РІШЕННЯ

іменем України

5 березня 2007
року                                                                                                                      м.
Рівне

Рівненський
районний суд - суддя Коробов
C.O.,
з участю позивача ОСОБА_1., відповідача ОСОБА_2., при секретарі судового
засідання Пашковській О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

Відповідач позовних вимог не визнав і пояснив суду, що договір позики не
укладав, грошей не позичав. Пояснив суду, що розписка про отримання ним в борг
грошей від відповідача була написана під психологічним тиском з боку
відповідача для підтвердження укладення договору перевезення картонної коробки,
в якій, нібито, за твердженням позивача, знаходилась значна сума грошових
коштів. Ця розписка була написана значно пізніше, ніж був укладений договір
перевезення. Відповідач пояснив, що вказану картонну коробку він передав у м.
Києві зазначеному позивачем пред'явнику паспорта на відповідне прізвище.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і пояснив суду, що 27
грудня 2004 року між ним і відповідачем, який на той час працював водієм
маршрутного таксі сполученням Рівне-Київ, був укладений усний договір
перевезення. Предметом цього договору було перевезення невеликої картонної
коробки. За перевезення даної коробки з м. Рівного до м. Києва водієві
(відповідачу) було сплачено 10 гривень в присутності свідків. На обґрунтування
своїх позовних вимог позивач суду пояснив, що відповідач картонної коробки за
призначенням не доставив. В коробці знаходилось 19000 гривень, які позивач
вважає позиченими відповідачем і просить повернути.

Суд встановив
наступні обставини і відповідні їм правовідносини:

Як визнали сторони, вони 27 грудня 2004 року уклали усний
договір перевезення. Предметом цього договору було перевезення невеликої
картонної коробки. За поясненнями як відповідача, так і позивача сторонами було
визнано ту обставину, що договір позики грошових коштів між сторонами не
укладався.

За положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК
України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

За ч. 2 вказаної статті Кодексу договір позики є укладеним з моменту
передання грошей.

Справа № 2-41 //
2007 р.
Суддя Коробов С.О.

Категорія:
стягнення боргу

За визнаними сторонами
обставинами відповідач договору позики не укладав і наміру на укладення
такого договору не виявляв, грошові кошти реально не передавались і не
перераховувались відповідачем. За поясненнями позивача відповідач отримав від
нього картонну коробку, яку не відкривав при ньому і не перевіряв при ньому її
вміст.

Отже, за відсутності факту передання грошей договір позики не вважається
укладеним, тому пред'явлення розписки на підтвердження укладення договору
позики не можу слугувати підтвердженням укладення договору та його виконання.

Щодо укладення між сторонами договору перевезення, то
позивач не оспорює факту його невиконання і не посилається на існування між
сторонами відповідних правовідносин, а спір щодо невиконання відповідачем
усного договору перевезення не є предметом даного спору та виходить за межі
заявлених позивачем позовних вимог.

У зв'язку з визнанням сторонами вищевикладених обставин суд вважає договір
позики грошових коштів неукладеним, тобто таким, який не створює для сторін
правовідносин позики та правових наслідків невиконання цього договору.

На підставі наведеного та положень ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, керуючись
ст.ст. З, 10,11,60,174,212,215 ЦПК України,

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1у задоволенні позовних вимог до
ОСОБА_2про стягнення боргу за договором позики у зв'язку з недоведеністю
позовних вимог.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Рішення може
бути оскаржене до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Рівненської області. Заява про оскарження рішення подається протягом десяти
днів з дня його проголошення до Рівненського районного суду. Апеляційна скарга
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Заява про оскарження та апеляційна скарга мають відповідати вимогам ст. 295 ЦПК
України.