АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22-3797/07                                               Головуючий
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
листопада 2007 року                                                                              м.  Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:     Приймака В.О.

Суддів:                   Мануйлова Ю.С.

Маловічко С. В.

При
секретарі:    Батарейній О.О.

За участю
адвоката ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Хортицького районного суду М. Запоріжжя від ЗО серпня 2007 р. у справі за
позовом ОСОБА_1 до територіального управління Держгірпромнагляду по Запорізькій
області,  за участю третьої особи:
ОСОБА_3 ,  про скасування наказу про
звільнення ,  поновлення на роботі,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди ,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2007 р.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіального управління
Держгірпромнагляду по Запорізькій області про скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі,  стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної
шкоди. Позивач зазначав,  що з 1 лютого
2006 р. працював на посаді головного державного інспектора з охорони праці
Запорізької державної інспекції охорони праці в енергетиці,  котлонагляді та підйомних спорудах
територіального управління Держпромгірнагляду по Запорізькій області. З цього ж
часу на нього згідно наказу № 009-К-ос було покладено виконання обов'язків
начальника Запорізької державної інспекції охорони праці в енергетиці,  котлонагляді та підйомних спорудах
територіального управління Держпромгірнагляду по Запорізькій області. 1 вересня
2006 р. згідно з наказом № 151-К-ос його призначено на посаду начальника
зазначеної вище інспекції. За час роботи на вказаних посадах його згідно з
наказами № 087-К.-ос від 13 червня 2006 р. та № 202-К- де від 20 листопада 2006
р. було притягнено до дисциплінарної відповідальності і оголошено дві догани.

У зв'язку з
утворенням на базі територіального управління Держпромгірнагляду по Запорізькій
області територіального управління Державного комітету України з промислової
безпеки,  охорони праці та гірничого
нагляду по Запорізькій області,  25 січня
2007 р. його звільнено з займаної посади на підставі п.5  ст. 36 КЗпП України,  тобто у зв'язку з переведенням за його згодою
до іншого новоствореного підприємства.

2

Наступного
дня,  тобто 26 січня 2007 р. його було
прийнято на посаду заступника начальника Запорізької державної інспекції
промислової безпеки та охорони праці в машинобудуванні,  будівництві та енергетиці територіального
управління Держгірпромнагляду по Запорізькій області з покладенням на нього
відповідних посадових обов'язків згідно посадової інструкції,  затвердженої начальником вказаного
теруправління 10 лютого 2007 р.

З травня 2007 р.
за результатами перевірки роботи державних інспекторів в енергетиці був виданий
наказ № 126 ,  згідно якого вказувалось
на необхідність розгляду питання про звільнення його,  ОСОБА_1,
з займаної посади після одужання.

Не погоджуючись
із вказаними в наказі фактами ,  він 8
травня 2007 р. звернувся до начальника теруправління з заявою про проведення
службового розслідування,  про наслідки
якого його до цього часу не повідомлено.

Наказом
начальника теруправління № 101-К-ос^від 14 травня 2007 р. його звільнено на
підставі п.3  ст. 40 КЗпП України у
зв'язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків,  покладених на нього трудовим договором та
посадовою інструкцією.

Вважаючи своє звільнення незаконним,
просить поновити його на раніше займаній посаді,  стягнути з відповідача на його користь
середній заробіток за час вимушеного прогулу,
тобто з 14 травня 2007 р. до дня ухвалення рішення суду,  Крім того,
просить відшкодувати йому моральну шкоду,  яку він оцінює у 5 000 грн.

Під час
розгляду справи позивач доповнив свій позов вимогою про скасування як
незаконного наказу № 101-К-ос від 14 травня 2007 р. про його звільнення з
займаної посади.

Рішенням
Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2007 р. у позові
відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1,  посилаючись на
неправильне застосування та порушення судом норм матеріального права,  просить рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове,  яким позов
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача,  пояснення позивачки,  представників позивачки і відповідача,  обговоривши доводи апеляційної скарги ,  колегія суддів дійшла висновку про те,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності
до п.3  ст. 40 КЗпП України трудовий
договір,  укладений на невизначений
строк,  а також строковий трудовий
договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником
без поважних причин обов'язків,
покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього
трудового розпорядку,  якщо до працівника
раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

З матеріалів
справи (а.с.  12, 13, 14, 15)
вбачається,  що з 1 лютого 2006 р.
ОСОБА_1 працював на посаді головного державного інспектора з охорони праці
Запорізької державної інспекції з охорони праці в енергетиці,  котлонагляді та підйомних спорудах
територіального управління Держпромгірнагляду по Запорізькій області. З цього ж
часу у зв'язку з виробничою необхідністю на нього було покладено виконання
обов'язків начальника вказаної інспекції,
азі вересня 2006 р. його було призначено на вказану посаду.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2006 р. № 1195 урядовий орган
державного управління - Державний департамент промислової безпеки,  охорони праці та гірничого нагляду,  що діяв у складі Міністерства з питань
надзвичаних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської
катастрофи,  перетворено в центральний
орган виконавчої влади- Державний комітет України з промислової безпеки,  охорони праці та гірничого нагляду.

