Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

06
листопада 2007 року                   Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі:
головуючого - судді Савицької Н.В.

при секретарі- Клейменовій О.Ю.

з участю позивача - ОСОБА_1.

представника позивача - ОСОБА_3.

відповідача - ОСОБА_2.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.  звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2. про
відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Свої
вимоги обґрунтовує тим,  що відповідач
11.01.2007 року,  близько 09 год.30
хв.,  керуючи автомобілем «3A3-DAEWOO»,
р.н. НОМЕР_1по вул.
Рівненській,  порушивши правила
дорожнього руху,  вчинив
дорожньо-транспортну пригоду,  внаслідок
якої здійснив наїзд на автомобіль «MITSUBISHI Lancer» р.н.
НОМЕР_2,  власником якого є позивач.

Постановою
Луцького міськрайонного суду від 01.02.2007 р. ОСОБА_2. визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого  ст.  124 КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі -17 грн.

Згідно
висновку № 0080 дослідження спеціаліста - автотоварознавця від 02.04.2007 p.,
розмір майнової шкоди,
завданої позивачу становить - 5601, 52 грн.

Крім
того,  ОСОБА_1.  завдана моральна шкода,  оскільки,
останній отримав легкі тілесні ушкодження.

Просить
суд,  стягнути в його користь з
відповідача ОСОБА_2. суму в розмірі 5967 грн. 00 коп.3а завдану майнову шкоду
та суму в розмірі 2500 грн. за завдану моральну шкоду.

Ухвалою
суду від 05.07.2007 року до участі в справі в якості третьої особи,  яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору на стороні відповідача залучено - ОСОБА_4.

Третя
особа,  яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_4. в судове засідання не
з»явився з невідомих суду причин хоча,
про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку п.
9  ст.
74 ЦПК України,  що
підтверджується розміщеним оголошенням в пресі. Про причини неявки суд не
повідомив.

Суд
вважає за можливе розглядати справу у відсутності ОСОБА_4. по наявних
матеріалах справи.

В судовому
засіданні відповідач ОСОБА_2. позов визнав.

2

В судовому засіданні
ОСОБА_1.  та його представник ОСОБА_3. підтримали
позовну заяву з підстав в ній зазначених. Просили суд,  позов задовольнити.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши та оцінивши
представлені по справі докази в їх сукупності,
суд прийшов до висновку,  що позов
підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

В
судовому засіданні встановлено,  що
відповідач ОСОБА_2.,  керуючи по нотаріально посвідченому дорученню від
ОСОБА_4.,  автомобілем «3A3-DAEWOO»,
р.н. НОМЕР_1,
11.01.2007 року,  близько 09
год.30 хв. на перехресті доріг з вулиці Рівненської на вулицю Карпенка-Карого
вчинив дорожньо-транспортну пригоду,
внаслідок якої здійснив наїзд на автомобіль «MITSUBISHI Lancer» р.н.
НОМЕР_2,  власник якого є ОСОБА_1.  (а.с.
).

Згідно
акту судово-медичного дослідження № 70 від 12.01.2007 року,  позивач в результаті дорожньо - транспортної
пригоди,  отримав легкі тілесні
ушкодження (а.с.  6).

Постановою
Луцького міськрайонного суду від 01.02.2007 року ОСОБА_2. визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого  ст.  124 КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі -17 грн. (а.с.  5 ).

Як
вбачається зі змісту  ст.  61 п. 3 п. 4 ЦПК України,  обставини,
встановлені судовим рішенням у цивільній,  господарській або адміністративній
справі,  що набрало законної сили,  не доказуються при розгляді інших справ,  у яких беруть участь ті самі особи або
особа,  щодо якої встановлено ці
обставини.

Вирок у
кримінальній справі,  що набрав законної
сили,  або

постанова
суду про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду,  що розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи,  стосовно якої
ухвалено вирок або

постанова
суду,  з питань,  чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

ст.
1166 п. 1 ЦК України передбачено,
що майнова шкода,  завдана неправомірними
рішеннями,  діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,  а також шкода,  завдану майну фізичної або юридичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала.

Відповідно
до  ст.
1187 п. 2 ЦК України,  шкода,  завдана джерелом підвищеної небезпеки,  відшкодовується особою,  яка на відповідній правовій підставі (право
власності,  інше речове право,  договір підряду,  оренди тощо) володіє транспортним засобом,  механізмом,
іншим об»єктом,  використання,  зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

В
судовому засіданні встановлено,  що
згідно висновку № 0080 дослідження спеціаліста - автотоварознавця від
02.04.2007 p.,  розмір майнової
шкоди,  заподіяної ОСОБА_1,  в результаті пошкодження транспортного засобу
«MITSUBISHI Lancer» становить - 5601, 52 грн.,  що не заперечив відповідач в судовому
засіданні (а.с.  7-12 ).

Отже
суд,  приходить до висновку,  що з ОСОБА_2. слід стягнути в користь
ОСОБА_1,  суму в розмірі - 5601 грн. 52
коп.3аподіяної майнової шкоди.

Крім
того,  слід стягнути з відповідача в
користь позивача суму в розмірі - 366, 00 грн. понесених витрат за проведення
експертизи,  згідно акту виконаних робіт
№ УЗ -0000549 від 11.04.2007 р.

Вирішуючи
питання про стягнення з відповідача в користь позивачки суми в розмірі - 2500
грн. за завдану моральну шкоду,  суд
прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення моральної шкоди.

Відповідно
до  ст.
1167 п. 1 ЦК України
передбачено,  що моральна шкода,  завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями,  діями чи
бездіяльністю,  відшкодовується
особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

3

Визначаючи
розмір стягнення моральної шкоди суд виходить з засад розумності,  виваженості і справедливості та враховує ті
обставини,  що у ОСОБА_1.  були порушені нормальні життєві зв'язки,  а саме: моральні переживання у зв'язку з
отриманням тілесних ушкоджень,
пошкодженням автомобіля,  що
призвело до нервових переживань та страждань,
тощо.

З
ініціативи суду вирішувалось питання згідно п. 9 (а) ППВС України «Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від
27.03.1992 року за № 6 про передачу майна після відшкодування збитків
особі,  відповідальній за шкоду. Як
пояснив позивач в судовому засіданні,  що
передати пошкоджені вузли та деталі від автомобіля відповідачу неможливо,  оскільки такі на сьогоднішній день не
збереглись,  з чим суд погодився.

Керуючись
ст.
ст.  10,  11,
57,  58,  59,
60,  61,  88,
208,  209,  210,
212, 213, 214, 215 ЦПК України,
ст.   ст.  1166,
1167, 1168,  1187, 1195 ЦК
України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2в користь ОСОБА_1суму в розмірі - 5601 (п'ять тисяч шістсот одна) грн.
52 (п'ятдесят дві) коп.3а завдану майнову шкоду; суму в розмірі - 2500 (дві
тисячі п'ятсот) грн. компенсації за завдану моральну шкоду; суму в розмірі -
366 (триста шістдесят шість) грн. понесених витрат за проведення
експертизи,  суму в розмірі - 85
(вісімдесят п»ять) грн. понесених витрат пов'язаних із сплатою судового збору
та суму в розмірі - 30 (тридцять) грн. понесених витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,  а всього на загальну суму в розмірі - 8582
(вісім тисяч п'ятсот вісімдесят дві) грн. 52 (п'ятдесят дві) коп.

На рішення
може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на дане рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після
подання заяви про оскарження рішення суду.