Справа №2-2670/07
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2007 року Оболонський
районний суд м. Києва в складі
:
головуючого судді Пшонка P.M
.
при секретарі Тищенко І.Л., Д
анилов А.Д.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі су
ду цивільну справу за позово
м ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подру
жжя та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про в
изнання права особистої прив
атної власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2007 року позивачка
звернулась до суду з зазначе
ним позовом, посилаючись на т
е, що вона перебувала з відпов
ідачем у зареєстрованому шлю
бі з 24.06.1994 року. 14.12.2006 року шлюб між
ними було розірвано. Сторони
мають малолітню дочку ОСОБ
А_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач
ка разом з неповнолітньою ди
тиною проживає за адресою:
АДРЕСА_1. Вказана квартира б
ула придбана під час шлюбу, у 1
997 році відповідач уклав догов
ір про пайову участь у будівн
ицтві житлового будинку АД
РЕСА_1. Загальна сума фінанс
ування склала 63640 грн., які були
сплачені сторонами. 17.10.2000 року
останні вирішили, що квартир
а буде зареєстрована за відп
овідачем, оскільки позивач н
ародила дитину та знаходилас
ь у відпустці по догляду за не
ю. Відповідач отримав свідоц
тво про право власності на кв
артиру АДРЕСА_1. Вказана к
вартира складається з 3-ох кім
нат, жилою площею 57, 3 кв.м. , загал
ьною площею 101.5 кв.м. На даний ча
с документ на квартиру, а саме
- довідка-характеристика, пов
ерховий план у неї, позивачки
, відсутні та не має можливост
і отримати їх з державного ор
гану. Зазначила, що відповіда
ч не мешкає у спірній квартир
і, його місцезнаходження поз
ивачці невідоме. На підставі
вищенаведеного, вона просил
а провести поділ спільного м
айна наступним чином: визнат
и право власності та виділит
и в натурі позивачу 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1.
В судовому засіданні предс
тавники позивачки підтримал
и позовні вимоги та просили с
уд задовольнити позов.
Представник відповідача в
судовому засіданні проти по
зову заперечувала, та 12.12.2007 року
під час судового засідання п
одала до суду зустрічну позо
вну заяву посилаючись на те, щ
о судом розглядаються вимоги
ОСОБА_1 про визнання за не
ю права власності на частину
квартири, яка належить ОСО
БА_2 на праві приватної влас
ності. Первісний позов ОСОБ
А_1 обґрунтовує тим, що в пері
од перебування в шлюбі зі О
СОБА_2 ними була придбана кв
артира АДРЕСА_1. При цьому
відповідачка посилається на
ту обставину, що позивач укла
в договір про пайову участь у
будівництві житлового будин
ку АДРЕСА_1., на підставі як
ого був побудований будинок
і пайщик отримав квартиру в і
нтересах сім'ї, кошти за догов
ором були сплачені сторонами
спільно, отримана за договор
ом квартира зареєстрована 17.10
.2000 року на ім»я позивача у зв'я
зку з тим, що відповідачка нар
одила дитину у 1997 році та знахо
дилася у відпустці по догляд
у за нею. А тому, на думку відпо
відачки, квартира належить с
торонам на праві спільної су
місної власності. При цьому,

2
відповідачка надає суду н
едостовірні дані щодо отрима
ння позивачем квартири у вла
сність, а також не наводить ін
ші фактичні обставини, що в св
оїй сукупності, на підставі н
орм закону, не надають змогу п
оширити режим спільної власн
ості на спірну квартиру, з огл
яду на наступне.
