Справа № 2-1845/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2007 року                    Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого

судді                                                           Бондаренко І.В.

при секретарі                                               Виковій С.Б.

з участю адвоката                                        ОСОБА_5

представника позивача ОСОБА_1,
позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі
справу за позовом ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, КП «ВРЕЖО-8», ВГІРФО Хортицького РВ, про визнання таким, що втратив право користування жилим
приміщенням; за позовом ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_3, КП «ВРЕЖО-8», Запорізька міська Рада, про вселення, усунення перешкод в користуванні
жилим приміщенням, встановлення порядку користування
жилим приміщенням, зміну договору найму жилого приміщення; зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи -ОСОБА_5, ОСОБА_3, КП «ВРЕЖО-8», ВГІРФО Хортицького РВ, про
визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування
жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1в м.Запоріжжі, оскільки він більш ніж півроку в цій квартирі не проживає
без поважних причин.

Також, звернувся до суду з позовом про вселення в квартиру АДРЕСА_1в м.Запоріжжі та просить зобов»язати ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 не чинити йому перешкод в користуванні цією
квартирою, а також встановити порядок користування вказаним житлом, виділивши йому в користування кімнату площею 14.1 кв.м.,
та зобов»язати КП «ВРЕЖО-8» укласти з ним окремий договір найму на вказану жилу кімнату в квартирі. Свої позовні
вимоги мотивує тим, що вказані особи перешкоджають йому користуватись
квартирою, не надають йому ключі від неї, у зв»язку з чим він довгий
час не може попасти в квартиру.

ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати його таким, що втратив право користування житлом,
оскільки з листопада 2006 року він в квартирі не проживає, виїхав в інше місце
проживання - до своєї дружини, усі свої речі з квартири забрав.

ОСОБА_3 перший позов не визнав та пояснив, що він постійно проживає в
спірній квартирі, лише тимчасово буває в квартирі
свого дідуся, за яким здійснює догляд, тому не втратив право користування
квартирою.

ОСОБА_2 зустрічний позов не визнав, мотивуючи свою відсутність в квартирі
перешкодами з боку відповідачів та третіх осіб.

Третя особа - ОСОБА_5 з першим позовом не погодилась, мотивуючи тим, що її
син ОСОБА_3 постійно проживає в квартирі, з другим
позовом також не погодилась та вважає, що ОСОБА_2 за своїм волевиявленням не проживає в квартирі з листопада 2006
року, тому втратив право користування квартирою, з
зустрічним позовом погодилась з тих же підстав. Зустрічний позов підтримала.

Позивач, відповідач та третя особа ОСОБА_4 в судові засідання не з»явився у
зв»язку з хворобою, його інтереси представляє
адвокат ОСОБА_5, який підтримав зустрічний позов.

Від представників третіх осіб КП «ВРЕЖО-8» та ВПРФО Хортицького РВ -
надійшли заяви, в яких вони просять розглядати справу у їх відсутності.

Представник третьої особи - Запорізької міської Ради - в судові засідання
не з»явився, пояснень та заперечень по позову не надав.

2

В судовому засіданні встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 в
м.Запоріжжі, яка відноситься до державного
житлового фонду, зареєстровані позивач ОСОБА_2, його батько ОСОБА_4, дружина батька ОСОБА_5 та їх сумісний син
ОСОБА_3/а.с.3/. Ордер на вселення у вказану квартиру видавався на усіх вищевказаних
осіб.

ОСОБА_4 є наймачем вказаного жилого
приміщення.

Квартира є чотирикімнатною, має жилу площу 53.4 кв.м. та ізольовані кімнати
площею 9,5 кв.м., 14 кв.м., 14.1 кв.м., 15,8 кв.м./а.с.30/.

