код суду 2702
категорія №9
справа №2о-311/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15
жовтня 2007 року                  Гагарінській
районний суд м.  Севастополя

у складі:                головуючого
-   судді                                  Євдокімовій
І.А.

при
секретарі                                                                            Лавріщевій
О.Є.

X

розглянувши
у попередньому відкритому судовому засіданні в місті Севастополі цивільну
справу за заявою ОСОБА_1,  3-я особа
ВГІРФО Гагарінського РВ УМВС України у м.
Севастополі про підтвердження юридичного факту постійного мешкання на
території України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся
до суду з заявою про підтвердження факту його постійного мешкання на території
України на 24 серпня 1991 року по теперішній час,  з тих підстав,  що він у 1988 році проходив дійсну термінову
службу у військової частині №65564 у м.
Старий Крим і після звільнення у запас у листопаді 1988 році залишився
проживати на території України,  а у
грудні 1988 року переїхав у м.
Севастополь,  де мешкає по
теперішній час.  Факт підтвердження
мешкання на території України йому необхідний для оформлення громадянства
України.

У
попередньому судовому засіданні заявник підтримав вимогу,  просить встановити факт його мешкання на
території України на 24 серпня 1991 року по теперішній час.  Також пояснив,  що у період з 9 листопада 1986 року по
листопад 1988 року проходив дійсну термінову службу у військової частині №65564
у м.  Старий Крим і після звільнення у
запас залишився проживати на території України,
а у грудні 1988 року переїхав у м.
Севастополь,  де мешкає на
теперішній час.  У період з листопада
1990 року по грудень 1991 року він працював у АП «Севастопольнефтепродукт -
Сервіс»,  а у квітні 1990 року одружився
і від браку має неповнолітніх дітей,  які
також мешкають і вивчаються у м.
Севастополі. Також додав що у вересні 2001 року його дружини придбала АДРЕСА_1
у якій мешкає по теперішній час уся його сім'я.

У судове
засідання представник 3-ої особи ВГІРФО Гагарінського РВ УМВС України у м.  Севастополі з'явився,  про час і місце судового засідання
повідомлялися належним чином.  Від
представника зацікавленої особи надійшла заява у якої просить у задоволення
заяви залишити на розсуд суду,  а справу
розглянути у їх відсутність.

Відповідно
до ч. 2  ст.  158,
ч. 2  ст. 169 ч.2 ЦПК
України,  суд вважає можливим розглянути
справу у відсутність 3-ої особи,  оскільки
в матеріалах справи є досить доказів про права і взаємостосунки сторін.

Вислухавши
заявника,  свідків,  вивчивши матеріали справи,  суд вважає,
що вимоги підлягають задоволенню,
з наступних підстав.

Як
встановлено у судовому засіданні заявник ОСОБА_1у період з 9 листопада 1986
року по листопад 1988 року проходив дійсну термінову службу у військової
частині №65564 у м.  Старий Крим,  що підтверджується військовим квитком НОМЕР_1
(а.с.  14-21) і після звільнення у запас
залишився проживати на території України,
а у грудні 1988 року переїхав у м.
Севастополь,  де мешкає на
теперішній час.

Згідно
довідки АП «Севастопольнафтопродукт-Сервіс»,
заявник дійсно працював на підприємстві у посади товарного оператора
нафтобази у період з 14.11.1990 р. по 25.12.1991 р. (а.с.  22).

У період
мешкання на території України заявник зареєстрував шлюб з ОСОБА_2,  що підтверджується свідоцтвом про одруження
(а.с.  23). Від сумісного життя мають
неповнолітніх дітей,  які мешкають з
батьками у придбаними ними у 22.09.2001 р. квартирі НОМЕР_2 по АДРЕСА_1,  що підтверджується договором
купівлі-продажу,  довідкою ДКП БТІ і
ДРОНМ,  довідкою КП «Житлосервіс-5» (а.с.
25-27).

Допитані
у судовому засіданні свідки ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5
підтвердили,  що заявник ОСОБА_1постійно
з 1986 року по теперішній час мешкає на території України у м.  Севастополі.

Відповідно
Закону України «Про громадянства України»
ст. 3 п.1 «громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР,  які на момент проголошення незалежності
України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України».

При
таких обставинах суд приходить до висновку,
що на момент вступу у закону силу Закону України «Про громадянства
України» від 18.11.2001 р. №2235-111,
заявник постійно проживав на території України.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст. 3.п.1 ЗУ «Про громадянства
України»,   ст.  ст. 3,
10,  60,  179,
212,  214,  234,
235 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Заву
задовольнити.

Встановити
юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1,
1968 р. народження на території України на 24 серпня 1991 р.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення

рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Рішення   надруковане
власноручно  в  нарадчій
кімнаті,    в   єдиному екземплярі.