РІШЕННЯ                                                                          справа
2-941 07

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

20 листопада 2007 року.
Шполянський районний суд Черкаської області в складі: головуючого-судді
КИСЕЛЬОВОЇ Т.
М. ,  при секретарі: ХОМЕНКО О. П.,  з участю: позивачки ОСОБА_1,

представників
відповідачаОСОБА_2.,  ОСОБА_3.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м.  Шполі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Шполянська кондитерська фабрика" про
стягнення заробітної плати за час простою,
за час затримки видачі трудової книжки,
вихідної допомоги,  моральної
шкоди та зміну причини формулювання звільнення,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом,  якого змінила
в судовому засіданні та просила суд стягнути з відповідача - ТОВ
"Шполянська кондитерська фабрика" на її користь заробітну плату з
розрахунку 36, 40 грн. середньоденного заробітку за 55 робочих днів,  що складатиме 2002, 12 грн. за час простою
підприємства не з вини працівника,  800,  86 грн. вихідної допомоги,  800, 86 грн. заробітної плати за час
вимушеного прогулу,  1000 грн. моральної
шкоди,  всього 4603, 84 грн. та покласти
на відповідача понесені нею судові витрати - 50 грн. оплати правової допомоги
за складання позовної заяви.

В обгрунтування своїх
позовних вимог позивачка пояснила,  що
вона 28 жовтня 1987 року була лрийнята на роботу на Шполянську кондитерську
фабрику розфасовщиком кондитерських виробів у зефіро-мармеладний цех згідно
наказу №152-к,  від 12 жовтня 1987 року.

Наказом № 88-к від 28
грудня 2006 року вона була переведена в зефіро-мармеладний цех
мармеладником-пастильником з 1 січня 2007 року.

З 29 червня 2007 року
позивачка не працює в зв"язку з тим,
що фабрика простоює з вини адміністрації. Відпустка без збереження
заробітної плати позивачці не надавалася. Заробітна плата за час простою з вини
підприємства їй не нараховувалася і не виплачувалася.

17 вересня 2007 року
позивачка подала до адміністрації ТОВ "Шполянська кондитерська
фабрика" дві заяви з проханням оплатити їй час простою та звільнити з
роботи за скороченням чисельності штату працівників,  так як відповідач не забезпечив її
роботою,  але адміністрація звільнила її
за  ст.
38 КЗпП України,  тобто за власним
бажанням,  про що є відповідний наказ
№6402 відТ7 вересня 2007 року.

Позивачка стверджує,  що адміністрація не повинна була її звільняти
за власним бажанням,  так як вона не
зверталася з такою заявою,  тому
вважає,  що порушено її право на працю.

Крім цього,  в день звільнення
позивачці не видавалася трудова книжка,
а отримала

вона її лише 17 жовтня 2007 року,
про що зробила відповідний запис у книзі руху

трудових книг товариства.

Місяці вимушеного
простою,  які їй не оплачені,  з підрахунку для призначення допомоги не
виплачуються,  що суттєво впливає на
розмір допомоги та майбутньої пенсії,
так як позивачка перебуває у перед пенсійному віці.

Просила суд змінити причини формулювання її звільнення зі  ст.  38
КЗпП України -

за власним бажанням на  ст.  36 п.6 КЗпП України - на підставі відмови
працівника від

переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством,  установою,

організацією,  а також відмова від
продовження роботи у зв"язку зі зміною істотних умов

праці.

Такими
діями відповідач порушує її трудові права на
працевлаштування на іншому підприємстві,
в зв"язку з цим було порушено не тільки її права на працю,  на заробітну плату,  на отримання допомоги по безробіттю,  а й спричинено моральну шкоду,  яка виразилася в тому,  що позивачка залишилася без засобів до
існування,  вона відчувала
дискомфорт,  виникали суперечки в її
сім'ї,  вона вимушена була по-іншому
організовувати своє життя,  тому моральну
шкоду позивачка оцінила у 1000 грн.

Представники відповідача в
судовому засіданні позов із внесеними до нього змінами визнали частково,  а саме: вважають,  що ТОВ "Шполянська кондитерська
фабрика" повинна виплатити позивачці заробітну плату за час простою за 22
дні липня та серпня та 10 днів вересня 2007 року,  тобто за 54 дні з розрахунку 20, 26 грн.
тарифної ставки,  що буде складати 1094,
04 грн.

