overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-н-12/2007
СУДОВИЙ  НАКАЗ
червня 2007 року                                                                                    м.  Кобеляки
Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Тесленко Т.В.,  розглянувши
заяву Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»,  що знаходиться
Набережна Перемоги буд.  50,  поточний
про видачу судового наказу за вимогою про
стягнення заборгованості по кредитному договору позичальником ОСОБА_1,  який       мешкає
серпня 2005 року між ОСОБА_1 (надалі Боржник) та Закритим акціонерним
товариством комерційний банк «ПриватБанк» (надалі Банк) було укладено кредитний
договір НОМЕР_1 про надання кредиту в розмірі 4590 грн. 00 коп.3і сплатою
відсотків за користування кредитом у розмірі 1, 52 % на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.08.2008 року.
умов кредитного договору погашення позичальником заборгованості здійснюється в
наступному порядку - щомісяця в період сплати,
за який приймається період з «2» по «9» число кожного місяця Боржник
повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 222, 59 грн.
для погашення заборгованості за Кредитом,
яка складається із заборгованості за Кредитом,  відсотків,
комісії,  а також інших витрат
порушені передбачені договором строки сплати заборгованості.
відповідності до  ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають правові наслідки,  встановлені договором або законом,  зокрема сплата неустойки.
на 11 червня 2007 року за Боржником наявна заборгованість в сумі 3754, 17 грн.
а саме - непогашений кредит 2868 грн.82 коп.; несплачені відсотки за
користування коштами 362 грн.58 коп.; несплачена щомісячна комісія 484 грн. 13
коп.; пеня 38 грн. 64 коп.
до ч.2  ст.  1050 ЦК
України,  якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути позику частинами,  то в разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини
позики,  що залишилася та сплати
ст.  96, 102, 103 ЦПК
526,  530,  550, 611,
624, 625, 629, 651,  1049, 1050 ЦК України,  -
з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) на користь Закритого акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором НОМЕР_1 від
10 серпня 2005 року в сумі 3754 (три тисячі сімсот п'ятдесят чотири) грн. 17
коп.,  25 грн. 50 коп. сплаченого
державного мита та 15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи,  а всього 3794 ( три
тисячі сімсот дев'яносто чотири) грн. 67 коп.,
з яких 3754, 17 грн. підлягають зарахуванню на поточний
Справа № 2-456/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
червня 2007 p.                                                Кобеляцький
районний суд

Полтавської
області

в складі
головуючого судді                     Омельченко
І.І.

при
секретарі                                           Логвиненко
А.В.

розглянувши у
відкритому попередньому    судовому
засіданні в залі суду

цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Кобеляцької міської

ради про
визнання права власності на самочинне будівництво,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1  25.05.2007 р. звернулася до суду
з позовом до Кобеляцької міської ради про визнання права власності на самочинне
будівництво,  зазначивши,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік
ОСОБА_2,  після смерті якого залишилося
спадкове майно,  що складається із
житлового будинку з господарськими побудовами та самочинно збудований гараж
(літера "б") площею 8, 8 м2,
за номером вісім по АДРЕСА_1,
спадкоємцем на яке за законом є позивачка.

Отримати
свідоцтво про право на спадщину в Кобеляцькій державній нотаріальній конторі
позивачка не має можливості із-за відсутності права власності на самочинно
збудований гараж (літера "б") і тому прохала суд визнати за нею право
власності на самочинно збудований гараж.

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1  позовні
вимоги підтримала.

Представник
відповідача - Кобеляцької міської ради позов визнав.

Суд,  заслухавши сторін,  перевіривши матеріали справи,  вважає,
що позов підлягає задоволенню.

Судом
встановлено,  що рішенням виконавчого
комітету Кобеляцької міської ради Полтавської області № 112 від 28 березня 1968
р. ОСОБА_2,  виділено земельну ділянку
площею 600 м2 для будівництва.

У 1973
р. на вказаній земельній ділянці,
прилеглій до житлового будинку,
було добудовано без належного дозволу та проекту гараж (літера
"б") площею 8, 8 м2.

ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_2 спадкоємцем    майна
померлого за законом є позивачка.

Згідно довідки
відділу містобудування,  архітектури та
житлово-комунального господарства Кобеляцької РДА самочинно збудований гараж
літ. "б",  що знаходиться по
АДРЕСА_1,

-2-

Полтавської
області,  відповідає будівельним нормам і
не порушує прав та інтересів інших осіб.

