Справа №2-4730 2006 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

17 квітня 2007 року Соломянський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого- судді-                    Шереметьєвої
Л. А.

при секретарі-
Волковій В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
цивільну справу за позовом  ОСОБА_1   в
своїх  інтересах  та
в   інтересах неповнолітньої
дитини ОСОБА_2  до ОСОБА_3 про
вселення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовом і просить вселити її разом з малолітнім сином,
2001 року народження, в квартиру АДРЕСА_1.

Посилається в
позові на те, що перебуває в шлюбі з відповідачем, має сина 2001 року
народження. В 2006 році шлюб між ними був розірваний.

Спірна квартира знаходиться у власності відповідача.

Після розірвання
шлюбу відповідач став чинити їй з сином перешкоди в користуванні квартирою, в
листопаді 2006 році встановив нові замки в квартирі, ключів від квартири їй не
дав, і вона позбавлена можливості користуватися нею.

В лютому 2006
року вона зверталася до суду з позовом про визнання за нею права власності на
1/2 частину квартири, однак їй в даному позові було відмовлено.

Виходячи з того, що вона іншого
житла не має, проживає разом з дитиною за договорами найму, як колишній член
сім"ї власника спірної квартири має право на користування нею, просить
задовольнити позов.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував.

Посилається на
те, що вій є одноособовим власником квартири, яка складається з 1-ї кімнати,
права на дану квартиру позивачка не має, що встановлено рішенням суду по справі
за її позовом до нього про визнання права власності на 1/2 частину спірної
квартири.

Вони з
позивачкою розірвали шлюб, в квартирі проживає його мати, в квартирі
знаходиться два спільні місця, а тому можливості для проживання позивачки з
сином в квартирі відсутні.

В той же час не заперечує проти проживання сина в спірній
квартирі.

Виходячи з цього, просить в позові відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до
висновку про задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного.

2

Встановлено, що
в спірна квартира АДРЕСА_1 є однокімнатною квартирою, яка на підставі договору
купівлі-продажу від 29.10.2002 року належить на праві приватної власності
відповідачу по справі.

Дана квартира
ним була придбана в період знаходження у шлюбі з позивачкою, однак на кошти,
виручені від продажу належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_2.

Рішенням
Солом"янського районного суду м. Києва від 17.07.2006 року позивачці було відмолено в позові про визнання
права власності на 1/2 частину спірної квартири і цим же рішенням вона
була виселена з спірної квартири.

Дане рішення
суду рішенням Апеляційного суду м.Києва від 24.10.2006 року було змінено, в
позові відповідачу про виселення позивачки з спірної квартири було відмовлено.

Відповідно до
ст.156 ЖК України члени сім"ї власника жилого будинку /квартири/, які
проживають разом з ним у будинку/квартирі/, що йому належить, користуються
жилим приміщенням нарівні з власником будинку/квартири/, якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів
сім"ї власника будинку/квартири/ належать особи, зазначені в ч.2 ст.64
цього кодексу.

Припинення
сімейних відносин з власником будинку/квартири/ не позбавляє їх права
користуватися займаним приміщенням.

Судом
встановлено, що 26.02.2006 року шлюб сторін був розірваний в органах РАЦС.

Будь-яких угод
при вселенні позивачки в спірну квартиру з приводу користування нею сторонами
не укладалося, а тому суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу
позивачка не була позбавлена права користуватися спірним житлом.

Крім того,
відповідно до ст.405 ЦК України
члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове
приміщення, яке вони мають право займати, визначається власником.

Як встановлено
вище, будь-яких угод сторонами з приводу користування спірною квартирою, не
укладалося.

Виходячи з
цього, суд приходить до висновку, що розірвання шлюбу з позивачкою та правове
становище спірної квартири не позбавляє позивачку разом з малолітнім сином
користуватися спірною квартирою, а тому її вимоги суд вважає обгрунтованими.

Керуючись    ст.
ст.156 ЖК    України, ст.405 ЦК України,
ст.ст.57-60, 209,212-214 ЩІК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов
задовольнити.

3

Вселити ОСОБА_1 разом з неповнолітньою дитиною-сином ОСОБА_2, 2001 року народження, в квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір
в розмірі 8гр.50коп. та 7гр.50коп.витрат на інформаційно-технічне
забезпечення.

Рішення може бути оскаржено на протязі 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження, яка подається протягом 10 днів з дня його проголошення.