Суду надано акт, складений ЖРЕУ-45 14.05.2007 року, з якого вбачається, що
в кв.АДРЕСА_1 в м.Запоріжжі ОСОБА_3не проживає,
його особистих речей там немає/а.с.2/

Суду надано акт, складений ЖЕУ-1 ЖКВ ВАТ «ЗФЗ» 24.05.2007 року, з якого
вбачається, що в АДРЕСА_2 в м.Запоріжжі мешкає
гр.ОСОБА_6, 1927 р.н., який є учасником бойових дій ВВВ та потребує стороннього
догляду, а його онук - ОСОБА_3 кілька разів на тиждень буває у діда, доглядає
за ним та періодично ночує в нього/а.с.40-43/.

Суду надано копію атестату ОСОБА_3, з якого вбачається, що він в 2005 році
закінчив СШ №106, яка знаходиться в Хортицькому районі М.Запоріжжя
/а.с.44/.

Суду надані довідки про осіб, що зареєстровані в кв.АДРЕСА_1 в м.Запоріжжі, а також довідки про склад сімей колишньої та
нинішньої дружин ОСОБА_2: ОСОБА_7 /м.Запоріжжя.АДРЕСА_3/
таОСОБА_8/м.Запоріжжя, вул.АДРЕСА_4/, з яких
вбачається, що ОСОБА_2 не зареєстрований у вказаних квартирах та не є членом
сім»ї вказаних осіб/а.с.124-126/.

З листопада 2006 року ОСОБА_2 не проживає в кв.АДРЕСА_1 в м.Запоріжжі. Він не має ключей від квартири, не має доступу в квартиру, тимчасово мешкає у своєї дружини.

Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13.

На разі, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 суду пояснили, що з часу укладення батьком позивача шлюбу з ОСОБА_9 увесь час
перешкоджали проживати в квартирі. Він не мав ключем від квартири, попасти в
квартиру міг тільки, якщо хтось є дома і відкриє йому
двері. Після приходу ОСОБА_2 з армії він також не зміг жити в квартирі з тих же
причин, вимушений був ночувати у друзів - свідків
по справі, а також і в під»їзді. Після укладення першого шлюбу він з дружиною з
тих же причин винаймав квартиру. ОСОБА_8 та ОСОБА_12 разом з ОСОБА_3 восени 2006 року приходили до квартири по
АДРЕСА_1, ОСОБА_2 ключем намагався відкрити двері квартири, але вони були
замкнені зсередини, і хоча вдома хтось був, а вони дзвонили та
стукали у двері, їм ніхто не відчинив.

Крім цього, свідок ОСОБА_8 пояснив, що, на його думку, ОСОБА_3 в квартирі
не проживає, він його там не бачив жодного разу.

Свідок ОСОБА_9 - рідна сестра ОСОБА_2 та донька ОСОБА_4, суду пояснила, що
з часу розлучення батьків та перейду ОСОБА_2 до батька та його дружини, ОСОБА_2
перешкоджають жити в квартирі. Усі речі після
смерті їх матері - меблі, бібліотека, килими - знаходяться в спірній квартирі, усі члени сім»ї батька ними
користуються. З листопада 2006 року її брат не може попасти в квартиру, хоча до укладення ним другого шлюбу - до осені
2006 року - він там проживав, займав маленьку кімнату. Крім того, коли батько
вдома, то і її і брата пускають в квартиру, вони були там в жовтні 2006 року, в квітні 2007 року, на другий день після весілля ОСОБА_2
забирали з квартири його магнітофон, але там ще залишались його особисті речі -
костюми та посуд. Коли вона бувала в квартирі, то свого брата по батьку ОСОБА_3там
не бачила.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 - сусіди - суду пояснили, що останній час
ОСОБА_2 не проживає в квартирі, живе у дружини, але з яких причин не проживає -
їм не відомо.

Крім цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не заперечують той факт, що на вхідних
дверях зсередини ними встановлений засов, який не можна відкрити зовні. Крім того, вони не
оспорюють той факт, що за час проживання ОСОБА_2 в
квартирі двері їх кімнат замикались на ключі і ОСОБА_5 їх опечатувала від ОСОБА_2. При цьому ОСОБА_5 суду пояснила, що вона завжди
відкриває зсередини двері квартири ОСОБА_2, коли він приходить.