Керуючись
ст.
ст.  10,  11,
209,  212,  214,
215,  218 ЦПК України,   ст.
ст.  375,  376 ЦК
України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну
заяву  ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудований гараж літ.
"б",  що знаходиться по АДРЕСА_1.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги,  або в порядку ч.
4  ст.
295 ЦПК України.
Справа №2-461/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20
червня   2007 р.                                      Кобеляцький районний суд
Полтавської

області в
складі:

головуючого
судді- Тесленко Т.В. з участю секретаря - Мокрої Л.В.,  розглянувши у попередньому судовому засіданні
в залі суду в місті Кобеляки справу за позовом
ОСОБА_1 до Білицької селищної ради Кобеляцького району про визнання   права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

30
травня 2007 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду із позовною заявою до Білицької селищної ради,  у якій просить суд визнати за ним право
власності на самочинно збудовані споруди: сарай літ. «б» розміром 4, 45x2, 42
м. ,  веранду літ. «аі» розміром 2, 50 х
1, 65 м. ,  що знаходиться в
АДРЕСА_1,  зазначивши в позовній
заяві,  що вказані побудови знаходяться
на земельній ділянці,  що перебуває в
його користуванні.

Позивач
ОСОБА_1  в судовому засіданні підтримав
позовні вимоги.

Представник
відповідача Білицької селищної ради в судове засідання не зявився та надав суду
письмову заяву у якій позов визнав повністю.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4  ст.  130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст.  174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд
розглянувши матеріали справи,  заслухавши
позивача,  вважає,  що позов підлягає задоволенню,  оскільки згідно довідки відділу
містобудування,  архітектури та
житлово-комунального господарства Кобеляцької РДА самочинно збудовані ОСОБА_1  споруди: сарай літ. «б» розміром 4, 45x2, 42
м. ,  веранду літ. «аі» розміром 2, 50 х
1, 65 м. ,  що знаходиться в
АДРЕСА_1,  відповідають будівельним
нормам ДБН НОМЕР_1 «Містобудування. Планування

2

та забудова
міських та сільських поселень» ( а. с.
5) та знаходиться на земельній ділянці,
власником якої є ОСОБА_1  (а.с.  8).

Керуючись  ст.
ст.  130, 174 ЦПК України,   ст.
ст.  375,  376 ЦК
України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані споруди: сарай літ. «б»
розміром 4, 45x2, 42 м. ,  веранду літ.
«аі» розміром 2, 50 х 1, 65 м. ,  що
знаходиться в АДРЕСА_1,  які збільшують
загальну площу та вартість домоволодіння.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  або
в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.
Справа 2-634/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

02 липня
2007 року                                               м.
Снігурівка

Снігурівський
районний суд Миколаївської області у складі
головуючого судді - Яворської Н.І.,
при секретарі - Забаровській С.А.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітнього сина

ВСТАНОВИВ:

У червні 2007 року позивачка звернулася в суд
з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина
посилаючись на те,  що з 1995 року
перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя в них
народився син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач коштів на утримання сина
добровільно не надає тому,  просила
вирішити питання про стягнення аліментів в судовому порядку.

Позивачка у
попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала,  суду пояснила,  що син знаходиться на повному її утриманні.
Відповідач не бере участі у його вихованні. Просила постановити рішення у її
користь в попередньому судовому засіданні.

Відповідач
позовні вимоги визнав,  просив слухати
справу у його відсутності , аліменти сплачувати згоден на утримання свого
неповнолітніього сина. На постановления
рішення у попередньому судовому засіданні не заперечував.

Дослідивши
докази у справі та заслухавши пояснення сторін судом встановлено. Сторони з
1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі,
від подружнього життя в них народився син - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
який на повному утриманні позивачки. Ненадання відповідачем матеріальної
допомоги на утримання дітей ставить позивачку в скрутне матеріальне становище.

Враховуючи
вищенаведене суд вважає,  що аліменти
слід стягувати відповідно до вимог ст. 182,
183 Сімейного кодексу України.

При визначенні
розміру аліментів суд враховує,  що
відповідач є працездатним і відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу
України зобов'язаний утримувати свого неповнолітнього сина до досягнення ним
повноліття. Судовиий збір відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на
відповідача.

На підставі
викладеного,  керуючись ст.ст.10, 60,
212, 213, 214, 215,  ЦПК України,  ст.ст.180,
182 Сімейного кодексу України суд,
-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1-
задовільнити.

Стягнути з
ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2,  уродженця м. Потсдам ГДР .,  жителя АДРЕСА_1,  не працюючого,  аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 14 частини з усіх видів
заробітку у встановленому розмірі згідно Сімейного законодавства і до
досягнення ним повноліття,  починаючи з
11.06. .2007 року.

Стягнути з
ОСОБА_2.-51 грн. судового збору на користь держави та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 7, 50 грн.

Рішення суду
набирає чинності через 10 днів,  якщо не
буде подано заяву про подачу апеляційної скарги.

