Справа № 2-392/07
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2007 року Голосіїв
ський районний суд м. Києва в
складі: головуючого - судді Г
орбань Н.І. при секретарі Топч
ію В.В., розглянувши у відкрит
ому судовому засіданні в міс
ті Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виз
нання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2006р. позивачка зверн
улася до суду з позовом до від
повідача про розподіл майна
подружжя, а саме: АДРЕСА_1,
вартість якої на момент прид
бання складала 5000 грн., мотиву
ючи тим, що 20.07.2002р. вона зареєстр
увала шлюб з відповідачем О
СОБА_2 Зазначила, що в грудн
і 2002р. на підставі договору куп
івлі-продажу від 5.12.2002р. ними бул
а придбана однокімнатна квар
тира АДРЕСА_1.
Через деякий час їхні сімей
ні відносини погіршилися і в
они вирішили розлучитися. 7.10.200
5р. вони розірвали шлюб.
Вважає, що оскільки шлюб з в
ідповідачем було укладено у
липні 2002р., а спірна квартира п
ридбана у грудні 2002р., тому вка
зана квартира є їхньою спіль
ною сумісною власністю відпо
відно до ст. 60 СК України.
Просить суд визнати за нею п
раво власності на 1/2 частину к
вартири АДРЕСА_1.
В судовому засіданні предс
тавник позивачки підтримала
позовні вимоги до ОСОБА_2
про визнання права власност
і на 1/2 частину АДРЕСА_1 та п
росить суд їх задовольнити.

Представник відповідача п
озов не визнала. Пояснила, що
дійсно квартира була придба
на в період шлюбу, але відпов
ідач 5.12.1994р. придбав квартиру на
своє ім'я лише для себе, до тог
о ж не за спільні з позивачкою
кошти, а за кошти, які він поз
ичив у своєї матері, що підтв
ерджується

2
розпискою та рішенням суд
у. Фактично квартира була при
дбана не за 5000 грн., а за 13750 долар
ів США. Відповідач згодний ко
мпенсувати позивачці частин
у коштів, які були надані нею
на придбання квартири, однак
ця сума не перевищувала три т
исячі доларів США. Позивачка
створила іншу сім'ю і має намі
р отримати кошти за вартість
квартири, на які вона не має п
рава. З наведених підстав в за
доволенні позову просить від
мовити.
Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослі
дивши матеріали справи, вваж
ає, що позов підлягає задовол
енню з підстав.
Встановлено, що сторони пе
ребували в зареєстрованому ш
любі з 20.07.2002р. (а. с. № 7), який було р
озірвано 7.10.2005р. (а. с. № 9).
Згідно договору купівлі-пр
одажу квартири АДРЕСА_1 ві
д 5.12.2002р., укладеного між продав
цем ОСОБА_3 та покупцем О
СОБА_2, посвідченого приват
ним нотаріусом Прокудіною Л.
Д. (а. с. № 8), ОСОБА_2 став влас
ником квартири.
Відповідно до копії розпис
ки АДРЕСА_1 була придбана
за 13750 у. о. (а. с № 79).
Згідно заочного рішення Го
лосіївського районного суду
м. Києва від 26.04.2006р. по справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА
_2 про стягнення боргу позов
ОСОБА_4 було задоволено і
стягнуто на її користь з ОС
ОБА_2 55550 грн., що еквівалентно
11000 доларів США (а. с № № 77, 78).
З розписки відповідача О
СОБА_2 від 1.12.2002р. вбачається, щ
о він позичав гроші у ОСОБА
_4 в розмірі 11000 доларів США дл
я придбання квартири (а. с. № 30).

Таким чином, позовні вимог
и позивачки про визнання за н
ею права власності на 1/2 части
ну АДРЕСА_1 знайшли своє п
ідтвердження в судовому засі
данні, оскільки вказана квар
тира є майном подружжя, нажит
им в період шлюбу, тому за сто
ронами слід визнати право вл
асності на спірну квартиру в
рівних частках.
Доводи представника відпо
відача, що спірна квартира пр
идбана відповідачем лише для
себе, а не для потреб сім'ї, на
кошти, які він позичив у своє
ї матері ОСОБА_4, не заслуг
овують на увагу. Дійсно, відп
овідач в період шлюбу позича
в кошти у своєї матері в розмі
рі 11000 доларів США. Як вбачаєтьс
я із змісту розписки відпові
дача, яку він дав своїй матер
і ОСОБА_4, кошти він позича
в на придбання квартири. Ні ро
зписка, ні зміст заочного ріш
ення Голосіївського районно
го суду м. Києва від 26.04.2006р. не мі
стять інформації, що кошти по
зичалися ОСОБА_4 для купів
лі квартири лише для себе одн
ого, а не для сім'ї.
Відповідно до п. 1 ст. 70 Сімей
ного кодексу України у разі п
оділу майна, що є об'єктом пра
ва спільної сумісної власнос
ті подружжя, частки

3
майна дружини та чоловіка
є рівними, якщо інше не визна
чено домовленістю між ними а
бо шлюбним договором.
Відповідно до вимог ст. 88 Ц
ПК України з відповідача ОС
ОБА_2 необхідно стягнути на
користь позивача держмито в
сумі 1000 грн. та витрати на інфо
рмаційно-технічне забезпече
ння в сумі 30 грн. (а. с. № № 1,
На підставі викладеного, с
т. ст. 60, 61, 69, 70 Сімейного кодек
су України, керуючись ст. ст
. 10, 11, 57, 58, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА
_2 про визнання права власно
сті на 1/2 частину квартири зад
овольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/2 частину кварт
ири АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_2 право
власності на 1/2 частину кварт
ири АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на кор
исть ОСОБА_1 державне мито
в сумі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп
. та витрати на інформаційно-т
ехнічне забезпечення в сумі
30 (тридцять) грн., а всього 1030 (одн
у тисячу тридцять) грн.
Заяву про апеляційне оскар
ження рішення може бути пода
но протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеля
ційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.