Справа №2-512/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

27 березня 2007 року. Новомосковська міськрайонний суд у
складі:

головуючого судді -                                                                             Гречаного
В. А.,

при секретарі -                                                                                      Петренко
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Новомосковського міськрайонного

суду
цивільну   справу   за
позовом  ОСОБА_1  до
сільськогосподарського

виробничого кооперативу „Горлиця", Піщанської
сільської ради,   Новомосковськом
районної

державної адміністрації про визнання права на земельний
пай, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання за
нею права на земельний пай, на тих підставах, що 28.12.1978 року згідно наказу
директора радгоспу ім. Жданова № 32 позивачка прийнята дояркою відділення № 1.
25.02.1989 року за рішенням Дніпропетровського облвиконкому № 80 радгосп ім.
Жданова перейменовано в Агроторгівельне підприємство „Присамар'є",
державної форми власності. 11.10.1991 року установчою профспілковою
конференцією робочих та службовців АТП „Присамар'є" було прийняте рішення
про реорганізацію державного АТП „Присамар'є" в колективне - КАТП
„Присамар'є", згідно якого знов створене підприємство утворюється на базі
об'єднання пайових внесків працівників та пенсіонерів АТП „Присамар'є". Ця
з конференція і затвердила Статут КАТП„Присамар'є", який зареєстрований
рішенням виконкому Новомосковської районної ради депутатів № 539.

Згідно ст. 4 Закону України „Про колективне
сільськогосподарське підприємство" підприємство діє на підставі статуту. В
п. З Статуту зазначено, що колективне підприємство створене на базі об'єднання
майна фізичних осіб, які є власниками цього підприємства, а п. 22 визначає, що
установчі збори визначили пайовий внесок кожного власника в статутний фонд
підприємства. Згідно п. 28 Статуту, власниками підприємства є фізичні особи для
яких робота на підприємстві була основною та регулювалась КЗпП України, штатні
спеціалісти та службовці апарату управління підприємства, а також інші особи,
які входять до штату підприємства або його структурних підрозділів. Тобто
станом на 30.12.1991 року, працюючи на постійній основі, позивачка стала
співвласником КАТП „Присамар'є" і вже був визначений її пайовий внесок в
статутний фонд колективного підприємства.

27.07.1992 року позивачка звільнилась з підприємства.
22.03.1994 року КАТП „Присамар'є" виданий державний акт на право
колективної власності на землю, до якого обов'язково повинен додаватися список
пайщиків-власників колективного підприємства, затверджений загальними зборами
членів КАТП „Присамар'є" і відповідно позивачка повинна була бути в цьому
списку як співвласник колективного підприємства. Розмір земельного паю по КАТП
„Присамар'є" складає 4,20 умовних кадастрових гектара, вартістю 38 787
грн.. Позивачка звернулась до відповідача про виділення її паю, але позивачці
відмовили з причини того, що її немає в списку пайщиків.

В 2003 році позивачці стало відомо, що незважаючи на те,
що Державний акт на право колективної власності на землю отриманий
підприємством в 1994 році, але список пайщиків до нього не додавався і зборами
не затверджувався. Затвердження даного списку відбулося на зборах членів КАТП
„Присамар'є" 17.01.1997 року затверджений був список пайщиків у кількості
1020 чоловік, але добровільно відповідачем видано всього 707 сертифікатів.

Після ліквідації КАТП „Присамар'є" в 2000 році, список
пайщиків, затверджений зборами колективного підприємства 17.01.1997 року на
1020 чоловік зник. З цих причин позивачка залишилась без паю. В добровільному
порядку відповідач не погоджується вирішувати цю проблему. В зв'язку з цим
позивачка вимушена була звернутися до суду з позовом в якому просить визнати за
нею право власності на земельний пай розміром 4,2 умовних кадастрових гектара,
вартістю 38 787 грн., та зобов'язати Новомосковську районну державну
адміністрацію затвердити розпорядження на виготовлення та видачу їй сертифікату
на право на земельний пай розміром 4,2 га, вартістю 38 787 грн.. Витрати по
справі прошу не стягувати.

2

В судове засідання з'явилася позивачка та ї
представник, представники відповідачів не з'явилися. Від Шпанської сільської
ради та Новомосковської районної державної адміністрації надійшли заяви про
розгляд за відсутності їх представників (а.с. 39, 53). Представник СВК
„Горлиця" будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду
справи до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив (ах. 45, 51).

У судовому засіданні
позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що вона
працювала в колгоспі ім. Жданова
з 28.02.1978 року, який в 1989 році було перейменовано в
агроторгове підприємство „Присамар'є". 11.10.1991 року профспілковою
конференцією працівників АТП „Присамар'є" було прийняте рішення про
реорганізацію в КАТП „Присамар'є" з колективною формою власності на
підставі об'єднання пайових внесків працівників та пенсіонерів АТП „Присамар'є".
В статуті КАТП „Присамар'є" зазначено, що підприємство створене на
підставі об'єднання майна працівників, які являються власниками підприємства.
Оскільки позивачка працювала в КАТП „Присамар'є", то вона, як і інші,
являється його власником і її паєвий внесок був визначений в статутному фонді
підприємства. Звільнилась позивачка з підприємства 27.07.1992 року. 22.03.1994
року КАТП „Присамар'є" був виданий державний акт на право колективної
власності на землю, але список пайщиків до нього не додавався, хоча повинен був
бути, в якому повинна бути зазначена й позивачка. Про це позивачці стало відомо
в 2003 році. А список пайщиків затвердили в 1997 році на 1020 чоловік. Але паї
були виділені не всім. Після ліквідації КАТП „Присамар'є" в 2000 році
список пайщиків зник. Позивачка пай так і не одержала, тому просить визнати за
нею право на земельний пай розміром 4,2 умовних кадастрових гектара, вартістю
38787 грн. та зобов'язати Новомосковську районну державну адміністрацію
виготовити та видати їй відповідний сертифікат, а також стягнути з відповідача
понесені нею витрати по справі.