У відповідності
з наказом Державного комітету України з промислової безпеки,  охорони праці та гірничого нагляду
(Держгірпромнагляд) № 2 від 10 жовтня 2006 р. (а.с. 70-72) на базі
теруправління було утворено територіальне управління Держкомітету

з

України
промнагляду,  промислової безпеки,  охорони праці та гірничого нагляду по
Запорізькій області.

25 січня 2007 р.
наказом № 010-К по територіальному управлінню Держпромгірнагляду по Запорізькій
області (а.с. 110-112) ОСОБА_1 був звільнений з займаної посади на підставі
особистої заяви за  ст. 36 п.5 КЗпП
України за переведенням до територіального управління Державного комітету
України з промислової безпеки,  охорони
праці та гірничого нагляду (Держгіпромнагляду) по Запорізькій області. 26 січня
2007 р. наказом № 004-К по територіальному управлінню Держгірпромнагляду по
Запорізькій області (а.с. 73-75) він був прийнятий згідно особистої заяви на
посаду заступника начальника Запорізької державної інспекції промислової
безпеки та охорони праці в машинобудуванні,
будівництві та енергетиці.

13 червня 2006 р. за наказом № 087 -К-дс
(а.с.  16) і 20 листопада 2006 р. за
наказом

№
202-К-де ( а.с.  17, 61 ) на нього були
накладені дисциплінарні стягнення за проступки на

роботі у
вигляді догаїш7

Вказані накази
позивачем не оскаржувались.

Як встановлено
судом,  позивач неналежним чином
виконував свої трудові обов'язки,  не
зробив висновків після вжиття до нього заходів дисциплінарного стягнення.

За результатами перевірки стану усунення недоліків та порушень,  виявлених перевіркою роботи Запорізької
державної інспекції охорони праці у енергетиці,
котлонагляді та підйомних спорудах в травні 2006 p.,
посадовими особами державної інспекції,  які здійснюють нагляд на підприємствах
енергетики 23 квітня 2007 р. було складено довідку (а. с.  76-78).

На підставі
вказаної довідки 3 травня 2007 р. було видано наказ № 126 по теруправлінню
(а.с. 62),  згідно з п.1 якого
ОСОБА_1,  який є керівником державних
інспекторів в енергетиці,  не виконання
пунктів 4.1-4.4 наказу теруправління від 29 травня 2006 р. № 127 "Про
результати роботи ЗДІОП у Ен,  К та
ПС" (а.с. ,  за неналежне виконання
своїх службових обов'язків в частині здійснення контролю за роботою підлеглих
інспекторів,  що призвело не тільки до
зниження ефективності державного нагляду на підприємствах і об'єктах
енергетики,  а й до порушення трудової
дисципліни,  і вирішено питання про його
звільнення з займаної посади після виходу з лікарняного з урахуванням
того,  що його на протязі року двічі було
притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

14 травня 2007 р. за наказом № 101-К-ос по
теруправлінню (а.с. 23, 60, 63) ОСОБА_1 було звільнено з посади заступника
начальника Запорізької державної інспекції

промислової
безпеки та охорони праці в машинобудуванні у зв'язку з систематичним

невиконанням
без поважних причин обов'язків,
покладених на нього посадовою

інструкцією
на підставі п.3  ст. 40 КЗпП України
(а.с. 23).

Відмовляючи у
задоволенні позову,  суд вважав,  що дії відповідача та третьої особи ОСОБА_3
правомірними.

При цьому він не
прийняв до уваги твердження позивача про те,
що при звільненні за систематичні порушення своїх обов'язків
безпідставно враховані накази від 13 червня та 20 листопада 2006 p.,  якими йому оголошені догани,  бо попередні стягнення були за іншою
посадою,  оскільки відповідно до
Положення про територіальне управління Держгірпромнагляду по Запорізькій
області (а.с.  125-129) правонаступником
територіального управління Держгірпромнагляду по Запорізькій області є
правонаступником територіального управління Державного департаменту промислової
безпеки,  охорони праці та гірничого
нагляду по Запорізькій області.