Шлюб між сторонами зареєст
рований 24.06.1997 р. Після укладення
шлюбу позивач з відповідачк
ою проживали разом з бабусею
позивача по АДРЕСА_2 у ква
ртирі батьків позивача. В лип
ні 1995 року позивач захворів на
розсіяний склероз, хвороба з
кожним роком прогресувала. В
раховуючи, що позивач захвор
ів саме у зазначеній квартир
і АДРЕСА_2, де позивач прож
ивав з народження, і оскільки
мала народитися дитина, його
батьки не хотіли, щоб надалі в
ін та дитина проживали в цьом
у будинку. При цьому, у зв'язку
з хворобою, незначними розмі
рами заробітної плати та від
сутністю інших доходів сторо
ни, фактично, перебували на ут
риманні батьків позивача І в
ласних заощаджень чи вільних
коштів не мали. Враховуючи, що
позивач не мав коштів для куп
івлі іншої квартири, батько п
озивача ОСОБА_4 вирішив пр
идбати інше житло позивачу з
а власні кошти. У жовтні 1997 року
ОСОБА_4 надав синові (пози
вачу) кошти для придбання дво
х квартир, які мали бути окрем
им дарунком для сторін. Тому, н
а ім'я позивача було укладено
договір з ВАТ КСБМУ про пайов
у участь у будівництві жилог
о будинку АДРЕСА_1, на ім'я в
ідповідачки було укладено до
говір з ВАТ КСМБУ про пайову у
часть у будівництві жилого б
удинку АДРЕСА_3 ОСОБА_4
для оплати за вказаними дого
ворами передав позивачу необ
хідні власні кошти, які позив
ач самостійно, від свого імен
і, вніс на рахунок ВАТ КСБМУ 21.10
.1997р. та 19.05.1999р.. До моменту отриман
ня свідоцтв про право власно
сті на квартири, для приведен
ня їх до належного стану, ОС
ОБА_4 за власний рахунок вкл
ав значні кошти для ремонту н
а оздоблення вказаних кварти
р. Після чого позивач отримав
у власність квартиру АДРЕС
А_1, про що було видано свідоц
тво про право власності на кв
артиру від 17.10.2000р.. Відповідачка
отримала у власність кварти
ру АДРЕСА_3, про що було вид
ано свідоцтво про право влас
ності на квартиру від 17.10.2000р. По
яснюючи викладені обставини
, представник відповідача О
СОБА_2 зазначила, що з одруже
ння у 1994 р. до моменту укладення
договорів та їх оплати 21.10.1997р. т
а 19.05.1999р. сторони у зв'язку з незн
ачними розмірами заробітної
плати та відсутністю інших д
оходів, не могли мати власні к
ошти в достатньому розмірі д
ля оплати за договорами. Поса
ди, які займали сторони з часу
одруження та оплата за догов
орами вказані у їх трудових к
нижках, копії яких знаходять
ся в матеріалах справи. Зокре
ма, позивач з січня 1994 року до л
истопада 1995 р. працював у АКБ «Ю
НЕКС» на посаді начальника в
ідділу реклами. Загальна сум
а доходу з 01.02.1994р. по 26.10.1995р. склада
є 1796 грн. 80 коп.. З січня 1998 р. до кві
тня 1999р. позивач працював у ЗАТ
«Новий канал» (ЗАТ «Телекомп
анія «ЕН-СІ-Ю»). Загальна сума
доходу за цей період склала 170
7 грн. 48 коп.. Щодо періоду 1996-1997рр. п
озивач працював у ТОВ «ВІМА»
та ТОВ «ВІМА-ТБ», які на даний
час ліквідовані. Отже, заробл
ених коштів позивачем протяг
ом їх спільного проживання з
відповідачкою було недостат
ньо для проведеної позивачем
виплати за договорами. Така с
ама ситуація спостерігаєтьс
я і у відповідачки, що відпові
дно до записів у її трудовій к
нижці з 12.09.1994р. по 29.09.1995р. працювала
у підприємстві «Мінолта Укр
аїна» на посаді асистента ко
мерційного експерта, а з січн
я 1996 р. по липень 1999р. працювала у
ВАТ «Готельний комплекс «Ру
сь» на посаді портьє. Крім тог
о, як зазначає ОСОБА_1, з нар
одженням дитини у 1997р. до реєст
рації права власності на ква
ртиру у 2000р., вона знаходилася у
відпустці по догляду за нею. Н
а відміну від сторін батько п
озивача ОСОБА_4 з ініціати
ви та за рахунок якого було пр
идбано квартири, власні кошт
и для купівлі нерухомості чи
інвестування в її будівницт
во мав. Зокрема, ОСОБА_4 був
учасником ТОВ «ВІМА» і коли п
остало питання про придбання
житла, для отримання

3
необхідних коштів з метою
його купівлі ініціював пита
ння виплати йому дивідендів.