Апеляційна скарга
може бути подана до Миколаївського апеляційного суду в порядку і строки
визначені ст. 294 ЦПК України.
Справа № 2 -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19
червня 2007 року.                     Кобеляцький
районний суд Полтавської області

в складі
головуючої - судді     Омельченко І.І.

при
секретарі                                 Логвиненко
А.В.

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в місті Кобеляки

справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 в позовній заяві вказує,  що з
16.11.2002 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем.  Від даного шлюбу мають малолітніх дітей:
дочку,  ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
дочку,  ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2,
сина,  ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_3 які знаходяться на повному утриманні
позивачки. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає.

Позивачка
прохала суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання
дітей,  в розмірі 1/3 частини з усіх
видів заробітку,  але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку,  починаючи з дня подачі заяви і до досягнення
ними повноліття.

Позивачка,  ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлена про
час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася,  але від неї надійшла заява про розгляд справи
у її відсутність,  позовні вимоги
підтримала в повному обсязі.

Відповідач,  ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений
про час та місце розгляду справи,  в
судове засідання не з'явився.

Матеріалами
справи встановлено,  що малолітні діти:
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,  ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_3. знаходяться на утриманні матері ( а.с.  6 ),  а
батько ОСОБА_2 своїх зобов'язань по утриманню дітей до досягнення ними
повноліття не виконує у відповідності до
ст.  180 СК України.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.   ст.  15. 15-1,
ЗО,  62. 75 ЦПК України та  ст.
ст.  180,  183 Сімейного кодексу України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позов   ОСОБА_1
задовольнити повністю. Стягнути
з   ОСОБА_2,    ІНФОРМАЦІЯ_4,  мешканця АДРЕСА_1,

-2-

Полтавської
області,  працюючого на ТОВ "Україна
Промресурс" м.  Кременчук,  аліменти на користь ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5,
на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,  ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_3.,  в розмірі 1/3 частини
заробітку (доходу),  але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку,  щомісячно,
до досягнення ними повноліття,
починаючи з 14.05.2007 року.

Стягнути
з ОСОБА_2 державне мито на користь держави в розмірі 51 грн.,  за інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи - 7 грн. 50 коп.

Рішення в
частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня

проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч. 4
ст.  295 ЦПК України.
Справа №2-0-102/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2007
року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого
судді - Устіченко К.І.,

з участю
народних засідателів -  Луцкіної
Н.М.,  Кухта С.Д. при секретарі -
Забаровській С А.,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка цивільну
справу за заявою ОСОБА_1 про
визнання громадянина безвісно відсутнім,

ВСТАНОВИВ:

07.06.2007
року ОСОБА_1 звернулася
до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1. В
заяві послалася на таке. У 1991 році вона в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 проживали
в цивільному шлюбі в квартирі його матері. Від сумісного проживання мають сина
ОСОБА_3-ІНФОРМАЦІЯ_2. Після народження сина вона припинила сімейні стосунки з
ОСОБА_2 і 14 квітня 2005 року звернулася до Снігурівського районного суду з
позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дитини,  але враховуючи,  що місце перебування ОСОБА_2 не відоме,  його ухвалою суду оголошено в розшук. Мірами
розшуку органами міліції встановити місце перебування не представилося
можливим. Після припинення сімейних стосунків батько дитини ніякої допомоги не
надав місце його знаходження на даний час невідоме,  з метою отримання пенсії на дитину,  заявниця просила визнати ОСОБА_2 безвісно
відсутнім.

У судовому
засіданні свою заяву підтримала повністю.

Представники
заінтересованих осіб не заперечувала проти заяви ОСОБА_1 і просили вирішити справу відповідно до Закону.

Дослідив
докази,  суд прийшов до наступного.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2
являються батьками неповнолітнього ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2,  що підтверджується копією свідоцтва про його
народження (а.с. 5).

У 1991
році ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 проживали спільно в АДРЕСА_1 у квартирі його матері.

Згідно з
ухвалою судді Снігурівського районного суду від 10.06.2005 року ОСОБА_2
оголошено в розшук.

Відповідно
довідки Снігурівського РВ УМВС (а.с.4) ОСОБА_2 перебуває в розшуку в
Снігурівському РВ УМВС,  але місце
знаходження його не встановлене.

Як
вбачається з повідомлення Ленінського районного суду Миколаївської області від
27.05.2005 року ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не мешкає.

Визнання
ОСОБА_2 безвісно відсутнім необхідно заявниці для отримання соціальної допомоги
на дитину.

Таким
чином,  судом встановлено,  що про ОСОБА_2 в місці постійного проживання
немає відомостей про його місце перебування більше року,  а тому заява є обґрунтованою і підлягає
задоволенню на підставі ст..43 ЦК
України,  ст..ст. 246 - 249 ЦПК
України.