При цьому суд
виходив з того,  що відповідач є
правонаступником теруправління Державного департаменту промислової
безпеки,  охорони праці та гірничого
нагляду по Запорізькій області,  в тому
числі прав та обов'язків й у сфері трудових відносин (при проведенні
реорганізації змінюється лише організаційно -правова фоцма підприємства,  а власник залишається той же (а.с.  125-129).

Суд також
вважав,  що ОСОБА_1 був переведений на
підставі п.5  ст.  36 КЗпП України за власною згодою до
теруправління Держгіпромнагляду по Запорізькій області,

4

який є
правонаступником теруправління Державного департаменту промислової
безпеки,  охорони праці та гірничого
нагляду по Запорізькій області,  трудові
відносини відповідача з позивачем не припиняли свого існування в момент
переведення,  а згідно обов'язків за
попередньою посадою відповідно до Положення про Запорізьку інспекцію охорони
праці в енергетиці,  котлонагляді та
підйомних спорудах ,  затвердженою 10
лютого 2006 р.та посадовою інструкцією теруправління Держгіпромнагляду по
Запорізькій області (а.с. 64-69),
затвердженою 10 лютого 2007 p.,  посадові обов'язки начальника державної
інспекції,  посаду якої займав
ОСОБА_1,  відповідають обов'язкам
заступника начальника Запорізької державної інспекції промислової безпеки та
охорони праці в машинобудуванні,
будівництві та енергетиці,  яку
став займати ОСОБА_1

Зважаючи на
викладене,  суд першої інстанції
вважав,  що при притягненні до
дисциплінарної відповідальності по результатах перевірки від 23 квітня 2007 р. відповідачем
правомірно враховані дисциплінарні стягнення,
накладені на позивача 13 червня та 20 листопада 2006 р.

Однак з таким
висновком районного суду не можна погодитись,
оскільки він не випливає з матеріалів справи та не грунтується на
вимогах закону.

Згідно зі  ст.  21 КЗпП України трудовий договір є угода між
працівником і власником підприємства,
установи і організації або уповноваженим ним органу чи фізичною
особо.,  за якою працівник зобов'язується
виконувати роботу,  визначену цією угодою
з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові,  а власник підприємства зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці,  необхідні для виконання роботи,  передбачені законодавством про працю,  колективним договором і угодою сторін.

У відповідност
до  ст. 24 КЗпП України трудовий договір
укладається,  як правило,  в письмовій формі.

Укладення
трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

З матеріалів
справи і рішення суду вбачається,  що
ОСОБА_1 двічі притягався до дисциплінарної відповідальності (13 червня та 20
листопада 2006 р.) і до нього були застосовані дисциплінарні стягнення у
вигляді догани під час виконання ним обов'язків начальника Запорізької
державної інспекції з охорони праці в енергетиці,  котлонагляді та підйомних спорудах
територіального управління Держпромгірнагляду по Запорізькій області,  а також при зайнятті ним вказаної посади.

Пунктом 5  ст. 36 КЗпП України передбачена така підстава
припинення трудового договору як переведення працівника за його згодою на інше
підприємство,  в установу,  організацію. Тобто,  йдеться про випадок,  коли має місце погодження між керівником того
підприємства (установи, організації),  на
якому особа працює,  і того,  де вона бажає працювати.

З матеріалів
справи також вбачається,  що 25 січня
2007 р. згідно наказу № 010-К по територіальному управлінню Держпромгірнагляду
по Запорізькій області (а.с. 110-112) він за власною заявою був звільнений з
займаної посади за  ст. 36 п.5 КЗпП
України за переведенням до територіального управління Державного комітету
України з промислової безпеки,  охорони
праці та гірничого нагляду (Держгіпромнагляду) по Запорізькій області,  а 26 січня 2007 р. наказом № 004-К по
територіальному управлінню Держгірпромнагляду по Запорізькій області (а.с.
73-75) він був прийнятий згідно особистої заяви на посаду заступника начальника
Запорізької державної інспекції промислової безпеки та охорони праці в
машинобудуванні,  будівництві та
енергетиці.

Вказані
обставини свідчать про те,  що 25 січня
2007 р. трудовий договір ОСОБА_1 з ТУ Держпромгірнагляду по Запорізькій області
був припинений,  його було звільнено з
займаною посади за власною заявою і 26 січня 2007 р. він уклав новий трудовий
договір з ТУ Держпромгірнагляду по Запорізькій області.

