overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

8 червня 2007
року

Богодухівський
районний суд у складі головуючого судді Харченка СМ. ,  при секретарі
Мізяк М. О.,  розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.  Богодухові
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 „Про стягнення аліментів''

ВСТАНОВИВ:

Сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі,
мають одну неповнолітню дитину -
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач
просить суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів
на утримання сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини усіх
видів його доходів щомісячно мотивуючи тим,
що відповідач працюе,  але
допомоги на утримання дитини не надає.

Позивач
у судовому засіданні позов підтримала повністю,
наполягала на його задоволенні із вказаних вище підстав.

Відповідач проти
задоволення позову не заперечував.

Суд,  вислухав пояснення сторін,  дослідив матеріали справи вважає,  що позов підлягає задоволенню із слідуючих
підстав:

Неповнолітня
дитина,  батьками якої є сторони у справі
- син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
проживає із матір"ю.

"Згідно
із  ст. 180 Сімейного Кодексу України
"батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею
повноліття".

Факт
подання позову свідчить про недосягнення домовленості між батьками про
утримання неповнолітньої дитини.

Відповідач
працює в Богодухівські ЦРЛ,  отримує
заробітну плату, тим самим має регулярний дохід.

Згідно
із змістом  ст. 183 Сімейного Кодексу
України частка визначається судом,  тому
з урахуванням приведеного вище суд вважає за можливе визначити частку,  яка підлягає стягненню з відповідача,  у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів щомісячно,  до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з
ч. 2  ст.  182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до
вимог  ст. 81,  ст. 88 ЦПК України судові витрати мають бути
стягнуті з відповідача.

Керуючись  ст.
ст.  180-183 Сімейного
Кодексу України,   ст.   ст.
81,  88,  208 - 218 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ :

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2 „Про стягнення аліментів" задовільнити.

Стягувати
з ОСОБА_2 , 1967 року народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1,  працює в Богодухівській центральній районній
лікарні на користь ОСОБА_1аліменти на утримання сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини усіх видів
його доходів щомісячно,  починаючи з 22
травня 2007 року до досягнення дитиною повноліття,  але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.

Стягнути
з ОСОБА_2 ,  в доход держави,
судовий збір у розмірі 51
гри.

Стягнути
з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 7 грн. 50 коп.,  які зарахувати до Державного бюджету України
(одержувач коштів УДК у
Богодухівському районі
МФО 851011 р/р 0081).

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст.  295 ЦПК України.
Справа № 2- П-374|2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

4 червня 2007
року Березнегуватський районний суд в складі:

головуючого
судді                                                                         Молчанова О.Г.

при
секретарі                                                                                 Білій
О.А.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку
дійсним,  визнання права власності на
житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулись до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі
-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на житловий
будинок. В позові зазначили,  що
відповідачам на праві власності належить житловий будинок загальною площею 81.1 кв.м,  (вісімдесят одна ціла,  одна десята),
житловою площею 53.6
(п'ятдесят три цілих шість десятих) кв.м. ,
розташований за адресою: АДРЕСА_1 Даний будинок позивачі купили у
відповідачки за 2000 доларів
США,  що підтверджується розписками від 27 квітня 2007 року,  підписаними відповідачами. Однак,  для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу
будинку з"явитись відповідачі не бажають.

Позивачі
в судовому засідання підтримали свої вимоги,
викладені в позовній заяві,
просять суд задовільнити позов,
визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ними право
власності на житловий будинок.

Відповідачі
позов визнали в повному обсязі,
пояснили,  що будинок дійсно
продали позивачам.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  дослідив матеріали справи,  вважає,
що позовна заява підлягає задоволенню на підставі ч.1  ст. 61 ЦПК України,   ст. . ст.
220, 320, 334 ЦК України.

Керуючись  СТ. . СТ.
10, 11, 60, 130,
174, 209, 212-215 ЦПК України,
суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити. Визнати дійсним між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та ОСОБА_4,  ОСОБА_3,
ОСОБА_5 договір купівлі-продажу житлового будинку,  розташованого за адресою: АДРЕСА_1,  загальною площею 81.1 (вісімдесят одна
ціла одна десята) кв.м. ,  житловою
площею 53.6 (п'ятдесят
три цілих шість десятих) кв.м.