У 1997 р. ОСОБА_4 отримав в яко
сті дивідендів кошти в загал
ьному розмірі 300 409, 55 грн., що підт
верджується довідкою № 514-14 від
28.05.97р. Після укладення у жовтні
1997 р. зазначених договорів для
їх оплати ОСОБА_4 зняв нео
бхідну частину власних кошті
в зі свого рахунку в банку та п
ередав їх позивачу, який від с
вого імені вніс їх на рахунок
забудовника (ВАТ КСБМУ). Тобто
, кошти сплачені за зазначени
ми договорами про пайову уча
сть у будівництві не належал
и ані позивачу, ані його сім'ї,
оскільки були особистими ко
штами ОСОБА_4. Зазначені к
ошти були даром ОСОБА_4 св
оєму синові (позивачу). Вони не
надавалися сім'ї позивача дл
я придбання квартир, а були на
дані позивачу для сплати за д
оговорами, на підставі яких п
озивач отримав у власність к
вартиру № 103. а відповідачка от
римала у власність квартиру
№ 102. На підставі вищенаведено
го, представник ОСОБА_2 пр
осить відмовити ОСОБА_1 в
задоволенні позовних вимог у
повному обсязі та задовольн
ити зустрічний позов в повно
му обсязі, визнавши квартиру
АДРЕСА_1 особистою приват
ною власністю ОСОБА_2.
Суд, заслухавши пояснення с
торін, їх представників, досл
ідивши матеріали справи, при
ходить до висновку, що в позов
і ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подру
жжя слід відмовити, а зустріч
ний позов ОСОБА_2 до ОСОБ
А_1 про визнання права особи
стої приватної власності на
квартиру - задовольнити, вихо
дячи з наступного.
Судом встановлено, що згідн
о свідоцтва про шлюб, сторони
уклали шлюб 24.06.1994 р. (а.с. 6).
Згідно рішення Оболонсько
го районного суду м. Києва від
20.09.2006р. по справі № 2-3896/06 за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про р
озірвання шлюбу та свідоцтва
про розірвання шлюбу сторон
ами шлюб було розірвано 14.12.2006 ро
ку. (а.с. 7, 37).
Як вбачається з матеріалів
справи, під час шлюбу у жовтні
1997 року був укладений договір
про пайову участь у будівниц
тві житлового будинку АДРЕ
СА_3, стороною по договору є в
ідповідач ОСОБА_2 (а.с. 8-9).
Окрім цього, у жовтні 1997 року
також був укладений договір
про пайову участь у будівниц
тві житлового будинку АДРЕ
СА_3, за яким стороною по вказ
аному договору є ОСОБА_1 (а
.с. 59 - 62).
Відповідно до платіжних до
ручень № 2 від 19 травня 1999 року та
№ 2 від 21 жовтня 1997 року відповід
ачем за первинним позовом О
СОБА_2 були внесені кошти в р
озмірі 940 гривень та 43 000 гривень
відповідно за дольову участ
ь у будівництві житла на ім. »я
ОСОБА_1 - позивача за перви
нним позовом за адресою АДР
ЕСА_3 ( а. с. 64 - 65 ).
Згідно свідоцтва про право
власності на квартиру від 09.10.2
000р. відповідач ОСОБА_2 є вл
асником квартири АДРЕСА_1
загальною площею 101, 5 кв.м. (а.с. 14
).
Як вбачається з довідки фор
ми № 3 від 28.02.2007р. за адресою: АДР
ЕСА_1 проживають та зареєст
ровані позивачка ОСОБА_1 т
а її неповнолітня дочка ОСО
БА_3 (а.с. 15).