Тим самим
спростовуються висновки суду,  про
те,  що трудові відносини відповідача з
позивачем не припиняли свого існування і що мало місце лише переведення
останнього на роботу до правонаступника.

5

Про те,  що
останнє управління є новоствореною організацією свідчить свідоцтво про державну
реєстрацію юридичної особи від 12 січня 2007 р. (а.с. 91).

Посилання
районного суду на те,  що новостворене
теруправління є правонаступником попереднього теруправління не означає,  що до його працівників,  які працюють за новим трудовим
договором,  переходять усі права та
обов'язки,  виконувані ними раніше за
трудовим договором з попереднім теруправлінням.

Об'єктом
дисциплінарного проступку трудовий розпорядок,
встановлений на даному підприємстві,
установі,  організації. Суб'єктом
дисциплінарного проступку можуть бути лише особа,  яка знаходиться у трудових відносинах з
підприємством,  установою ,  організацією і яке вчинило порушення трудової
дисципліни.

Дисциплінарна
відповідальність робітників і службовців наступає лише у випадку невиконання
ними трудових обов'язків, покладених на них трудовим договором.

Звільнення за
п.3  ст. 40 КЗпП України допускається при
наявності двох умов: протиправність дій працівника і систематичність порушень.

За передбаченими
п.3  ст. 40 КЗпП України підставами
працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі,  вчинений після застосування до нього
дисциплінарного або громадського стягнення.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про
практику розгляду судами трудових спорів " від 6 листопада 1992 року № 9
(із змінами,  внесеними згідно з
постановами Пленуму Верховного суду України № 4 від 1 квітня 1994 p.,
№ 10 від 26 жовтня 1995 p.,  № 15 від 25 травня 1998 р.) за передбаченими п.3  ст. 40 КЗпП підставми працівник може бути
звільнений лише за проступок на роботі,
вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського
стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків,  покладених на нього трудовим договором або
правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках
враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення,  які встановлені Діючим законодавством і не
втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково ( ст. 151 КЗпП),  і ті громадські стягнення ,  які застосовані до працівника за порушення
трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту,  що визначає діяльність громадської
організації,  і з дня накладення яких до
видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

Під
систематичним невиконанням трудових обов'язків слід розуміти вчинення
працівником не менше двох дисциплінарних проступків ,  за перший із яких від піддавався
дисциплінарному або громадському стягненню.

З матеріалів
справи вбачається,  що ОСОБА_1 два
дисциплінарні проступки вчинив під час роботи в організації,  з якої він звільнився,  а третій проступок - у іншій організації
після укладення нового трудового договору.

Зважаючи на те.
що дисциплінарні стягнення,  покладені на
позивача (13 червня та 20 листопада 2006 р.),  не можуть бути враховані,  судова колегія приходить висновку,  що у його діях відсутнє систематичне
порушення трудових обов'язків,  що є
необхідною умовою для звільнення за п.3
ст. 40 КЗпП України.

За таких
обставин у відповідач не мав право звільняти позивача з роботи за п.3  ст. 40 КЗпП України,  тобто звільнення останнього було проведено з
порушенням вимог трудового законодавства,
у зв'язку з чим рішення районного суду підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення позову.

У зв'язку з
тим,  що з позивачем необгрунтовано
розірвано трудовий договір,  то наказ
територіального управління Держгірпромнагляду по Запорізькій області,  № 101-к від 14 травня 2007 р. про звільнення
ОСОБА_1 з 14 травня 2007 р. з посади заступника начальника Запорізької
державної інспекції промислової безпеки та охорони праці в
машинобудуванні,  будівництві та
енергетиці територіального управління Держгірпромнагляду по Запорізькій області
у зв'язку з систематичним невиконання без поважних причин обов'язків,  покладених на нього трудовим договором та
посадовою інструкцією згідно р.З  ст. 40
КЗпП України є незаконним і підлягає скасуванню. На підставі  ст. 235 КЗпП України позивач підлягає
поновленню на попередній роботі.

6

Згідно зі  ст. 235 КЗпП України,  працівнику незаконно звільненому з роботи і
поновленому на попередній роботі виплачується за рішенням органу,  який розглядає трудовий спір,  середній заробіток за час вимушеного прогулу
з дня звільнення,  але не більше як за
один рік.

З розрахункових
листів про заробітну плату позивача (а.с. 24) вбачається,  що за два місяці перед звільненням - березень
і квітень 2007 р. ОСОБА_1 відпрацював 41 роб день і йому за цей час нараховано
2992 грн. 88 коп.