Визнати
за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку за
кожним,  розташованого по
АДРЕСА_1загальною площею 81.1
(вісімдесят одна ціла одна десята) кв.м. ,

житловою площею 53.6
(п"ятдесят три цілих шість десятих) кв.м., що складається з житлового будинку з верандою А,а,
дерев"яної літньої бані Б, двох дерев"яних сараїв В,Г, кам"яного
сарая Д,
кам"яного гаража Е, дерев"яної вбиральні Ж, споруди №1, огорожі №1,2,3,4, розміщених на
земельній ділянці розміром 0.24
(нуль цілих двадцять чотири сотих) га.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 1-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 10 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя                   О.Г. Молчанов
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„27"
липня 2007 року                                                                                м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Краснощокової
Н.С. , Осипчук О.В., Шевченко В.Ю.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,  за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 02 лютого 2005 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні
2004 року ОСОБА_1 звернулася
до Голосіївського райсуду
м.  Києва з позовом
до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої
дитини 1995 року народження.

Відповідач
заявив клопотання про зміну підсудності,
посилаючись на те,  що він в
Голосіївському районі м.  Києва не
проживає,  а мешкає в АДРЕСА_1.

Ухвалою
Голосіївського районного суду м.  Києва
від 07.10.2004 року справа за підсудністю направлена до Печерського районного
суду м.  Києва ( за місцем проживання
позивачки).

Ухвалою
апеляційного суду м.  Києва від 02 лютого
2005 року апеляційна скарга ОСОБА_2 відхилена,
ухвала Голосіївського районного суду м.
Києва від 07.10.2004 року залишена без змін.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування ухвали апеляційного
суду м.  Києва від 02.02.2005 року і
направлення справи на новий апеляційний розгляд,  посилаючись на порушення судом норм
процесуального права.

Справа №
33ц-1455 кс 07

Головуючий
першої інстанції:                                  Нєсвєтова
Н.М.

Суддя -
доповідач:                                                     Осипчук
О.В.

Категорія: 07

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судової ухвали відсутні,
виходячи з наступного.

Згідно
із ч.2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно
до  ст.
342 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає
ухвалу без змін,  якщо судом прийнято
ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувана судова ухвала постановлена з додержанням норм процесуального
права,  з додержанням порядку,  встановленого для її вирішення,  а доводи касаційної скарги цих висновків не
спростовують.

Підстав
для скасування судової ухвали,
передбачених  ст.  342 ЦПК України,  не вбачається.

Ураховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволені касаційної скарги.

Керуючись  ст.
ст.  332, 336, 342 ЦПК
України,  колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Донецької області,  -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу  апеляційного суду м.  Києва від 02 лютого 2005 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не
підлягає.
Справа №2-155/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07    червня 2007 року                                            Підгаєцький
районний суд

Тернопільської
області

в складі:

головуючого                                                              Кунець
І.М.

при
секретарі                                                             Лежигубській
О.В.,

заочно
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Підгайці справу за
позовною заявоюОСОБА_1 доОСОБА_2 про розірвання шлюбу-,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.і
ОСОБА_2 вступили в шлюб 06
серпня 1983 року.
Від цього шлюбу неповнолітніх дітей в них немає.

ОСОБА_1.
звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем,  так як життя в них не склалося через постійні
сварки і непорозуміння.

D    судовому
засіданні ОСОБА_1. позовні вимоги підтримала,
обґрунтовує

їх доводами,  викладеними в
заяві,  пояснила,  що з відповідачем 2 роки вони
спільно

не проживають,  зберегти їх сім'ю
неможливо.

Відповідач
в судове засідання не з'явився,  хоча про
час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином і від нього не
надійшло повідомлення про причини неявки.

Вислухавши
пояснення позивачки,  дослідивши
матеріали справи,  суд приходить до
висновку,  що позов підлягає до
задоволення.

В
судовому засіданні доведено,  що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки,  що має істотне значення.

Керуючись
п.3  ст.
105,   ст.  ст.  110, 112 СК України,   ст.
ст.  1, 3, 4, 6, 8, 11, 60, 212, 213,
215, 224-226, ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Шлюб,  зареєстрований 06 серпня 1983
року в відділі реєстрації актів гроромадянського стану Підгаєцького
районного управління юстиції Тернопільської області під актовим записом №9 в між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 розірвати.

Стягнути
за реєстрацію розірвання шлюбу в користь держави державне мито з
позивачкиОСОБА_1 та відповідачаОСОБА_2 в розмірі 0, 5 неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян (8 грн.50 коп.) з кожного.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На
рішення суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження або апеляційну
скаргу до апеляційного суду Тернопільської області протягом десяти днів з дня
його проголошення через Підгаєцький районний суд.

У випадку
подання заяви про апеляційне оскарження має бути подана апеляційна

скарга в
аналогічному порядку протягом двадцяти днів після її подання.

Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою,  яка її надає,
до апеляційного суду Тернопільської області.

Вказане рішення
може бути переглянуто судом,  що його
ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  яку може бути ним подано
протягом десяти днів з дня отримання його копії.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27 липня
2007 року                                                                         м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Висоцької B.C.,
Осипчук О.В.,
Олєйникової Л.С.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Апеляційного суду м.  Києва від 12 грудня
2005 року,

встановила:

У жовтні
2005 року ОСОБА_1  звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3,  народження ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою
Солом'янського районного суду м.  Києва
від 20.10.2005 року відкрито провадження по справі.

Відповідач
не погодився з ухвалою,  подав апеляційну
скаргу. Ухвалою апеляційного суду від 12.12.2005 року в прийнятті апеляційної
скарги відмовлено.

ОСОБА_2
подав касаційну скаргу,  в обґрунтування
якої посилається на порушення судами норм процесуального права,  в зв'язку з чим ставить питання про
скасування судових ухвал.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових ухвал відсутні,
виходячи з наступного.

Постановляючи
ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги,  апеляційний суд виходив з того,  що відповідно до вимог  ст.
293 ЦПК України визначено перелік ухвал,
які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення
суду,  та ухвала про відкриття
провадження у справі оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Справа №
33ц - 1500 кс - 07                          Категорія 7

Головуючий в 1
інстанції  Оксюта Т.Г.

Доповідач
Висоцька B.C.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з додержанням вимог
матеріального та процесуального закону та відсутні передбачені  ст.
342 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування ухвали суду.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336,
342 ЦПК України,  колегія суддів
Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2  відхилити.

Ухвалу
Апеляційного суду м.  Києва від 12 грудня
2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
Справа №2-2791/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

1 червня  2007р. Червоноградський міський суд
Львівської області

в
складі: головуючого - судді                                          Сковронського
С. І.

при
секретарі                                                                    Климчук
І.П.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Червонограді справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

позивачка звернулася в суд з позовною заявою
до відповідача про стягнення аліментів покликаючись на те,  що з відповідачем перебувала в
зареєстрованому шлюбі і   17 жовтня
2000року шлюб між ними було розірвано. Від спільного проживання у них
народилася дочка ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач   кошти на утримання дочки дає
не регулярно,  чим поставив їх в скрутне
матеріальне становище.   Дитина повністю
знаходиться на "її утриманні,  вона
бажає отримувати кошти на утримання дитини по рішенню суду,  а тому змушена звернутися з позовною заявою в
суд. Просить стягувати аліменти по 1/4
частині щомісячно з усіх видів його заробітку в примусовому порядку.

В судове
засідання позивачка не з'явилася,  про
день і час розгляду справи належним чином повідомлена.

Відповідач в
судовому засіданні проти позову не заперечив. Заслухавши пояснення,  оцінивши представлені матеріали суд
вважає,  що позов підлягає до задоволення  з таких підстав:

Судом встановлено,  що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі
та 17 жовтня 2000 року шлюб було
розірвано.

З копії
свідоцтва про народження видно,  що
батьком ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 записаний
ОСОБА_2.

Згідно закону " батьки
зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття".

А тому з
відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі Ул частини з
усіх видів його заробітку щомісячно. Розмір аліментів ніким не оспорюється.

Керуючись  ст.
ст.  10,
60, 212 ЦПК України,
ст.  ст.  180,
182, 183 Сімейного Кодексу України,  суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягувати
аліменти з  ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2,  уроженця м. Соснівка Львівської області  в користь ОСОБА_1 на утримання дитини
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини зі всіх
видів заробітку (доходу) щомісячно,  але
мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим,  ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць,  починаючи з 08 травня 2007
року,  до повноліття дитини.

Стягнути з
ОСОБА_2 51 грн.
судових витрат по справі в дохід держави.

