АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м.  КИЄВА
Київ-601,  вул.  Володимирська,  15
Справа №
22-к- 3183 /07                                                  Головуючий
у І -й ін. - Галкін В.М.
УХВАЛА

Іменем        України

29
жовтня 2007 року                                                                                             м.  Київ

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

м.  Києва в складі:

суддів: Горел кіної Н.А.,   Матвєєвої
О.А.,  Слободянюк С. В.,

відповідно до Закону України "Про внесення змін до закону України
"Про

судоустрій України" щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних
справ"

від 22 лютого 2007 року № 697 та глави 2 розділу V ЦПК
України розглянувши у

попередньому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Красноармійського

міського суду Донецької області від 11 грудня 2002 року та ухвалу
Апеляційного суду

Д енецької області від 03 лютого 2003 року,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2002року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
суми,  мотивуючи вимоги тим,  що у червні 2001 року домовився з

ним про продаж жилого будинку АДРЕСА_1 за

1800 доларів ССША. Він передав відповідачеві ключі від будинку,  а ОСОБА_2 видав

йому розписку про те,  що вказану
суму вартості будинку сплатить йому до грудня 2002

року по 100 доларів США
щомісячно.

03 травня 2002 року між ними було
укладено вказану угоду нотаріально і в

договорі
зазначено,  що відповідач сплатив йому
вартість будинку повністю до підписання договору,  однак вказане не відповідає дійсності. Оскільки
відповідач на час укладення договору не доплатив 800 доларів США,
а після  його підписання у нотаріуса відмовився
віддавати йому борг.

Позивач
просив стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 4263,  60 грн.,
а також 51 грн. судових витрат.

Рішенням
Красноармійського міського суду Донецької області від 11 грудня

2002
року    ,  залишеним ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 03 лютого

2003
року без змін,  в
задоволенні   позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено .

ОСОБА_3,  яка є правонаступником ОСОБА_1,  звернулася до Верховного Суду України з
касаційною скаргою,  в якій просить
скасувати ухвалені у справі рішення та ухвалу судів першої та апеляційної
інстанцій,  посилаючись на порушення норм
матеріального права,  справу направити на
новий судовий розгляд до суду  першої
інстанції.

Відповідно
до ч. 2 ст,  324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог  ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність
застосування судом першої інстанції або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  відсутні передбачені  ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового
рішення,  тому колегія суддів вважає за
необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись  ст.
ст.  336,  337 ЦПК України та Законом України "Про
внесення змін до закону України "Про судоустрій України" щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року
№ 697 та главою 2 розділу V ЦПК України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
м.  Києва,  -

УХВАЛИЛА;

Касаційну скаргу
ОСОБА_3 - відхилити .

Рішення
Красноармійського міського суду Донецької області від 11 грудня 2002 року та
ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 03 лютого 2003 року залишити без
зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.