Представник позивачки в
судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що позивачка являлась
працівником КАТП „Присамар'є" та його власником в числі інших працівників,
була незаконно позбавлена земельного паю, на одержання якого має право. Просить
позов позивачки задовольнити.

Суд, вислухавши позивачку,
представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 14 Конституції
України, право власності на землю гарантується. Воно набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

В судовому засіданні
встановлено, що позивачка відповідно наказу директора підприємства № 32 від
28.02.1978 року була прийнята на роботу в радгосп ім. Жданова (а.с. 57). В
період її роботи радгосп ім. Жданова був перейменований в АТП
„Присамар'є", яке мало державну форму власності, а 11.10.1991 року
рішенням установчої профспілкової конференції робітників та службовців
підприємства державне АТП „Присамар'є" було реорганізоване в колективне
агроторгівельне підприємство „Присамар'є", згідно якого знов створене
підприємство утворювалось на підставі об'єднання пайових внесків робітників та
пенсіонерів державного АТП „Присамар'є", що підтверджується протоколом
конференції № 1 від 11.10.1991 року (ах. 5-7). 30.12.1991 року за № 539
виконкомом Новомосковської районної ради народних депутатів був зареєстрований
статут КАТП „Присамар'є" (ах. 21-32).

Позивачка до утворення КАТП
„Присамар'є" працювала в підприємстві на постійній основі, тому і стала
членом колективного підприємства та співвласником частки у майні цього
підприємства. Відповідно до наказу директора підприємства від 27.07.1992 року
позивачка звільнилась з роботи за власним бажанням (ах. 57), але рішення про
виключення її з співвласників КАТП „Присамар'є" немає.

На підставі п. 2 Указу
Президента „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року,
право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського
підприємства згідно зі списком, прикладеним до державного акта на право
колективної власності на землю.

Судом встановлено, що 25.02.1994 року рішенням 25-ї сесії
Піщанської сільської ради АТП „Присамар'є" виданий державний акт на право
колективної власності на землю (ах. 18), який був зареєстрований в Книзі
записів державних актів на право колективної власності на

3

землю за № 9 від 22.03.1994 року (а.с. 20). 18.01.1995
року загальними зборами членів КАТП „Присамар'є" було прийняте та
затверджене Положення про організацію пайових відносин КАТП „Присамар'є"
(а.с. 8-17), де згідно п. А ст. 2 зазначено, що право на пай мають члени підприємства,
які числились станом на 01.03.1992 року, час введення в дію Закону України „Про
КСП". Згідно зі ст. 4 цього Положення, пай кожного працівника складається
з двох частин, а саме грошової (трудової акції) та земельної. Також судом
встановлено, що до Державного акту на право колективної власності на землю,
який було надано КАТП „Присамар'є", повинен додаватися список пайщиків,
затверджений загальними зборами членів-власників даного КАТП, без якого акт є
не дійсним, але до 1994 року список осіб, які мають право на пай загальними
зборами членів КАТП „Присамар'є" не затверджувався. Процес паювання землі
та майна в підприємстві розпочався лише в 1997 році. 17.01.1997 року був
затверджений список осіб, які мають право на земельний пай в кількості 1020
осіб (а.с. 44). Розпорядженням голови Новомосковської районної державної
адміністрації № 347 від 28.05.1997 року затверджено розмір земельного паю в
розмірі 4,2 умовних кадастрових гектара, його вартість і надана згода на
виготовлення та видачу сертифікатів на земельний пай 1020 членам КАТП
„Присамар'є" (а.с. 43).

Відповідно до довідки про правонаступництво,
правонаступником КАТП „Присамар'є" з 18.04.2000 року є
сільськогосподарський виробничий кооператив „Горлиця" (а.с. 19).

Та обставина, що позивачка не працювала в КАТП „Присамар'є"
для вирішення питання про виділення їй земельного паю не має значення, оскільки
вона працювала в КАТП „Присамар'є" (яке було реорганізоване в СВК
„Горлиця") та вийшла з нього з правом на отримання земельного паю, яке
своєчасно не реалізувала не з своєї вини.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач незаконно
не включив позивачку до списку осіб, які мають право на земельний пай, а тому
за ОСОБА_1 слід визнати право на земельний пай розміром 4,2 умовних кадастрових
гектара, вартістю 38787 грн. та зобов'язати Новомосковську районну державну
адміністрацію затвердити розпорядження на виготовлення та видачу їй сертифікату
на право на земельний пай розміром 4,2 умовних кадастрових гектара, вартістю
38787 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212,
215 ЦПК Украины, ст. 14 Конституції України, п. 2 Указу Президента України
"Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року №
720/95, суд, -

вирішив:

Визнати за ОСОБА_1 право на земельний пай розміром 4,2
умовних кадастрових гектару, вартістю 38787 грн., розташований на землях
сільськогосподарського виробничого кооперативу „Горлиця" на території
Піщанської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Зобов'язати Новомосковську районну державну адміністрацію
Дніпропетровської області виготовити та видати ОСОБА_1 сертифікат про право на
земельний пай розміром 4,2 умовних кадастрових гектару, вартістю 38787 грн.,
розташований на землях сільськогосподарського виробничого кооперативу
„Горлиця" на території Піщанської селищної ради Новомосковського району
Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд
Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення без
попередньої подачі заяви про апеляційне оскарження або протягом двадцяти днів
після подачі заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набрало законної чинності 06.04.2007 року.