Справа № 2-1902
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2007
року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого
судді - Дідовця В. А.

при
секретарі - Неблієнко О.В.,  розглянувши
у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до 5-ї Харківської державної нотаріальної контори,  третя особа ОСОБА_1 про визнання відмови від
прийняття спадщини недійсною,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася до суду з позовом,
посилаючись на те,  що 14.05.2001
року померла її мати ОСОБА_2,  яка
мешкала в будинку АДРЕСА_1,  після смерті
матері залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими
будівлями за адресою: АДРЕСА_1,  при
житті ОСОБА_2 склала заповіт,
посвідчений 19.05.1988 р. Путивльською державною нотаріальною конторою
Сумської області за р.№663,  згідно якого
частину належного їй житлового будинку з надвірними будівлями вона заповіла на
користь свого онука,  ОСОБА_1.,  сина позивача. Повний зміст заповіту,  на той час,
позивачу відомий не був,  але
вона, як дочка померлої та непрацездатної за віком особи,  мала право на обов'язкову долю в спадщині і
бажала скористатися своїм правом на спадщину,
в зв'язку з чим відповідно до чинного законодавства,  з метою вчинення дії,  що свідчить про прийняття спадщини,  звернулась до 5-ї ХДНК щодо оформлення заяви
про прийняття спадщини для подальшого надання її до державної нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини,
тобто до Буринської державної нотаріальної контори Сумської області. При
зверненні до 5-ї ХДНК 30.10.2001 року нотаріусом від імені позивача було
складено заяву,  однак її волевиявлення
було викладено та посвідчено нотаріусом інакше,
ніж вона того бажала,  а саме: в
заяві,  що складена нотаріусом від її
імені зазначено,  що вона відмовляється
від обов'язкової долі в спадщині на користь ОСОБА_1.,  роз'яснивши при цьому позивачу,  що вона є належним спадкоємцем,  однак оформленням спадщини,  правом власності на неї,  у тому числі і належної їй частки,  буде займатися ОСОБА_1. однак в подальшому
виявилось,  що цією заявою вона усунута
від спадщини,  вважає,  що при складанні нотаріусом заяви від її
імені від 30.10.2001 року про відмову від обов'язкової долі в спадщині після
смерті її матері ОСОБА_2 мала місце помилка,
яка має істотне значення і внаслідок цього заява підлягає визнанню
недійсною,  просила позов задовольнити
визнати заяву ОСОБА_3 до Буринської ДНК від 30.10.2001 року про відмову від
обов'язкової долі в спадщині на користь ОСОБА_1,  посвідчену нотаріусом 5-ї ХДНК,  р.№4 - 775 - недійсною.

В судовому засідання позивач повністю підтримала свої
позовні вимоги та пояснила,  що
30.10.2001 року при оформленні заяви у нотаріуса,  вона не розуміла в повній мірі наслідків від
подання заяви про відмови від обов'язкової долі в спадщині,  однак вважала,  що вирішення питання спадщини подібним чином
прийнятим,  так як в силу похилого віку
та поганого стану здоров'я оформлення документів на своє ім'я на належну їй
частину в спадщині для неї являло труднощі,
вона підписала заяву,  складену
нотаріусом 5-ї ХДНК,  перебуваючи
упевненою,  що вона є спадкоємцем і
матиме частку в спадщині після смерті матері,
вважає,  що при посвідчені
відповідної заяви мала місце помилка,
яка має істотне значення і внаслідок цього заява підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився,  надавши судові заяву з проханням слухати
справу за їх відсутності,  проти позову
заперечував,  рішення покладав на розсуд
суду.

Третя особа ОСОБА_1 в судовому засідання позов визнав та просив його
задовольнити.

Суд,  вислухавши думку позивача,  третьої особи,  перевіривши матеріали справи,  прийшов до висновку,  що позов не обгрунтований та такий,  що не підлягає задоволенню

В ході судового засідання встановлено,  що 30.10.2001 року до 5-ї Харківської державної
нотаріальної контори звернулась ОСОБА_3 з проханням засвідчити її підпис на
заві до держнотконтори Сумської області м.Буринь про відмову від права на
обов'язкову долю у спадщині. Перед складанням та підписанням цієї заяви,  нотаріус пояснив позивачці значення цієї
заяви та її правові наслідки. Позивачка значення заяви про відмову від права на
обов'язкову долю у спадщині зрозуміла та була згідна з нею,  підписала заяву особисто,  після чого нотаріус засвідчив підпис на заяві
та віддав заяву ОСОБА_3.

Згідно ст.1274 ЦК України
спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь
будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Як вбачається з її заяви вона використала своє право і відмовилася від
своєї 6бов*язкової частки в спадщині на користь ОСОБА_1.

Посилання ОСОБА_3на те,
що при зверненні 30.10.2001 року до 5-ї Харківської державної
нотаріальної контори та складанні від її імені заяви,  її волевиявлення було викладене та нотаріально
посвідчене інакше ніж вона того бажала ,
безпідставні,  поскільки навіть у
судовому засіданні вона підтвердила,  що
просила скласти заяву про відмову від обов*язкової частки у спадщині на користь
ОСОБА_1.

Таким чином
підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_3 у суду не має.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.3,  10,
15,  27,  31,
60,  88,  118,
119,  209,  212,
ЦПК України та ст. ст.     229,
1274 ЦК України,  суд -

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання її заяви до Буринської державної
нотаріальної контори від 30.10.2001 року про відмову від обов*язкової частки в
спадщині на користь ОСОБА_1,  посвідчену
нотаріусом 5-ї Харківської нотаріальної контори р.№4-775 недійсною- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Червонозаводський
районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги,  або в порядку ч. 4
ст. 295 ЦПК України.