Справа
№2-1656
РІШЕННЯ

Іменем  України

01
листопада 2007 року Святошинський районний суд м.  Києва у складі:

головуючого-судді                                                     Лопатюк
Н.Г.

при
секретарях                                                           Дородновій
М. К.,  Чернишенко Г.Ю.

Слобода А.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
про визнання договору купівлі-продажу частково удаваним та визнання
права власності на Уг частину квартири,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі -
продажу квартири АДРЕСА_1 від 17.08.1999р. в частині купівлі ОСОБА_3 удаваним
та визнання за ним права власності на Уг частину квартири.

Свої
позовні вимоги мотивував тим,  що він з
1998р. проживав з відповідачкою ОСОБА_2 в її квартирі в м.  Вишневому та вели сумісне господарство. В
подальшому вирішили продати квартиру відповідачки та придбати квартиру в
м.  Києві,  недостатню суму грошей від продажу квартири
для придбання житла в м.  Києві,  а саме 11 тис.  доларів США,
він взяв у борг у ОСОБА_4.

Враховуючи,  що він перебував у шлюбі з першою
дружиною,  то вони з ОСОБА_2
домовилися,  що купівля квартири в м.  Києві буде оформлена на позивачку та її
доньку ОСОБА_3,  а згодом остання подарує
йому його частину квартири,  про що свідчить
той факт,  що він діяв при укладанні
договорів купівлі-продажу від імені ОСОБА_3 за дорученням.

Придбану
квартиру вважає спільною частковою власністю з ОСОБА_2,  а ОСОБА_3 на його думку має сумісну власність
з ОСОБА_2 в тій частині,  що їй належить.
Вважає правочин укладений від імені ОСОБА_3 удаваним,  а тому просить задовольнити його вимоги.

В
судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати удаваним
договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в частині купівлі її тільки ОСОБА_2 та
ОСОБА_3,  так як він є фактичним
прихованим покупцем 1/2 частини квартири.

Відповідачі
та їх представники проти позову заперечували,
зазначивши,  що посилання позивача
на домовленість про оформлення договору купівлі-продажу на них та подальшому
даруванні ОСОБА_3 частини квартири позивачу є безпідставним.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  їх представників,  допитавши свідків та вивчивши матеріали
справи приходить до висновку,  що позовні
вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно
до ч.3  ст.  10 ЦПК України кожна сторона повинна довести
ті обставини,  на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом
встановлено,  що відповідачам ОСОБА_2 та
її доньці ОСОБА_3 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_2.

Відповідно
до договору купівлі-продажу від 17.08.1999р. вказана квартира відповідачами
продана (а. с.  7).

В цей же
день відповідачка ОСОБА_2 та
ОСОБА_3,  від імені якої згідно доручення
діяв позивач ОСОБА_1 ,  придбали в рівних
долях квартиру АДРЕСА_1.

08.04.2000р.
було розірвано шлюб позивача з першою дружиною,
а 17.03.2001р. зареєстровано шлюб з відповідачкою ОСОБА_2

Після
реєстрації шлюбу позивач 10.04.2001р. був зареєстрований в спірній
квартирі,  що підтверджується відповідною
відміткою в паспорті позивача (а. с.
11).

Рішенням
Святошинського районного суду м.  Києва
від 03.04.2006р. шлюб між сторонами розірвано (а. с.  9).

Твердження
позивача про те,  що між ним та ОСОБА_2
була домовленість при купівлі квартири оформити 1/2 частину квартири на її
доньку ОСОБА_3,  а в подальшому остання
подарує йому свою частину квартири,  що є
підставою визнання договору купівлі-продажу удаваним,  не знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні.

Згідно
ч. 1  ст.
235 ЦК України
удаваним є правочин,  який вчинено
сторонами для приховання іншого правочину,
який вони насправді вчинили.

Допитані
в судовому засіданні свідки ОСОБА_5,
ОСОБА_6,  ОСОБА_7 суду
пояснили,  що позивач брав у ОСОБА_5 в
борг 11 тис.  доларів США в 1999р.,  але їм нічого невідомо з приводу укладання
договору купівлі-продажу спірної квартири та приховання іншого правочину.

Враховуючи
викладені обставини,  суд приходить до
висновку,  що позивачем не надано доказів
в підтвердження своїх вимог про вчинення договору купівлі-продажу квартири відповідачами
удаваним для приховання іншого правочину,
а тому позовні вимогизадоволенню не підлягають.

На
підставі наведеного та керуючись
ст.   ст.  235 ЦК
України,   ст.   ст.
10,  208,  212-215 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання
договору купівлі- продажу частково удаваним та визнання права власності на 1/2
частину квартири відмовити.

Заяву
про Апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.