РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №2-518/2007р.

25 квітня 2007
р.

Харківський
районний суд Харківської області у складі судді: САВЧЕНКО Г.М.  при
секретарі: ВЕНЕДИКТОВІЙ Ю.О.

розглянув у
судовому засіданні в залі суду в с
Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення грошової суми за договором завдатку:

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою,
в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь подвійну
суму завдатку у сумі 5000грн.,  судові
витрати по сплаті держмита у сумі 331грн.,
витрати за надання юридичної допомоги у сумі 500грн.,  та стягнути моральну шкоду у розмірі 5000грн.
Свої позовні вимоги мотивує тим,  що
01.06.2006р. між ним та відповідачем було укладено усну домовленість про
купівлю-продаж земельної ділянки по АДРЕСА_1. В рахунок підтвердження
зобов'язання та забезпечення його виконання він передав відповідачу
2500грн.,  що підтверджується письмовою
розпискою. Порушивши умови зобов'язання ОСОБА_2 відмовився від продажу йому
земельної ділянки та продав земельну ділянку іншій особі. Договір
купівлі-продажу земельної ділянки не укладено з вини відповідача,  який за договором купівлі-продажу від
07.07.2006р. продав земельну ділянку іншій особі,  а тому з відповідача на його користь необхідно
стягнути 5000грн.,  судові витрати та
моральну шкоду.

В судове
засідання з'явились сторони та їх представники. Позивач підтримав свої позовні
вимоги,  при цьому пояснив,  що договір завдатку нотаріально не
оформлявся. Відповідач проти позову заперечував.

Вислухавши
пояснення позивача,  відповідача,  дослідивши матеріали справи і оцінивши
зібрані докази в їх сукупності,  суд,  вважає,
що в позові необхідно відмовити за таких підстав.

На
підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ХР
25-97-15063,  виданого виконкомом
Циркунівської сільської ради Харківського району на підставі рішення виконкому
Циркунівської сільської ради Харківського району №742 від 20.10.1994р. ОСОБА_2
належала земельна ділянка площею 0, 15га для будівництва та обслуговування
житлового будинку по АДРЕСА_1. Як вбачається з наданої до справи розписки від
01.06.2006р. /а.с. 5/ ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 2500грн. в
рахунок оплати за продаж земельної ділянки АДРЕСА_1,  оскільки в подальшому сторони мали намір
укласти договір купівлі-продажу належної ОСОБА_2 земельної ділянки. В своєму
позові та в судовому засіданні позивач стверджує,  що розписка від 01.06.2006р. є договором
завдатку з наміром сторін в майбутньому укласти договір купівлі-продажу
земельної ділянки,  тобто попереднім
договором.  Положенням ч.1  ст. 635 ЦК
України встановлено,  що попереднім є
договір,  сторони якого зобов'язуються
протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому
(основний договір) на умовах,
встановлених попереднім договором.
Попередній договір укладається у формі,
встановленій для основного договору. Згідно ч.1  ст.
657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки укладається у
письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Таким чином суд вважає,  що позивач не
надав до суду укладений у письмовій формі і нотаріально посвідчений договір
завдатку,  сторони якого зобов'язуються
протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому
(основний договір) купівлі-продажу земельної ділянки.

Користуючись
своїм правом власника ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 07.07.2007р.
продав земельну ділянку іншій особі.

Згідно  ст.  60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог,  докази подаються сторонами та
іншими особами,  які беруть участь у
справі,  доказуванню підлягають
обставини,  які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін,  які беруть участь у справі,  виникає спір.

Оскільки
позивачем не виконано вимоги  ст.  60 ЦПК України,  не надано до суду ніяких доказів тих
обставин,  на які він посилається як на
підставу своїх вимог,  а саме укладений у
письмовій формі і нотаріально посвідчений договір завдатку,  сторони якого зобов'язуються протягом певного
строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір)
купівлі-продажу земельної ділянки АДРЕСА_1,
в разі невиконання зобов'язань за яким наступають правові наслідки,  передбачені
ст. 571 ЦК України,  суд вважає необхідним відмовити за

ненаданням
доказів у позові ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про повернення завдатку 2500грн. та додаткової суми 2500грн.

Відповідно
до  ст.
1167 ЦК України
моральна шкода,  завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями,  діями чи бездіяльністю,  відшкодовується особою,  яка її завдала,  за наявності її вини. Оскільки позивачем не
виконано вимоги  ст.  60 ЦПК України,  не надано до суду ніяких доказів тих
обставин,  на які він посилається як на підставу
своїх вимог,  а саме на підтвердження
завданої йому моральної шкоди та вини відповідача ОСОБА_2,  суд вважає необхідним відмовити за ненаданням
доказів у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди у розмірі
5000грн.

Згідно  ст. 88 ЦПК України стороні,  на користь якої ухвалено рішення,  суд присуджує з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові витрати. Приймаючи до уваги те,  що позивачу відмовлено в позові і рішення на
його користь не ухвалено,  суд вважає
необхідним відмовити у стягненні судових витрат по сплаті держмита у сумі
331грн.,  витрат за надання юридичної
допомоги у сумі 500грн.

Керуючись  ст.
ст. 60,  88,  209, 212, 213,  218 ЦПК України  ст.
ст. 571,  635,  657, 1167 ЦК України

ВИРІШИВ:

Відмовити за ненаданням доказів у позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення завдатку 2500грн. та додаткової суми 2500грн.
у розмірі завдатку,  та у стягненні
моральної шкоди у розмірі 5000грн.

Відмовити
ОСОБА_1 у стягненні
з ОСОБА_2 на його користь судових витрат по сплаті держмита у сумі
331грн.,  витрат за надання юридичної
допомоги у сумі 500грн.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження,  якщо
заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження,  але апеляційна
скарга не була подана у строк встановлений
ст. 294 ЦПК України,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.