Справа № 2-4399 2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18»  квітня
2007  року Приморський  районний
суд  м.   Одеси
у  складі:

головуючої
- судді Гандзій Н.В.,

при
секретарі           Чорноморець Т.К.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору
купівлі-продажу та визнання права власності на об'єкт нерухомості,

ВСТАНОВИВ:

26.02.07 р. до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява
від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та
визнання права власності на об'єкт нерухомості: сарай загальною площею 16, 3
кв. м,  що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав у
повному об'єму,  та пояснив,  що 17 січня 2001 р. між ОСОБА_2,  як продавцем,
та позивачкою ОСОБА_1  як
покупцем,  був укладений та засвідчений
на Одеській Новій біржі за № 06/2001 договір купівлі продажу цього нежилого
приміщення,  згідно до якого відповідач
передав позивачці право власності на сарай загальною площею 16, 3 кв. м,  що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,  попередньо отримавши від неї за це 2000 грн.,  після чого остання почала користуватися цим
господарчим приміщенням,  та продовжує
фактично володіти ним по стану на сьогодення.

Але цей біржовий договір № 06/2001 від 17.01.2001 р. не був своєчасно
зареєстрований у КП ОМБТІ та РОН,
внаслідок чого вказаний у ньому об'єкт нерухомості не зарахований до
переліку майна,  яке знаходиться у
власності ОСОБА_1 Провести реєстрацію договору № 06/2001 від 17.01.2001 р. у КП
ОМБТІ та РОН по стану на сьогодення неможливо,
оскільки в позивачці не збереглися усі необхідні для цього документи,  які відповідають вимогам цієї установи. Про
це їй стало відомо безпосередньо перед звертанням до суду з дійсним
позовом,  коли вона,  у свою чергу,
звернулася з цим питанням до КП ОМБТІ та РОН,  оскільки вирішила продати цей сарай.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав у повному об'єму,  та не заперечує проти їх задоволення.

Заслухавши представника позивачки,
та дослідивши матеріали справи,
суд надходить до висновку про те,
що позовні вимоги обґрунтовані на законі ті підлягають задоволенню у
повному обсязі у зв'язку з наступним.

На підставі договору купівлі-продажу,
який був зареєстрований 14.12.2000 р. приватним нотаріусом Лічман І.М.
за № 15-148,  відповідач ОСОБА_2 придбав
у власність від Одеської міської Ради нежиле приміщення: сарай загальною площею
16, 3 кв. м,  що знаходиться за
адресою:АДРЕСА_1. Право власності відповідача на вищевказаний об'єкт
нерухомості було зареєстровано 26.12.2000 р. ОМБТІ та РОН за № 2297,  crop. 4,  кн.
12,  неж.

17 січня 2001 р. між ОСОБА_2,  як продавцем,
та позивачкою ОСОБА_1  як
покупцем,  був укладений та посвідчений на
Одеській Новій біржі за № 06/2001 договір купівлі продажу цього нежилого
приміщення,  згідно до якого відповідач
передав позивачці право власності на сарай загальною площею 16, 3 кв. м,  що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,  попередньо отримавши від неї за це 2000
грн.,  після чого остання почала
користуватися цим господарчим приміщенням,
та продовжує фактично володіти ним по стану на сьогодення.

Але цей біржовий договір № 06/2001 від 17.01.2001 р. не був своєчасно
зареєстрований у КП ОМБТІ та РОН,  внаслідок
чого вказаний у ньому об'єкт нерухомості не зарахований до переліку майна,  яке знаходиться у власності ОСОБА_1 Провести
реєстрацію договору № 06/2001 від 17.01.2001 р. у КП ОМБТІ та РОН по стану на сьогодення неможливо,  оскільки в позивачці не збереглися усі
необхідні для цього документи,  що
відповідають вимогам цієї установи. Про це їй стало відомо безпосередньо перед
звертанням до суду з дійсним позовом,
коли вона,  у свою чергу,  звернулася з цим питанням до КП ОМБТІ та
РОН,  оскільки вирішила продати цей
сарай.

Відповідач ОСОБА_2 направив до суду листа,
у якому просить ухвалити рішення про задоволення вищевказаних позовних
вимог ОСОБА_1 до нього у повному обсязі у зв'язку з визнанням ним цього позову.

