Справа №2-554/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
листопада    2007 року                   Кельменецький районний суд
Чернівецької

області       у складі:

головуючого
- судді:                                                     Харабари
І.В.

при
секретарі:                                                                Дедовій
B.C.

за
участю позивачки:                                                    ОСОБА_1

представника
відповідача:                                           Фортуни
А.Г.

розглянувши
в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Івановецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області про
визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  подала до суду позовну заяву,  в якій просить визнати за нею право власності
на самочинно збудовані споруди,  а саме
житловий будинок позначений в інвентарній справі доданій до позовної заяви
літерою „А-1" загальною площею 49, 9 м2,
житловою площею 32, 8 м2,
вартістю 6800 гривень,  прибудову
позначену літерою „А" вартістю 304 гривні,
сарай позначений літерою „Б" вартістю 6845 гривень,  господарську будівлю для худоби і птиці
позначену літерою „В" вартістю 3484 гривні,  гараж позначений літерою „Г" вартістю
2370 гривень,  убиральню позначену
літерою „Д" вартістю 314 гривень,
ворота позначені №1 вартістю 526 гривень,  огорожу позначену №2 вартістю 568
гривень,  колодязь питний позначений №3
вартістю 531 гривня,  що знаходяться по
АДРЕСА_1,  загальна дійсна вартість яких
становить 21742 гривні.

Представник
відповідача Фортуна А.Г. позов визнав з тих підстав,  що ОСОБА_1
згідно договору оренди,  який був
укладений 18 жовтня 2007 року між позивачкою та Івановецькою сільською
радою,  є користувачем земельної ділянки,  яка знаходиться на АДРЕСА_1 на якій
розташовані самочинно збудовані споруди,
які залишились після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3.  Івановецька сільська рада,  як власник цієї земельної ділянки не
заперечує щодо визнання за ОСОБА_1  права
власності на самочинне будівництво. Визнання позову не суперечить закону та не
порушує права,  свободи чи інтереси інших
осіб.

Позивачка
ОСОБА_1  в судовому засіданні підтримала
позовні вимоги та обґрунтовуючи їх посилалася на те,  що господарство,  яке розташоване в АДРЕСА_1,  було побудоване в період з 1958 року її
батьками ОСОБА_2. та ОСОБА_3  Жодні
документи з приводу права власності на будинок не

2 оформлялися.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3.
померла ІНФОРМАЦІЯ_2. У зв'язку із відсутністю документів які б стверджували
право власності батьків,   позивачка не
змогла оформити свої спадкові права на будинок та інші споруди,   які залишилася після смерті батьків. Крім
того,   ОСОБА_1   з'ясувала,
що вони є самочинним будівництвом.

18
жовтня 2007 року позивачка уклала із Івановецькою сільською радою
Кельменецького району Чернівецької області договір оренди земельної ділянки
площею 0,  15 Га,   яка розташована в АДРЕСА_1,   на якій розміщене вищевказане самочинне
будівництво. Позивачка,   як користувач
земельної ділянки,   на якій розташоване
самочинне будівництво просить визнати за нею право власності на вищевказані
самочинно збудовані споруди.

Судом
встановлено,   що 18 жовтня 2007 року
позивачка ОСОБА_1   уклала з Івановецькою
сільською радою Кельменецького району Чернівецької області договір оренди
земельної ділянки розміром 0,  15 Га для
обслуговування житлового будинку і господарських будівель,   яка розташована в АДРЕСА_1,   строком на один рік. Таким чином позивачка
згідно   ст.   93 ЗК України є її користувачем.   На даній земельній ділянці знаходяться
житловий будинок та інші споруди,   які
зазначені у зведеному акті інвентарної справи,
а саме житловий будинок позначений в інвентарній справі доданій до
позовної заяви літерою „А-1" загальною площею 49,  9 м2,
житловою площею 32,  8 м2,   вартістю 6800 гривень,   прибудова позначена літерою „А" вартістю
304 гривні,   сарай позначений літерою
„Б" вартістю 6845 гривень,
господарська будівля для худоби і птиці позначена літерою „В"
вартістю 3484 гривні,   гараж позначений
літерою „Г" вартістю 2370 гривень,
убиральня позначена літерою „Д" вартістю 314 гривень,   ворота позначені №1 вартістю 526 гривень,   огорожа позначена №2 вартістю 568
гривень,   колодязь питний позначений №3
вартістю 531 гривня,   загальна дійсна
вартість яких становить 21742 гривні,
які були побудовані без належного дозволу та належно затвердженого
проекту,   тобто самочинно. Дане
самочинне будівництво не суперечить суспільним інтересам,   не порушує права інших осіб,   а також
санітарні та екологічні норми і правила.

Визнання
представником відповідача позову не суперечить закону,   не порушує права та інтереси інших осіб.

Згідно
ч.5   ст.   376 ЦК
України,   на вимогу власника
(користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
нерухоме майно,   яке самочинно збудоване
на ній,   якщо це не порушує права інших
осіб.

Враховуючи
наведене,   суд вважає,   що позов ОСОБА_1   слід задовольнити та визнати за нею право
власності на житловий будинок та господарські і побутові споруди,   які розташовані в АДРЕСА_1.

Керуючись   ст.
ст.   376,   392 ЦК України,     ст.
ст.   З,   8,
10,   15,   79,
88,   130,   174,
213,   214,   215 ЦПК України ЦПК України,   суд,
-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані житловий будинок та
інші споруди,   які зазначені у зведеному
акті

3

інвентарної
справи та розташовані по АДРЕСА_1,  а
саме на житловий будинок позначений в інвентарній справі доданій до позовної
заяви літерою „А-1" загальною площею 49, 9 м2,  житловою площею 32, 8 м2,  вартістю 6800 гривень,  прибудову позначену літерою „А" вартістю
304 гривні,  сарай позначений літерою
„Б" вартістю 6845 гривень,
господарську будівлю для худоби і птиці позначену літерою „В"
вартістю 3484 гривні,  гараж позначений
літерою „Г" вартістю 2370 гривень,
убиральню позначену літерою „Д" вартістю 314 гривень,  ворота позначені №1 вартістю 526
гривень,  огорожу позначену №2 вартістю
568 гривень,  колодязь питний позначений
№3 вартістю 531 гривня,  загальна дійсна
вартість яких становить 21742   гривні.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про
апеляційне оскарження,  якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
буде подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження,  рішення суду набере законної
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги,  рішення,
якщо його не буде скасовано,
набере законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення до Кельменецького районного суду. Апеляційна скарга на
рішення може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Кельменецький
районний суд.