При цьому ОСОБА_5 суду пояснила, що вона категорично проти проживання
ОСОБА_2 в квартирі, оскільки він не
погашає заборгованість по квартплаті та комунальним послугам, а також не дає
дозволу на реєстрацію в квартирі її доньки ОСОБА_16 з малолітньою дитиною.

Проте, з наданих суду довідок з місця роботи ОСОБА_2 за період з жовтня
2003 року по лютий 2005 року, та копій
виконавчих документів Хортицького райсуду м.Запоріжжя та Заводського ВДВС в
м.Запоріжжі вбачається/а.с.67,69/, що на підставі рішення Хортицького районного
суду м.Запоріжжя від

3

2003 року з
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_16 на користь
КП «ВРЕЖО-8» була солідарно стягнена заборгованість по квартплаті та комунальним послугам в загальній сумі 4129,59 грн., яка
примусово та в повному обсязі була утримана з заробітної плати
ОСОБА_2.

Вказана заборгованість була утримана також і з пенсії ОСОБА_4, але була
йому повернута як утримана двічі/а.с.86-99/.

Таким чином, ОСОБА_2 один сплатив
заборгованість за усіх членів сім»ї.

На цей час ОСОБА_2 квартплату та комунальні послуги не сплачує, оскільки
вважає, що тепер борг за нього мають погасити
інші члени сім»ї та хоче платити тільки за себе, маючи окремий договір найму
жилого приміщення.

Суду, також, надана довідка з ЖЕУ-1 ЖКВ ВАТ «ЗФЗ», з якої вбачається, що у
діда ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2, з 08.09.2006
року по 25.05.2007 року були зареєстровані донька ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_16 з малолітньою донькою ОСОБА_17, 2006 року народження/а.с.122/, яких в
теперішній час ОСОБА_5 хоче зареєструвати в кв.АДРЕСА_1в
м.Запоріжжі і на що ОСОБА_2 не дає згоди.

Слід зауважити, що ОСОБА_2 з дитиною зняті з реєстрації вже після подачі до
суду позову ОСОБА_3.

Згідно довідки з ОП «ЗМБТІ», ОСОБА_2 на праві власності нерухомого майна не
має /а.с.128/.

Щодо порядку користування кімнатами в кв.АДРЕСА_1 в м.Запоріжжі сторони
пояснили, що на цей час кімнати площею 14 кв.м. та 14.1. кв.м. займають
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3. Велика кімната
15,8 кв.м. - це зала, нею користуються усі, а кімната площею 9,5 кв.м. - пуста,
в ній до листопада 2006 року жив ОСОБА_2. Вказані обставини підтвердив і свідок
ОСОБА_11.

Вислухавши сторони, третіх осіб, свідків, дослідивши письмові докази по
справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 в частині вселення останнього в квартиру та зобов»язання не чинити йому перешкод в
користуванні квартирою підлягають задоволенню, а усі інші позовні вимоги, в
тому числі і по зустрічному позову, задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

У відповідності до ст.9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або обмежений в праві
користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

У відповідності до ст.ст.71,72 ЖК України, суд може визнати особу такою, що
втратила право користування жилим приміщенням,
якщо вона відсутня в цьому приміщенні понад 6 місяців без поважних причин.

На разі, поважними причинами не проживання в жилому приміщенні можуть бути
визнані необхідність догляду за іншими
особами, або ж неправомірна поведінка інших членів сім»ї, тощо.

В даному випадку суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 здійснював догляд за
своїм хворим дідом ОСОБА_6, крім того, на час подачі позову щодо визнання його
таким, що втратив право користування житлом, він був
неповнолітнім і закінчував навчання в середній школі №106, яка розташована в Хортицькому районі м.Запоріжжі, тому
причини його відсутності в квартирі АДРЕСА_1 в м.Запоріжжі є
поважними.

На підставі викладеного позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_3 таким, що
втратив право користування вказаним жилим приміщенням, задоволені бути
не можуть.