Вимоги позивачки ОСОБА_1 підлягають судовому захисту на
підставі роз'яснень,  даних у п. 2
постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.95 р. (із
змінами,  внесеними згідно з Постановою
Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.98 р.) „Про судову практику у
справах за позовами про захист права приватної власності",  де сказане,
що,  судам слід мати на
увазі,  що судовий захист права приватної
власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ,  зокрема,
за позовами:

г) про визнання недійсними угод про відчуження майна та дійсними - у
випадках,  передбачених ч. 2 ст. 47 ЦК (нині ч. 2 ст.
220 ЦК України).

Згідно до ч. 2 ст. 220 ЦК
України,  якщо сторони домовилися
щодо усіх істотних умов договору,  що
підтверджується письмовими доказами,  і
відбулося повне або часткове виконання договору,  але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення,  суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається. Ці вимоги викладені у роз'ясненнях,  які дані у п. 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 3 від 28.04.78 р. (із змінами,
внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 13 від
25.12.92 р. № 15 від 25.05.98 р.) „Про судову практику в справах про визнання
угод недійсними" наступним чином: «З підстав недодержання нотаріальної
форми визнаються недійсними тільки угоди,
які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому
нотаріальному посвідченню,  зокрема,  договори довічного утримання; застави,  купівлі-продажу,  (в тому числі при придбанні на біржових
торгах) міни або дарування экщюго
будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму
понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб. Якщо така угода
виконана повністю або Частково однією з сторін,
а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення,  суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК (нині ч. 2 ст.
220 ЦК України) за вимогою сторони,  яка
виконала угоду,  її правонаступників або
прокурора вправі визнати угоду дійсною».

Як убачається з укладеного між сторонами по договору купівлі продажу за №
06/2001,  укладеному 17.01.2001 р. на
Одеській Новій біржі між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 були узгоджені
усі істотні умови договору про передачу продавцем покупцеві прав власності на
нежиле приміщення: сарай загальною площею 16, 3 кв. м,  що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Обумовлена між ними вартість цієї господарчої споруди у сумі 2000 грн. була
передана покупцем продавцеві,  а останній
передав цю споруду першій,  яка з того
часу безперешкодно нею володіє та користується. Спір між сторонами відносно
правомірності укладеної між ними 17.01.2001 р. на Одеській Новій біржі угоди
відсутній.

Однак у зв'язку з тим,  що цей
біржовий договір № 06/2001 від 17.01.2001 р. не був своєчасно зареєстрований у
КП ОМБТІ та РОН,  внаслідок чого вказаний
у ньому об'єкт нерухомості не зарахований до переліку майна,  яке знаходиться у власності ОСОБА_1 Провести
реєстрацію договору № 06/2001 від 17.01.2001 р. у КП ОМБТІ та РОН по стану на
сьогодення неможливо,  оскільки в
позивачці не збереглися усі необхідні для цього документи,  що відповідають вимогам цієї установи. Про це
їй стало відомо безпосередньо перед звертанням до суду з дійсним позовом,  коли вона,
у свою чергу,  звернулася з цим
питанням до КП ОМБТІ та РОН,  оскільки
вирішила продати цей сарай.

Приймаючи до уваги усе вищевикладене,
суд вважає,  що право власності
ОСОБА_1 на нежиле приміщення: сарай загальною площею 16, 3 кв. м,  що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,  таким,
що підлягає захисту,  внаслідок
чого заявлений нею позов слід задовольнити у повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 220,  ст. ст.
316 - 319,  321,  325,
328,  334,  386,
392 ЦПК України,  керуючись,  ст. ст. 4,
ч. 4 ст. 130,  174,  208 - 209,
212 - 215,  218 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити повністю:

1.
Визнати дійсним договір купівлі продажу нежилого
приміщення: сараю загальною площею 16, 3 кв. м,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
який був укладений 17 січня 2001 р. між ОСОБА_2,  як продавцем,
та ОСОБА_1,  як покупцем,
та засвідчений на Одеській Новій біржі за № 06/2001.

2.
Визнати за ОСОБА_1 право
власності на нежиле приміщення: сарай загальною площею 16, 3 кв. м,  що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст.
295 ЦПК України.