Визнали факт затримки у
видачі їй трудової книжки в період з 17 вересня по 17 жовтня 2007 року,  тому заробітна плата за цей період буде
складати: 30, 40 грн. середньоденного заробітку X 23 робочих дні = 699, 20 грн.

Щодо зміни формулювання звільнення,
то в цій частині позов не визнали,
просили суд відмовити в його задоволенні,  так як позивачка не зверталася до ТОВ
"Шполянська кондитерська фабрика" із заявою про звільнення за п.
6  ст.
36 КЗпП України,  а зверталася з
заявою звільнити її за  ст.  40 ч. 1 п. 1 КЗпП України за скороченням
чисельності штату,  її було звільнено з
підприємства за власним бажанням,  так як
товариство не планувало скорочувати штат працівників.

Щодо заявлених вимог по
відшкодуванню моральної шкоди,
вважали,  що вона заявлена
безпідставно,  позивачка не довела її в
судовому засіданні. За відсутності вини підприємства моральна шкоди до
задоволення не підлягає,  так як
підприємство знаходиться у скрутному фінансовому становищі,  на межі банкрутства,  тому такі вимоги позивачки вважали як
збагачення за рахунок товариства.

Вислухавши сторони,  вивчивши матеріали справи,  суд вважає,
що позов із внесеними до нього змінами підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено,  що ОСОБА_1 28 жовтня 1987 року була прийнята на роботу на Шполянську
кондитерську фабрику розфасовщиком кондитерських виробів у зефіро-мармеладний
цех згідно наказу №152-к від 12 жовтня 1987 року.

Наказом № 88-к від 28
грудня 2006 року вона була переведена в зефіро-мармеладний цех
мармеладником-пастильником з 1 січня 2007 року.

З 29 червня 2007 року
позивачка не працює в 'зв"язку з тим,
що фабрика простоює з вини адміністрації. Відпустка без збереження
заробітної плати позивачці не надавалася. Заробітна плата за час простою з вини
підприємства їй не нараховувалася і не виплачувалася,  що підтверджується показами позивачки та не
оспорюється представниками відповідача.

17 вересня 2007 року
позивачка подала до адміністрації ТОВ "Шполянська кондитерська
фабрика" дві заяви з проханням оплатити їй час простою та звільнити з
роботи за скороченням чисельності штату працівників,  так як відповідач не забезпечив її
роботою,  але адміністрація звільнила її
за  ст.
38 КЗпП України,  тобто,  за власним бажанням,  про що є відповідний,  наказ №6402 від 17 вересня 2007 року.

Позивачка стверджує,  що адміністрація не повинна була її звільняти
за власним бажанням,  так як вона не
зверталася з такою заявою,  тому
вважає,  що порушено її право на працю.

Крім цього,  в день звільнення позивачці не видавалася
трудова книжка,  а отримала вона її лише
17 жовтня 2007 року,  про що зробила
відповідний запис у книзі руху трудових книг товариства.

Місяці вимушеного простою,  які їй не
оплачені,  з підрахунку для призначення
допомоги не виплачуються,  що суттєво
впливає на розмір допомоги та майбутньої пенсії,  так як позивачка перебуває у перед пенсійному
віці.

Суд вважає,  що такими діями відповідач порушує трудові
права позивачки на працевлаштування на іншому підприємстві,  в зв"язку з цим було порушено не тільки
її права на працю,  на заробітну
плату,  на отримання допомоги по безробіттю,  але й спричинена моральна шкода.

Суд встановив,  що ТОВ "Шполянська кондитерська
фабрика" порушило її право на працевлаштування на іншому
підприємстві,  затримавши безпідставно
видачу трудової книжки у день звільнення,
тобто 17 вересня 2007 року,  також
позивачка має право на отримання заробітної плати за час простою фабрики в
період за 22 дні липня та серпня,  та 10
днів вересня 2007 року,  тобто за 54 дні
з розрахунку 20, 26 грн. тарифної ставки,
що складатиме 1094, 04 грн.,  так
як таке відшкодування передбачене
ст.  113 КЗпП України,  де вказано,
що час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче
від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Відповідно до  ст.  47 КЗпП України,  власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову
книжку і провести з ним розрахунок у строки,
зазначені у  ст.  116 цього кодексу,  а згідно
ст.  116 КЗпП України,  при звільненні працівника виплати всіх
сум,  що належать йому від
підприємства,  установи,  організації,
проводиться у день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не
працював,  то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня після пред"явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок.

