Справа №2-1124/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

24 квітня 2007 року. Новомосковський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді                                                                    Гречаного
В.А.,

при секретарі                                                                             Петренко
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовомОСОБА_1 в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа -
житлово-експлуатаційне управління № 2 Новомосковського КП ЖЕО, про вселення в
квартиру, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом про вселення в
квартиру в АДРЕСА_3, на тих підставах, що відповідач по справі є її колишнім
чоловіком та батьком сина ОСОБА_2. Всі вони мешкали в даній однокімнатній
квартирі, яка меблями була розділена на дві частини. В одній з них мешкає
позивачка з сином, а в іншій відповідач з їх сином ОСОБА_4. Особистий рахунок
на квартиру оформлений на ім'я відповідача, але кожен з них сплачує за
утримання квартири окремо по 1/2 частині. Відповідач звертався до суду з
позовом про визнання позивачки втратившою право користування житловим
приміщенням квартири. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду від
26.05.2005 року ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні його позову. Ухвалою від
22.12.2005 року колегією суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області, рішення Новомосковського міськрайонного суду
залишено без змін.

Позивачка не змогла проживати з сином в даній квартирі,
тому що відповідач створив неможливі умови, а тому вона пішла доглядати за
старою жінкою. 16.11.2005 року ОСОБА_5 померла і позивачка змушена була
повернутися в квартиру. Але позивач вирішив не пускати позивачку з сином до
квартири, змінив замки на дверях та вимагає рішення суду про їх вселення з
сином в квартиру. В зв'язку з цим позивачка вимушена була звернутися до суду з
позовом в якому просить вселити її та сина в АДРЕСА_3.

В судове засідання з'явилися сторони, представник третьої
особи не з'явився. Від представника третьої особи надійшла заява з проханням
розгадати справу за його відсутності (а.с. 21).

В судовому засіданні позивачка позов підтримала та
пояснила суду, що в спірній квартирі вона з молодшим сином ОСОБА_2 не проживає
приблизно з 2003 року із-за того, що відповідач створив неможливі умови для
проживання. Вона доглядала за ОСОБА_5 та проживала з нею по АДРЕСА_5. Рішенням
Новомосковського міськрайонного суду від 2005 року відповідачу було відмовлено
в задоволенні позову про визнання позивачки втратившою право користування
житловим приміщенням. Апеляційний суд залишив рішення в силі. Після рішення
апеляційного суду, позивачка з сином спробувала вселитись, але відповідач не
пустив, змінив замки, не впускав мотивуя тим, що немає рішення суду про
вселення. Поки, що вона тимчасово проживає по АДРЕСА_5 в квартирі ОСОБА_5 з
дозволу її родичів до вирішення питання про вселення в спірну квартиру. Жити
фактично немає де, іншого житла немає. Тому позивачка з сином мають намір
проживати в спірній квартирі. Просить вселити її та сина ОСОБА_2. Від стягнення
витрат по справі позивачка відмовилась.

В судовому засіданні відповідач позов не визнав та
пояснив, що не пускає позивачку в квартиру, т.я. вона однокімнатна і всі разом
вони там проживати не можуть. Йому відомо, що апеляційний суд залишив в силі
рішення Новомосковського міськрайонного суду про відмову в визнанні позивачки
втратившою право користування жилим приміщенням, але він все рівно проти, т.я
їй є де жити, а саме по АДРЕСА_5. Там позивачка проживає з іншим чоловіком.
Просить відмовити в позові.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

2

В
судовому засіданні встановлено, що позивачка перебувала в шлюбі з
ОСОБА_3 (а.с. 5, 7), від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх синівОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження та ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження (а.с. 6) і
вони раніше проживали в квартиріАДРЕСА_3.

Згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду від
26.05.2005 року (а.с. 13), залишене без змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 22.12.2005 року (а.с. 8-9), ОСОБА_3 було відмовлено
в задоволенні його позову доОСОБА_1 про визнання її такою, що втратила право
користування жилим приміщенням у спірній квартирі. Як закріплено в ст. 61 ЦПК
України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті
самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, судовим рішенням, що набрало законної сили,
а саме рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 26.05.2005 року,
встановлено, що позивачка не втратила право користування жилим приміщенням у
спірній квартирі, тобто дані обставини не підлягають доказуванню при розгляді
даної справи. Оскільки позивачка своїх прав відносно спірної квартири не
втратила, вона, відповідно, має право проживати з неповнолітнім сином ОСОБА_2 в
даній квартирі, тому дії відповідача, направлені на перешкоджання вселенню
позивачки й сина в квартиру, є незаконними і порушене право позивачки і її
неповнолітнього сина підлягає захисту.

В зв'язку з цим позивачку і її неповнолітнього сина
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження слід вселити в АДРЕСА_3.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 60,
61, 213, 215 ЦПК України, 145 ЖК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити. Вселити ОСОБА_1 і її неповнолітнього
сина ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, в квартируАДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд
Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення без
попередньої подачі заяви про апеляційне оскарження або протягом двадцяти днів
після подачі заяви про апеляційне оскарження, яке може бути подане протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.