Крім того, суд вважає доведеним той факт, що з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мала
місце протиправна поведінка щодо ОСОБА_2 в частині
того, що ними на вхідних дверях квартири зсередини був
встановлений засов, який перешкоджав позивачу потрапити
до квартири, відкривши двері ключем, і внаслідок чого він міг
потрапити до квартири лише в тому випадку, якщо тому не заперечували відповідачі.

Також, враховуючи неодноразові намагання ОСОБА_2 потрапити до квартири, а
також той факт, що він одноособово сплатив заборгованість по квартплаті та
комунальним послугам за всю родину в 2004-2005
роках і справедливо вважав, що тепер інші члени сім»ї повинні сплачувати
квартплату та комунальні послуги, суд вважає, що
ОСОБА_2 не виявив бажання залишити вказане жиле приміщення, здійснював дії, що свідчать про його бажання користуватись цим
житлом.

Позивач по зустрічному позову ОСОБА_4 не надав суду доказів того, що з
листопада 2006 року ОСОБА_2 за своїм бажанням та
волевиявленням виїхав в інше постійне місце проживання.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_4 щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування кв.АДРЕСА_1 в м.Запоріжжі
задоволені бути не можуть.

4

При цьому, позовні вимоги ОСОБА_2 про вселення його у вказану квартиру та
зобов»язання не чинити йому перешкод в користуванні нею мають бути задоволені,
оскільки у відповідності до ст.64 ЖК України, члени сім»ї наймача мають рівні
права та несуть рівні обов»язки, що випливають з договору найму жилого
приміщення.

У відповідності до ст.104 ЖК України, член сім»ї наймача жилого приміщення
має право вимагати укладення з ним окремого договору
найму жилого приміщення, якщо жилу площу може бути виділене у вигляді жилого приміщення, яке відповідає вимогам ст.63
ЖК України, тобто має бути ізольованим і за розміром не
менше, ніж припадає на одну особу.

Кімната 14,1 кв.м., на яку просить укласти з ним окремий договір найму
жилого приміщення ОСОБА_2, відповідає вимогам ст.63
ЖК України, і такий виділ не порушить житлових прав інших зареєстрованих в
квартирі осіб.

Проте судом встановлено, що на цей час кімнати площею 14,1 кв.м. та 14
кв.м. в квартирі займають відповідно ОСОБА_4 і ОСОБА_5, та
ОСОБА_3, тобто у них склався порядок користування
цими жилими приміщеннями, чого не оспорює і сам позивач, і вони категорично не
згодні змінити такий порядок користування
кімнатами і виділити цю кімнату ОСОБА_2

Сам же позивач, доки жив в квартирі, користувався кімнатою площею 9,5
кв.м., на виділ йому якої він категорично не згоден, мотивуючи
тим, що він має привести в кімнату свою дружину і йому потрібна більша
площа.

Суд не може погодитись з такими доводами позивача, але й не може виділити
ОСОБА_2 в користування та зобов»язати укласти
з ним окремий договір найму жилого приміщення на кімнату площею 9,5 кв.м., оскільки ця жила площа менше, ніж припадає на
одну особу у вказаній квартирі /13,35 кв.м./.

Таким чином, суд не вважає за можливе при таких обставинах справи примусово
змінювати порядок користування жилими приміщеннями АДРЕСА_1 в М.Запоріжжі і
зобов»язувати укладати окремий договір найму
жилого приміщення, тому вважає за необхідне в цій частині позовних вимог
ОСОБА_2 відмовити.

Оскільки позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 суд задовольнив частково і
понесені ним витрати на сплату судового
збору та збору на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу незначні,
то суд не вважає за необхідне стягувати їх з відповідачів в порядку ст.88 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст.10,60,208,212-218
ЦПК України, ст.ст. 9,63,64,71,72,104 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Вселити ОСОБА_2 в квартируАДРЕСА_1в М.Запоріжжі.

Зобов»язати ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 перешкод в користуванні кв.АДРЕСА_1в М.Запоріжжі.

В іншій частині позовних вимог
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - відмовити

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 - відмовити.

На рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подана заява
про його апеляційне оскарження, а апеляційна скарга -
протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.