Справа № 2-308407
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

11 жовтня
2007року Святошинський районний суду м. Києва в складі:

ГоловуючоГсудді:                                                          ІВ.П»ЯТНИЧУК,

при
секретарі:                                                              М.
В.Кузьменко,  О.Я.Квас

з участю
адвоката:                                                      ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кцєві цивільну справу за

позовом

ОСОБА_1

до     ОСОБА_3,
ОСОБА_4

про стягнення
суми боргу , -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з позовом до відповідачів,
то просила суд постановити рішення яким стягнути з відповідачів
солідарно на її користь суму боргу в розмірі 15000 грн.,  посилаючись на те,  що 03.08.2006 р. згідно розписки відповідач
ОСОБА_4  взяв у неї в борг кошти для
придбання автомобіля «Камаз»,  кошти повинен був повернути до 03.02.2007 р. Однак на
даний час суму боргу не повернув,
вказує,  що знає,  що позивачем придбано автомобіль «Камаз» дн НОМЕР_1 який він
використовує,  отримує від його
використання прибуток який витрачає на потреби своєї сім»ї,  однак суму боргу не повертає. Враховуючи
наведене та на підставі  ст.  ст.  60,  73
СКУкраїни,   ст.  ст.
1046,  1050 ЦК України просила
позовні вимоги задовольнити,  стягнути
суму боргу в розмірі 15000 грн. з відповідачів солідарно,  оскільки на момент виникнення боргових
зобов»язань відповідачі перебували в шлюбі і вказані кошти брались виключно на
потреби сім»ї.

В
судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги,  та просила їх задовольнити в повному обсязі
підтвердивши суду обставини викладені в позові,
зазначала,  що 03.08.2006р. дала
відповідно до розписки в борг відповідачу кошти в сумі 15000 грн.,  вказані кошти відповідач взяв у неї для
придбання автомобіля «Камаз» який він мав використовувати для отримання
прибутку від перевезень. Оскільки відповідач є її братом вона не могла відмовити
йому в проханні дати в борг вказані кошти однак під час написання розписки
боргової та передачі коштів вона запросила бути присутніми свідками їх сусідів.
Вказувала,  що знає напевно,  що відповідачем вказаний автомобіль
придбано,  він його використовує та
отримує від його використання прибуток,
однак кошти взяті у неї не повертає,
тому вона вимушена звернутись з вказаним позовом до суду.

Представник
позивача ОСОБА_5 позовні
вимоги Підтримала та просила їх задовольнити посилаючись при цьому на обставини
справи викладені в позовній заяві.

Відповідач
ОСОБА_4  позовні вимоги визнав,  вказував,
що дійсно оскільки його сім»я мала дуже скрутне матеріальне становище,  ними з дружиною ОСОБА_1  було прийняте рішення про необхідність
придбання автомобіля «Камаз» для здійснення вантажних перевозок і отримання
доходу,  оскільки коштів в їх сім»ї не
було він звернувся з проханням надати кошти в борг до своєї сестри ОСОБА_1
,  яка погодилась і 03.08.2006 р. надала
йому за розпискою в , борг 15000 грн. За які ним 11.08.2006р. було придбано
автомобіль «Камаз» дн НОМЕР_1 за 12000 грн.,
сплачені ним кошти за взяття вказаного автомобіля на облік в МРЕВ УДАІ
м. Києва та придбані на залишок коштів речі необхідні для його сім»ї,  а саме м»який куточок,  плита,
змінено сантехнічне обладнання в квартирі його дружини за адресою
АДРЕСА_1 де вони жили разом як подружжя. Зазначав,  що кошти позивачці дійсно і по даний час не
повернув,  оскільки ^автомобіль він
використовував не тривалий час одержавши лише невеликий прибуток який
використав на потреби сім»ї однак потім автомббіль отримав пошкодження і на
даний час він його використовувати можливості немає тому повернути взяті в борг
кошти також; змоги не має.

Представник
відповідача ОСОБА_6  цілком підтримав пояснення відповідача та проти
задоволення позовних вимог не заперечував.

Відповідачка
ОСОБА_1  проти заявлених позовних вимог
заперечувала,  зазначала,  що ніяких коштів в борг ні вона ні її чоловік
ОСОБА_4  у позивачки не брали,  особисто вона в кінці липня 2006 р. з дітьми
виїхала на відпочинок,  і 3.08.2006р. в
м. Києві не знаходилась,  про те,  що її чоловік взяв кошти в борг не
знала,  вказує,  що дійсно їй було відомо про намір чоловіка
придбати автомобіль «Камаз»
для отримання від його експлуатації прибутку їх сім»єю,  однак кошти на придбання вказаного автомобіля
у них були; 2000 доларів США
їх особистих і вони взяли в борг у 3000 грн. у їх спільного знайомого. Всі
речі які нові придбані в її квартирі вони придбані в кредит. Зазначала,  що дійсно її чоловік працює і працював водієм
і отримував не велику заробітну плату.

Суд, .
заслухавши пояснення позивачу,
представника позивача,
відповідачів,  представника
відповідача,  свідків ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8,
ОСОБА_9 ,  дослідивши матеріали
справи,  вважає,  що позов підлягає задоволенню,  виходячи з наступного.

Як
встановлено в судовому засіданні шлюб між; ОСОБА_4  та ОСОБА_1
зареєстровано 20 вересня 2002р.