Середньоденна
заробітна плата позивача складає 72 грн. 80 коп. (2992 грн. 88 коп : 41 роб.
день).

Вимушений прогул
позивача складає з 15 травня 2007 по 19 листопада 2007 р. 131 роб. день.

Отже,  за 131 роб. день йому необхідно заплатити
9536 грн. 80 коп. ( 72 грн. 80 коп. х 131 роб. день).

У відповідності
до  ст.
88 ЦПК України з цієї суми необхідно стягнути з відповідача в дохід
держави судовий збір у сумі 95 грн. 37 коп.

Згідно зі  ст.
367 ЦПК України ,   ст. .235 КЗпП
України рішення в частині поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу в межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

У відповідності до  ст. .237-1 КЗпП України відшкодування
власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться
у разі,  якщо порушення його законних
прав призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових
зусиль для організації свого життя.

Порядок
відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Позивач просить
стягнути на свою користь моральну шкоду у сумі 5 000 грн.,  посилаючись на те,  що нездорові виробничі відносини призвели до
погіршення його здоров'я,  внаслідок
незаконного звільнення був позбавлений можливості пройти курс
санаторно-курортного лікування,  хоча вже
встиг отримати направлення до санаторію та рекомендації лікарів щодо
проходження зазначеного лікування. Крім того,
втративши роботу і відповідно засоби до існування ,  не зміг своєчасно відвідати свого хворого
батька похилого віку,  який проживає в
іншій області. Також вказав,  що
внаслідок незаконного звільнення з роботи йому завдано сильних моральних
страждань,  почав втрачати нормальні
життєві зв'язки ,  йому приходиться докладати
додаткових зусиль для організації свого життя на нормальному,  звичному для нього моральному та
матеріальному рівні.

З матеріалів
справи (а.с. 97-102) вбачається,  що
позивачу у травні 2007 р. за станом здоров'я рекомендовано санаторно-курортне
лікування у Сходниці або Трускавці,
згідно графіку щорічних відпусток працівників теруправління щорічна
відпустка була запланована для нього у травні 2007 p.,
його батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Зважаючи на
вказані обставини,  а також,  що порушення його законних прав призвели до
моральних страждань,  втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого
життя,  виходячи з принципу
справедливості та розумності,  судова
колегія вважає достатнім стягнути на його користь з відповідача 2000 грн.
моральної шкоди.

В іншій частині
позовних вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити за
необґрунтованістю.

Керуючись  ст.
ст.  21, 36, 233, 235, 237-1 КЗпП
України,   ст.  ст.
307,  309,  313,
316, 317 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2097 р. у цій справі
скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту: " Позов ОСОБА_1
задовольнити частково. Визнати незаконним і скасувати наказ Територіального
управління Держгірпромнагляду по Запорізькій області № 101-К від 14 травня 2007
р. про

7

звільнення
ОСОБА_1 з 14 травня 2007 р. з посади заступника начальника Запорізької
державної інспекції промислової безпеки та охорони праці в
машинобудуванні,  будівництві та енергетиці
територіального управління Держгірпромнагляду по Запорізькій області у зв'язку
з систематичним невиконання без поважних причин обов'язків,  покладених на нього трудовим договором та
посадовою інструкцією згідно р.З  ст. 40
КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1
з 15 травня 2007 р. на посаді заступника начальника Запорізької державної
інспекції промислової безпеки та охорони праці в машинобудуванні,  будівництві та енергетиці Територіального
управління Держгірпромнагляду по Запорізькій області.

Стягнути з Територіального
управління Держпрпромнагляду по Запорізькій області на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного з 15 травня 2007 р. по 19 листопада 2007 р. в сумі
9536 грн. 80 коп.

Стягнути з
Територіального управління Держпрпромнагляду по Запорізькій області на користь
ОСОБА_1 2000 грн. моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення суду
частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Запорізької
державної інспекції промислової безпеки та охорони праці в
машинобудуванні,  будівництві та
енергетиці Територіального управління Держпрпромнагляду по Запорізькій області
та стягненні середнього заробітку за один місяць у сумі 1496 грн. 44 коп.
допустити до негайного виконання.

Стягнути з
Територіального управління Держпрпромнагляду по Запорізькій області в дохід
держави 95 грн. 37 коп. судового збору.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення,
проте,  може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двох місяців шляхом подачі скарги безпосередньо до
Верховного Суду України.