Суд визнає
ОСОБА_2 безвісно відсутнім у місці постійного проживання з 01.06.2005 року.

Керуючись ст.
ст. 57,  60,  208,
209, 213-215, 218 ЦПК України,
суд,  -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовільнити.

Визнати
ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1,  безвісно
відсутнім з 01.06.2005 року.

Рішення
може бути оскаржено через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний
строк заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20-ти днів
апеляційної скарги.
Справа №2-413/2007р.
Гусятинський районний суд Тернопільської області
складі: головуючого суду    Лисюк І.О.
секретарі                          Федорів
відкритому судовому засіданні в смт. Гусятині справу за   позовом
ОСОБА_1 доОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу посилаючись на те,
що 20.11.2000 року вони зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу у подружжя є дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Даний шлюб фактично розпався, втратилося почуття взаєморозуміння, різко
погіршились сімейні стосунки, відсутні спільні інтереси. Відповідач почав
зловживати алкогольними напоями. Спроб примирення не було.
вимоги підтримує, просить задоволити..
у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і
місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що  відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.
оцінивши здобуті в судовому засіданні докази суд встановив слідуючі факти.
перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2000 року, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, виданого 20.11.2000 року Васильковецькою
сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, про що зроблено
відповідний актовий запис за НОМЕР_2.
вбачається із свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 від 01.10.2001 року, серії
НОМЕР_4 від 14.08.2003 року, у сторін по справі є дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1та
дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
В  даному випадку має місце припинення спільного
життя подружжя. Сторони миритись не бажають.
спільне проживання сторін стало неможливе і збереження шлюбу суперечить
з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову,    та інші обставини життя подружжя, суд
прийшов до висновку про доцільність задоволення позовних вимог.
підставі наведеного та керуючись ст. 10,57, 224 ЦПК України, ст. 110,112
Сімейного кодексу України, -
ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволити.
шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 20.11.2000 року
Васильковецькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської
області,  про що зроблено відповідний
актовий запис за НОМЕР_2.
оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути зОСОБА_2 17
(сімнадцять) грн. державного мита в користь держави, звільнивши від оплати
Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до 03 серпня 2007 року через
Гусятинський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення
рішення, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Справа № 2-2053/07р.
p.                         Бориспільський
міськрайонний суд Київської області в складі
судді                Левченко А.В.
секретарі                        Банасько
відкритому судовому засіданні в м.
Борисполі цивільну справу за позовом КПТМ
„Бориспільтепломережа"   до
ОСОБА_1про   стягнення   заборгованості  за
та гаряче водопостачання,
року позивач звернувся з зазначеною заявою до суду. В своїй позовній заяві
позивач зазначив,  що відповідач не
сплачує кошти за послуги з теплопостачання і борг станом на 01.06.2007р.
становить 1540 грн. 76 коп.3а період з 01.07.2005 року. В зв"язку з цим
він просить суд стягнути з ОСОБА_1на користь КПТМ „Бориспільтепломережа"
борг в сумі 1540 грн. 76 коп. та ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільної справи. В судовому засіданні представник
позивача заявлений позов підтримав повністю.
ОСОБА_1  в судове засідання не
з"явився. Про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений
належним чином,  заперечень проти позову
не надав,  причини неявки суду не
169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд
справи,  проти такого вирішення справи
представник позивача не заперечує.
Суд,  заслухавши пояснення представника
позивача,  дослідивши матеріали
справи,  вважає,  що позов підлягає задоволенню виходячи з
на 01.06.2007 року борг відповідача за користування послугами з теплопостачання
перед позивачем за період з 01.07.2005 року по 1.06.2007 року становить 1540
грн. 76 коп. ( а.с.  4). Договір про
реструктуризацію між сторонами укладений не був. Приймаючи до уваги,  що відповідач не сплачує позивачу у
встановлені строки кошти за надані послуги,
на підставі п.п. 10, 23 „Правил надання послуг з централізованого
опалення,  постачання холодної та гарячої
води і водовідведення" затверджених постановою КМУ від 21.07.2005р. №
630,   ст.  64, 67, 68 ЖК,   ст.
ст.  509, 526, 610-612, 815 ЦК,
ст.  ст.  10, 169, 212, 213, 215,  224 ЦПК суд,
задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_1на користь КПТМ
„Бориспільтепломережа" р/р 260081546 в Бориспільському відділенні АППБ
„Аваль" код підприємства 13712452,
МФО 321789 борг в сумі 1540 грн. 76 коп. та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.
ОСОБА_151 грн. держмита на користь держави.
Рішення
суду може бути переглянуто Бориспільським міськрайонним судом Київської області
за заявою відповідача,  поданої протягом
десяти днів з дня отримання копії рішення,
а також може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через
Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення та наступної подачі
апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.