомобілем «Нісан Блюберд» дн НОМЕР_1,  внаслідок чого позивач поніс значні
матеріальні збитки,  є єдиною винною
особою дії якої призвели до ДТП,  а тому
суд приходить до висновку,  що з нього
повинно бути стягнуто всю суму матеріального збитку заподіяного позивачу.

Розмір
відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог,  характеру діяння особи,  яка заподіяла шкоду,  фізичних чи моральних страждань
потерпілого,  а також інших негативних
наслідків.

Суд
погоджується з доводами позивача про заподіяння йому матеріальної шкоди і
визнає до відшкодування документально підтверджену суму-   35
594, 84 грн.

Суд
критично ставиться до доводів відповідача,
про те,  що сума матеріальних
збитків по калькуляціям завищена,
оскільки вони бездоказові та не знайшли свого підтвердження в ході
судового засідання.

Згідно
вимог  ст.  ст.  27,
28,  29,  30 ЦПК України засобами доказування в
цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб,  показання свідків,  письмові докази,  речові докази і висновки експертів. Суд
приймає до розгляду лише ті докази,  які
мають значення для справи. Обставини,
які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування,  не можуть підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини,  на які посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

За таких
обставин суд дійшов висновку,  що позивач
загалом довів ті обставини,  на які
посилався,  як на підставу своїх позовних
вимог.

Відповідно
до  ст.
84 ЦПК України,  витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права,  несуть сторони,  крім випадків надання безоплатної допомоги.
Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Постановою
Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року №590 «Про граничні розміри
компенсації витрат,  пов'язаних з
розглядом цивільних та адміністративних справ,
і порядок їх компенсації за рахунок держави».

Відповідно
до Договору про надання юридичних послуг від 11.08.2006 року між ТОВ «Сітел» та адвокатом ОСОБА_4,  рахунку -
фактури № СФ-0000007
від 11.08.2006 року та
квитанції - виписки
АКІБ «Укрсиббанк» від 15.08.2006
року,  позивачем були оплачені
юридичні послуги на загальну суму 4
000, 00 грн.

Згідно  ст.  88 ЦПК України
стороні на користь якої постановлено рішення,
суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені
судові витрати.

Таким
чином,  суд приходить до висновку про
те,  що з відповідача підлягає стягненню
на користь позивача матеріальна шкода в сумі - 35 594, 84 грн.,  витрати пов'язані з оплатою державного мита в
сумі 236, 20 грн.,  а також витрати на оплату юридичних послуг в
сумі 4 000, 00 грн.,  а всього 39 831, 04 грн.

Згідно
п.4  ст.
169,   ст.  224
ЦПК України,  якщо суд не має відомостей
про причини неявки відповідача,
повідомленого належним чином,  або
причини неявки будуть визнані судом неповажними,  суд вирішує справу на підставі наявних у ній
даних чи доказів (постановляє заочне рішення),
якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись  ст.
ст.  23,
625,  1166,  1167,
1187,  1188 ЦК України,   ст.
ст.  57,
59,  60,  62,
64,  84,  88,
169,  212,  213,
214,  215,  224 ЦПК України,  Постановою Пленуму Верховного Суду України
від 27.03.1992 року (з
наступними змінами),  Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.04.2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації
витрат,  пов'язаних з розглядом цивільних
та адміністративних справ,  і порядок їх
компенсації за рахунок держави»,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ТОВ «Сітел» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної
внаслідок ДТП - задовольнити
частково.

Стягнути
на користь ТОВ «Сітел» з ОСОБА_1 проживаючого :АДРЕСА_1,  - матеріальну
шкоду в сумі -35 594, 84
грн.,  витрати пов'язані з оплатою
державного мита в сумі 236,
20 грн.,  а також витрати на оплату
паравової допомоги в сумі 4
000, 00 грн.,  а всього 39 831, 04 грн.

Рішення
може бути оскаржено позивачем на протязі 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  яка подається в десятиденний термін з дня
проголошення рішення.

Рішення
може бути переглянуто судом,  який його
постановив,  за письмовою заявою
відповідача протягом 10 днів з
дня отримання його копії.