Від
вказаного шлюбу у них народився син ОСОБА_10
ІНФОРМАЦІЯ_1

Сторонами
по справі визнано той факт,  що після
реєстрації вказаного шлюбу відповідачі почали проживати в квартирі ОСОБА_1  за адресою АДРЕСА_1.

Як
вбачається з наданої суду розписки 03 серпня 2006 р. ОСОБА_4  перебуваючи на  mой час в шлюбі з
ОСОБА_1  взяв в борг у своєї сестри
позивачки ОСОБА_1   15000 грн.  на придбання Автомобіля «Камаз» в СП

«Республіканське
АТП» ma
зобов»язувався до 03.02.2007
p. повернути
ОСОБА_1  вказану суму а в разі
неможливості повернення віддати автомобіль «Камаз». Вказана розписка написана та за нею передані кошти в
присутності двох свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12.

Як вбачається
з матеріалів справи а саме з біржового договору (угоди) від 11.08.2006р.
ОСОБА_4  придбав автомобіль «Камаз 55111» за 12000
грн.

Особи
допитані судом в якості свідків суду пояснили,
а саме,  ОСОБА_7 ,  вказувала,  що вона
є подругою ОСОБА_3,  зазначала,  що 04.10.2007 р. її подруга повідомила їй що
дізналась про дану розписку на 15000 грн.,
знає зі слів подруги що в сім»ї ОСОБА_1 були кошти на 2006р. на
придбання автомобіля і знає,  що наміру
брати в борг таку суму коштів ОСОБА_1  не
мала. Вказувала,  що починаючи з 2003 р.
в сім»ї ОСОБА_1 працював ОСОБА_4 ,
оскільки ОСОБА_1  знаходилась в
відпустці по догляду за дитиною.

Свідок
ОСОБА_8,  пояснила суду,  що є тіткою ОСОБА_3,  зазначала^ що з 25.07.2006р. по 06.08.2006р.
ОСОБА_1  приїздила відпочивати до неї в
Татарбунарський район Одеської області,
з розмов з останньою знає,  що
гроші в сім»ї ОСОБА_1 є,  вони збираються
купувати автомобіль.

Допитана
в якості свідка ОСОБА_13 ,
вказувала,  що 03.08.2006 р. до
неї звернулась її сусідка з кв. АДРЕСА_2 де проживає і вона,  з проханням зайти до цеі,  коли вона з своїм сином зайшли в квартиру
ОСОБА_1 то там знаходився і брат позивачки і при них було написано розписку та
передано кошти від ОСОБА_1  ОСОБА_4  в сумі 15000 грн.,  сам ОСОБА_4
повідомляв,  що кошти бере для
купівлі автомобіля.

Виходячи
із змісту ч. 1 cm. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин,  що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін,  та інших обставин,  які мають значення для вирішення справи.

Відповідно
до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України,  кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими
особами,  які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини,  які
мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших
осіб,  які беруть участь у справі,  виникає спір. Доказування не може
грунтуватися на припущеннях. Згідно cm. 1046 ЦК
України,  за договором позики одна
сторона (позичкодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі,  визначені
родовими ознаками,  а позичальник
зобов*язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму
позики) або таку ж кількість речей тогож роду та такоїж якості. Договір позики
є укладеним з моменту передання грошей або інших речей,  визначених родовими ознаками.

Відповідно
до cm. 1049 ЦК України,  Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій сумі або речі,
визначені родовими ознаками,  у
такій самій кількості,  такого самого
роду та такої самої якості,  що були
передані йому позикодавцем) у строк та в порядку,  Що встановлені договором.

Відповідно
до  ст. 60 СК України,  майно набуте подружжям за час шлюбу,  належить дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно від того,
що один з цих не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Відповідно
до ч.2  ст.  73 СК України,  стягнення може бути накладено на майно яке є
спільною сумісною власністю подружжя,
якщо судом встановлено,  що
договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім»ї і те,  що було одержане за договором,  використано на її Потреби.

На
підставі зазначеного,  аналізуючи зібрані
по справі докази,  враховуючи обставини
справи,  суд приходить до висновку,  щодо задоволення позовних вимог,  оскільки вони є обгрунтованими та
такими,  що знайшли свої повне
підтвердження в ході судового розгляду.

Окрім
того відповідно до cm.
88 ЦПК України,  суд вважає за
необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача солідарно судові витрати
по сплаті судового збору в розмірі 150 грн. та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Керуючись
10,  11,
60,  88,  169,
212-215,  224-226 ЦПК
України,      ст.  ст.
1046,  1050 ЦК України  ст.
ст.  60,  73 СК України,

ВИРІШИВ:

Позов   ОСОБА_1 до ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про стягнення суми
бдргу-задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,  уродженця м.
Києва,  ідентифікаційний код не
відомий,  проживаючого АДРЕСА_3 та
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_3,  уродженки Одеської області,  ідентифікаційний код не відомий,  проживаючої АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1,  проживаючої АДРЕСА_3 солідарно 15000 грн. суми
боргу та судові витрати в сумі 150 грн. судового збору та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення
.може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом
подачі заяви на апеляційне' оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення,  та подачі апеляційної
скарги протягом двадцяти днів з дня подачі заяви на апеляційне оскарження
рішення суду.