Згідно графіку платежів по
пайовій участі в будівництв
і квартири АДРЕСА_1 на 1997р. п
айщиком є відповідач ОСОБА
_2 (а.с. 10).
Вбачається, що на підставі д
овідки про сплату повної вар
тості квартири та копій плат
іжних доручень, відповідач
ОСОБА_2 в повному обсязі вик
онав фінансування будівницт
ва квартири АДРЕСА_1, згід
но договору. Загальна сума фі
нансування склала 63 640 гривень
(а.с. 12, 13).

4
На підставі листа № 28993 від 04.1
0.2007р. Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності
на об'єкти нерухомого майна, с
таном на 02.10.2007р., згідно з даними
книг реєстрації Бюро ціла кв
артира АДРЕСА_1 на праві в
ласності зареєстрована за
ОСОБА_2 (а.с. 52).
Допитаний в якості свідка
ОСОБА_5 в судовому засіданн
і пояснив, що він є компаньйон
ом ОСОБА_4, який є батьком в
ідповідача за первинним позо
вом. У 1997 році ОСОБА_4 з метою
купівлі квартир для ОСОБА_
2 та його дружини ОСОБА_1
зняв кошти з рахунку фірми ТО
В «ВІМА» де він був засновник
ом з метою укладання договор
ів про пайову участь у будівн
ицтві вказаного житла.
Судом встановлено, що у жовт
ні 1997 року ОСОБА_1 був уклад
ений договір про пайову учас
ть у будівництві житла, а саме
квартири АДРЕСА_3, ОСОБА
_2 був укладений договір про
пайову участь у будівництві
житла, а саме квартири АДРЕ
СА_1. Вказані факти підтверд
жуються дослідженими під час
судового розгляду справи до
казами. Відповідно до платіж
них доручень про сплату кошт
ів за вказаними договорами,
ОСОБА_2 були внесені кошти п
о обом договорам, а отже кожна
із сторін отримала у власніс
ть відповідні квартири. Вказ
ані кошти належали ОСОБА_2
особисто, про що свідчать пис
ьмові докази по справі, а саме
копії трудових книжок сторі
н, довідки про доходи сторін н
а момент укладання договорів
про пайову участь у будівниц
тві житла та внесення коштів
по ним, довідкою про отриманн
я дивидентів батьком відпові
дача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 / а.
с. 39 - 41, 97 - 101, 102-104, 108-111/.
За змістом ст. . 57 СК України, м
айно, набуте одним з подружжя
м за час шлюбу, але за кошти, як
і належали йому особисто, є ос
обистою приватною власністю
.
Таким чином, суд приходить д
о висновку, що квартира АДР
ЕСА_1, не підлягає поділу між
подружжям, оскільки вона наб
ута відповідачем за первинни
м позовом за час шлюбу, але за
кошти, які належали йому особ
исто, а отже вказана квартира
є його особистою власністю.

З огляду на викладене, суд в
важає, що позивачці ОСОБА_1
в позові щодо поділу майна по
дружжя слід відмовити, а зуст
річний позов ОСОБА_2 про в
изнання права особистої прив
атної власності на квартиру
підлягає задоволенню та за
ОСОБА_2 слід визнати право о
собистої приватної власност
і на квартиру АДРЕСА_1.
На підставі викладеного, ке
руючись ст. . 57 СК України, ст. ст
. 10, 60, 88, 212 -215, 218, 294 ЦПК України, суд -,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОС
ОБА_2 про поділ спільного ма
йна подружжя відмовити.
Зустрічний позов ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про визнання пр
ава особистої приватної влас
ності на квартиру задовольни
ти.
Визнати квартиру АДРЕСА_
1 особистою приватною власн
істю ОСОБА_2.,
Заяву про апеляційне оскар
ження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. А
пеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двад
цяти днів після подання заяв
и про апеляційне оскарження.