На рішення може
бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 20 днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження. Заяву про апеляційне оскарження може
бути подано протягом 10 днів з
дня проголошення рішення.
Справа №2-102307
Червоноградський міський суд Львівської області
складі: головуючого-судді                          Рака
секретарі                                                  Багач
відкритому судовому засіданні в м. Червонограді справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до відповіла
покликаючись на те,  що шлюб з
відповідачем був зареєстрований 19
Червоноградському відділі РАГСу Львівської області. Від спільного проживання у
них народилася донька ОСОБА_3.
сторін не склалося з вини відповідача. Він виявився поганим сім"янином ,
матеріально не забезпечує,  не
займається вихованням дитини. Відповідач випивав,  вчиняв сварки,  під час
яких безпідставно ображав позивачку. Тривалий час він ніде не працює . Біля року часу
сторони проживають окремо,  не ведуть
спільного домашнього господарства .Відповідачка втратила до нього почуття
любові та поваги . Шлюб між
ними існує формально,  а тому позивачка
бажає його розірвати
судовому засіданні позовні вимоги підтримала,
давши пояснення аналогічні підставам звернення до суду.
судове засідання не з"явився ,  про день та час слухання справи в суді належним чином був
Суд вважає за
можливе і проти цього не заперечує позивачка ухвалити заочне рішення,  на підстаї наявних у справі та встановлених в
судовому засіданні доказів з таких підстав.
Судом
встановлено,  що сторони уклали шлюб 19 вересня 1998 року у відділі
РАГСу Червоноградського міськвиконкому Львівської області,  про що в книзі реєстрації актів про шлюб
зроблено актовий запис за №347.
На даний час сторони проживають окремо ,  не
ведуть спільного домашнього господарства.
Між ними втрачені почуття любові та поваги один до одного,  у них різні погляди на життя,  сім"ю,  виховання
дитини,  виконання подружніх обов'язків. Шлюб між сторонами існує
формально,  а тому його слід розірвати .
ст. . ст.  10,  60, 224-226 ЦПК
України,   ст.  ст.  110, 112 Сімейного
Кодексу України,  суд
Шлюб,  зареєстрований 19 вересня 1998
р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відділенні РАГСу Червоноградського
міськвиконкому Львівської області , актовий запис № 347 - розірвати.
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу у відділі РАГСу,  стягнути із ОСОБА_2 17 грн. державного мита в
дохід держави,  звільнивши від сплати цих
Рішення
може бути переглянуте судом за заявою відповідача,  яку може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання копії рішення.

На рішення
протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подано заяву про його
апеляційне оскарження та протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження на рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області.

Рішення
виготовляє в нарадчій кімнаті.
Справа № 2 - 1106/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

(заочне)

04 травня 2007 року                                Червоноградський
міський суд

Львівської
області

в
складі: головуючого - судді       Кузьмича
С. М.                                                   -

при
секретарі        Саратовій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Червонограді справу за позовом КП  „Червоноградтеплокомуненерго" до ОСОБА_1
про стягнення боргу за надані послуги з теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

КП
„Червоноградтеплокомуненерго"
звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані
послуги з теплопостачання за період з лютого 2005 року по 01.10.2006
року в розмірі 1101грн.  32коп.
Просить задоволити позов.

Заявлений
позов мотивує тим,  що відповідач
зареєстрована та є власником кв.АДРЕСА_1,  і згідно
ст. 162 ЖК
України отримує від позивача послуги з теплопостачання,  однак за надані послуги станом на 01.11.2006 року заборгувала
позивачу 1101 грн.
32коп.

В
судовому засіданні представник позивача позов підтримав,  покликаючись на мотиви позовної заяви,   просить позов задоволити.

Відповідач,  будучи належно повідомленою про час і місце
розгляду справи в судове засідання не з"явилася,  від неї не надійшло повідомлення про причини
неявки,  тому суд на підставі  ст.
ст. 224, 225 ЦПК
України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі
доказів,  про що судом винесено ухвалу.

Заслухавши
пояснення представника позивача,
вивчивши матеріали справи,  суд
вважає,  що позов підлягає до задоволення
з таких підстав.

Відповідач
проживаючи в кв.АДРЕСА_1,  що належить їй
на праві приватної власності,  отримує
послуги з теплопостачання,  за що вона
зобов'язана своєчасно вносити плату відповідно до  ст.  162 ЖК України.

Відповідач
з лютого 2005 року не
оплачує за послуги з теплопостачання,
станом на 01.11.2006
року заборгувала позивачу 1101грн. 32 коп. Суд вважає,  що відповідач вчиняла дії,  що свідчать про визнання нею боргу,  а саме користувалася послугами позивача і це
свідчить про визнання нею боргу.

Керуючись  ст.
ст.   ст.  ст. 10,
60, 88, 209, 212, 224, 225 ЦПК України,  на підставі  ст.
ст. 11, 256, 264
526, 540, 543,  623 ЦК України,   ст. 162
Житлового Кодексу України,   суд

вирішив   :

Позов
задоволити.

Стягнути
з ОСОБА_1 1101грн. 32коп. боргу за надані послуги з теплопостачання та 30 грн.
сплачених витрат на інформаційо-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути
з ОСОБА_1 51грн судового збору в дохід держави.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Рішення
може бути переглянуте судом,  що його
ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  яка може бути подана
протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.