Суд встановив,  що підприємством були порушені строки видачі
трудової книжки позивачці,  та повний
розрахунок з нею проведений з порушенням строків,  передбачених
ст.  116 КЗпП України,  не у день звільнення,  а 17 жовтня 2007 року,  що підтверджується показами ОСОБА_1 та копією журналу реєстрації трудових книжок по
підприємству.

Тому заробітна плата
позивачки за затримку у видачі підприємством трудової книжки буде складати: 30,
40 грн. середньоденного заробітку,
відповідно до довідки про заробітну плату X 23 робочих дні ( в період з 17 вересня по 17 жовтня 2007
року) = 699, 20 грн.

Даний факт представниками ТОВ "Шполянська кондитерська фабрика"
не

оспорюється та визнається.

Відповідно до  ст.
117 КЗпП України,  в разі
невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому
працівникові сум у строки,  передбачені
в  ст.
116 КЗпП України,  при відсутності
спору про їх розмір,  підприємство,  установа,
організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за
весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 32
Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про практику розгляду судами
трудових спорів" від 6 листопада 1992 року,  № 9 (із змінами та доповненнями),  у випадках стягнення на користь працівника
заробітку за нас вимушеного прогулу у зв"язку з незаконним звільненням або
переведенням,  відстороненням від
роботи,  невиконанням рішення про
поновлення на роботі,  затримкою видачі
трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами
обчислення середнього заробітку,
виходячи із заробітку за останні два календарних місяці роботи.

Суд не вбачає підстав до
зміни формулювання причини звільнення позивачки зі  ст.  38
КЗпП України - за власним бажанням на
ст.  36 п. 6 КЗпП України - в
зв"язку з відмовою працівника від переведення на роботу в іншу місцевість
разом з підприємством,  установою,  організацією,
а також в зв"язку з відмовою від продовження роботи у зв"язку
зі зміною істотних умов праці,  так як
позивачка не зверталася до товариства з заявою про таке звільнення,  що підтверджується її показами.

В зв"язку з відмовою судом у задоволенні вимоги позивачки про зміну
формулювання причин звільнення,  тому до
задоволення не підлягає позовна вимога про стягнення з відповідача на її
користь 800, 86 грн. вихідної допомоги.

Щодо відшкодування моральної
шкоди,  заявленої ОСОБА_1,  то така
шкода,  вважає суд,  може бути задоволена частково на суму 500
гри., "тобто пропорційно до задоволення судом заявлених вимог про
стягнення заробітної плати.

Відповідно до  ст.
237-1 КЗпП України,  відшкодування
власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться
у разі,  якщо порушення його законних
прав призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивачка довела факт
спричинення їй моральної шкоди в зв"язку з порушенням товариством її
трудових прав,  тому вона має право на
таке відшкодування,  яке передбачене
законом.

Судові витрати - 51 грн.
оплати судового збору на користь держави,
30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
суді та 50 грн. витрат за надання юридичної допомоги позивачці - складання позовної
заяви,  необхідно покласти на відповідача
- ТОВ "Шполянська кондитерська фабрика".

На підставі
викладеного,   ст. ,
ст.  47,  48,  115-117,
232,  233,  235,
237-1,  238 КЗпП України,  Постанови Пленуму Верховного Суду України
"Про практику розгляду судами трудових спорів" від 6 листопада 1992
року №9,  Постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31
березня 1995 року,  № 4,  керуючись  ст. ,
ст.  10,  60,  208,
212-218 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ТОВ "Шполянська
кондитерська фабрика" про стягнення заробітної плати за час простою,  за час затримки у видачі трудової
книжки,  моральної шкоди та зміну
формулювання причини звільнення,  із
внесеними до нього змінами,  задоволити
частково.

Стягти з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Шполянська кондитерська фабрика" на користь
ОСОБА_1  1094, 04 грн. заробітної плати
за час простою не з вини працівника,
699, 20 грн. заробітної плати за час затримки у видачі трудової книжки в
період з 17 вересня по 17 жовтня 2007 року,
включно,  50 грн. судових витрат
за надання юридичної допомоги та 500 грн. моральної шкоди,  всього 2343, 24 грн.

Стягти з ТОВ
"Шполянська кондитерська фабрика" 51 грн. оплати судового збору на
користь держави та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в суді.

На рішення сторони вправі подати до Шполянського районного суду Черкаської
області заяву про апеляційне оскарження протягом 10 днів з моменту його
проголошення та апеляційні скарги до апеляційного суду Черкаської області
протягом 20іднів з моменту подачі заяви про апеляційне оскарження.