РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,
судді: Шестакової Н.В.

Суддів:
М"ясоєдової Т.М. Берзіньш B.C.

при секретарі
Петренко Т.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю
„Нива" про стягнення матеріальної та моральної шкоди за апеляційною
скаргою СТОВ „Нива" на рішення Роздольненського районного суду Автономної
Республіки Крим від 18 січня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

У
вересні 2005 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до сільськогосподарського
товариства з обмеженою відповідальністю „Нива" про стягнення матеріальної шкоди
у сумі 5640 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000грн.. посилаючись на те, що
відповідач неправомірно засіяв його земельні ділянки пшеницею та рисом, потім
зібрав врожай, позбавивши позивача можливості користуватися своїми земельними
ділянками у 2005 році; моральну шкоду позивач пов'язує із тим, що відповідач
погіршував стан землі.

Рішенням
суду позов задоволено частково. Постановлено стягнути на користь позивача
моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Додатковим рішенням від 30 липня 2997 року
позивачу відмовлено у задоволенні позову про стягнення матеріальної шкоди.

В
апеляційній скарзі СТОВ „Нива" ставить питання про скасування рішення в
частині задоволення позову про стягнення моральної шкоди з ухваленням нового
рішення про відмову у позові у зазначеній частині з тих підстав, що у судових
засіданнях питання відшкодування моральної шкоди не розглядалося, розмір
моральної шкоди визначений з порушенням принципів розумності та справедливості,
доводи позивача про погіршення стану землі не доведені, позивач тільки у
березні 2006 року встановив межові знаки.

Розглянувши
справу за доводами апеляційної скарги, заслухавши доповідача, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи
позов частково в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції
виходив з того, що діями відповідача дійсно були порушені права позивача, сума
5000грн. відповідає глибині та інтенсивності психічних переживань позивача
внаслідок неправомірних дій відповідача.

Висновки
суду суперечать фактичним обставинам по справі і нормам матеріального і
процесуального права.

Як
свідчать матеріали справи, позивач за державним актом на право власності на
земельні ділянки є власником двох земельних ділянок. Відповідач не оспорює того
факту, що він користувався земельними ділянками позивача у 2005 році, посіяв на
них пшеницю та рис, зібрав врожай з цих земельних ділянок, пояснюючи свої дії
тим, що сам позивач не заперечував у договорі тимчасового обміну земельними
ділянками проти використання відповідачем земельної ділянки у лоті №14, де була
посіяна пшениця:

Справа
№22-ц-6188/2007р.

Головуючий
у 1 інстанції Крючков І.І.

Доповідач                                                                                                        Шестакова
Н.В.

2

стосовно лоту №204 з посівами рису відповідач зазначив,
що земельну ділянку позивача він не засівав і за технологічним процесом
вирощування рису із застосуванням залиття чеків неможливо виключити з
користування окремі земельні ділянки.

За
змістом ст. ст. 23, 1167 ЦК
України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої
внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній
особі, зокрема, неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Колегія
суддів звертає увагу на те, що позивач пов'язує моральну шкоду з погіршенням
стану землі на його земельних ділянках, однак не надав жодного доказу у
підтвердження цього доводу.

Відповідно
до ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В
частині доводу позивача про спричинення йому моральної шкоди у результаті
неправомірного використання його земельних ділянок колегія суддів вважає, що
позивач також не довів своїх доводів, оскільки ним не надано доказів того, що
відповідач позбавив його можливості користуватися цими земельними ділянками.
Приймаючи до уваги зміст договору тимчасового обміну земельними ділянками
позивач сам надав відповідачу дозвіл на користування ним земельної ділянкою у
лоті №14, де була засіяна пшениця. В частині використання земельної ділянки у
лоті №204 (рис) не має підстав вважати, що відповідач порушив права позивача як
власника, оскільки позивач не довів, що відповідач засіяв саме його земельну
ділянку, межові знаки були встановлені тільки у березні 2006 року; крім того,
залиття чеків водою передбачено технологічним процесом вирощування рису і
окремі земельні ділянки у чеках не можуть бути виключені з цього технологічного
процесу.

Згідно
із ст. 10 ЦПК України, яка встановлює принцип змагальності цивільного
судочинства, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається я к на
обгрунтування своїх доводів або заперечень.

Враховуючи
те, що позивач не надав доказів в обгрунтування своїх доводів про спричинення
йому моральної шкоди, колегія суддів вважає необхідним скасувати рішення суду в
частині стягнення на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5000грн. і
ухвалити нове рішення про відмову у позові в зазначеній частині.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу СТОВ „Нива" задовольнити.

Рішення
Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим від 18 січня 2007
року в частині стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 5000грн.
- скасувати. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до сільськогосподарського
товариства з обмеженою відповідальністю „Нива" про стягнення моральної
шкоди у розмірі 5000грн. Додаткове рішення Роздольненського районного суду
Автономної Республіки Крим від 30 липня 2007 року залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі двох місяців.

Справа
№22-ц-6188/2007р.                                    Головуючий
у 1 інстанції Крючков І.І.

Доповідач           Шестакова Н.В.