Справа № 2-2976/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2007 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі: головуючого судді - Гусєва О.Г. при секретарі судового засідання - Селимової О.В.

за участю позивача - ОСОБА_1, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_2 відповідача - ОСОБА_3 ОСОБА_4 , який діяв від свого імені та від імені ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину домоволодіння у порядку спадкоємства і розділ спадкового будинку по зустрічному позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на майно частково недійсним, про визнання права власності на частину домоволодіння у порядку спадкоємства і розділі спадкового будинку, зустрічному позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, третій особи 4-ої державної нотаріальної контори про встановлення факту прийняття спадку, про визнання свідоцтва про право на спадок частково недійсним, про визнання права власності на частину домоволодіння у порядку спадкоємства, зустрічному позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про установлення факту прийняття спадку і визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання за ними права власності на частину домоволодіння АДРЕСА_1, у порядку спадкоємства, після смерті брата ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, а також про реальний поділ цього будинку, згідно висновку будівельної технічної експертизи. У обґрунтування своїх вимог вони посилаються на те, що згідно, свідоцтва про право на спадщину від 16 травня 1966 року їх брату ОСОБА_6 належала частина вказаного будинку з надвірними спорудами. Друга половина будинку належала їх сестрі ОСОБА_7. Право власності до будинку зареєстроване в ОМБТИ і РОН. Після смерті ОСОБА_6 заяви про прийняття спадщини подали: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9. Частка кожного із спадкоємців складала по 1/10 частини від всього житлового будинку. Свідоцтво про право на спадщину ними одержано 19.12.1974 роки тільки на внески спадкодавця, а до будинку свідоцтво вони не одержали. До смерті ОСОБА_7,

померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, суперечки про користування будинком не виникало. Після смерті ОСОБА_7, її чоловік ОСОБА_3, став перешкоджати їм користуватися будинком і земельною ділянкою, у зв'язку з чим, вони просять провести реальний поділ будинку, виділивши їм спільно з ОСОБА_4 та і ОСОБА_5 4/10 частини будинку, у відповідності висновком технічної експертизи, на підставі вимог статей 530, 562 ЦК України (1963 p.).

ОСОБА_3, заперечуючи проти позову, пред'явив зустрічний позов про встановлення факту прийняття спадщини, після смерті дружини ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, посилаючись на те, що протягом шести місяців з дня відкриття спадщини він подав заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору. ОСОБА_3 просить визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину від 16.05.1966 року, яке видане на ім'я ОСОБА_7 і ОСОБА_6, після смерті їх матері - ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, мотивуючи тим, що його дружині ОСОБА_7 повинне було належати 7/12 частин, а її брату ОСОБА_6 тільки 3/12 частини, оскільки решта спадкоємців відмовилася від прийняття спадщини. Тому він оспорює свідоцтво про право на спадщину, видане 16 травня 1966 року 4-ою державною нотаріальною конторою міста Одеси, на ім'я ОСОБА_7 і ОСОБА_6 в рівних частках на домоволодіння АДРЕСА_1. При цьому, указує, що чому і по яких міркуваннях було видане вказане свідоцтво йому не відомо. Тому ОСОБА_3 просить визнати за ним у порядку спадкоємства після смерті дружини ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 38/60 часток житлового будинку. Просить поновити йому строк позовної давності для заперечування вказаного свідоцтва і задовольнити його вимоги відповідно до ст. ст. 48, 115, 549, 562 ЦК України (1963 р.) і ст. 273 ЦПК України.

Він не визнає право на спадщину ОСОБА_4 і ОСОБА_5, мотивуючи тим, що вони не подавали заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини на цей будинок після смерті своїх батьків.

ОСОБА_4, уточнив свої вимоги в судовому засіданні, просить на підставі статей 530, 549 ЦК України (1963 р.) визнати за ним право власності на частину будинку у порядку спадкоємства і про поділ будинку в натурі, з виділенням в натурі, частки, що належить йому, спільно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_5 В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що після смерті ОСОБА_6 його батько ОСОБА_8 подав заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини, проте не одержав свідоцтво про право на спадщину. Після смерті батька він прийняв спадщину, отже, має право і на частку, що належить ОСОБА_8 в цьому будинку.

ОСОБА_5 просить встановити факт прийняття спадщини після смерті батька -ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, а також визнати за нею право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1, на підставі ст. ст. 529, 549 ЦК України, ст. 273 ЦПК України (1963 р.). При цьому посилається на те, що її батько ОСОБА_9, в числі інших спадкоємців, прийняв спадщину після смерті брата ОСОБА_6, померлого в 1973 році. Вона прийняла спадщину після смерті батька - ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, приїжджала в будинок, приймала участі у впорядкуванні житлового будівництва.

У судовому засіданні представник ОСОБА_5 підтримав її вимоги і просить виділити, частку що належить ОСОБА_5, спільно з ним, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідно до експертизи.

В судовому засіданні встановлено слідуючи обставини та відповідні ним правовідносини -

Житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 належав на праві приватної власності ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Після її смерті залишилося шість спадкоємців, проте спадок прийняли тільки

ОСОБА_7 і ОСОБА_6, яким 16 травня 1966 року видано свідоцтво про право на спадщину (л.д.ЗО, 42, 95).

На підставі цього свідоцтва 22 жовтня 1974 року ОСОБА_7 було зареєстроване право власності на даний будинок.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із заявами про прийняття спадщини звернулися в нотаріальну контору спадкоємці другої черги: ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_9 і ОСОБА_8.

У заяві про прийняття спадщини ОСОБА_7 вказала, що на день смерті брата залишилась спадщина у вигляді грошових внесків в ощадкасі і половина будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 ( л.д. 18, 102).

Спадкоємці ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 одержали свідоцтва про право на спадщину згідно із законом, видане на грошові внески в ощадкасі (л.д.ЗО).

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (1963 р.) всі п'ять спадкоємців прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6, кожен по 1/10 частини житлового будинку, проте свідоцтво про право на спадщину згідно із законом на частину житлового будинку вони не одержували.

Згідно ст. 560 ЦК України (1963 р.) видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, що прийняли спадщину, терміном не обмежена. Не отримання свідоцтва про право на спадщину не позбавляє їх права власності на частину, що належить їм.

Нотаріальна контора в даний час не видає свідоцтва у зв'язку з тим, що виникла суперечка про поділ спадщини, після смерті ОСОБА_7.

ОСОБА_3, одружившись з ОСОБА_7, 28.11.1973 року був прописаний в будинку АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку, що належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16 травня 1966 року, а також на 1/10 частину спірного будинку, що залишилась по спадщини після смерті брата Кирила, тобто всього на 6/10 частин будинку АДРЕСА_1. Спадкоємцем згідно із законом на цю частину будинку є ОСОБА_3, який прийняв спадщину, оскільки на день його відкриття він проживав спільно із спадкодавцем.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_8 (л.д.70).

Все своє майно він заповідав сину ОСОБА_4, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті батька (л.д.73 заповіт від 02.02.1989г.)

Отже, відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, ОСОБА_4 має право і на 1/10 частину спірного житлового будівництва, оскільки прийняття частини спадщини означає прийняття спадщини в цілому.

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 Спадщину після його смерті прийняла дочка ОСОБА_5, тому вона має право і на 1/10 частину спірного житлового будинку.

ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_9, що підтверджується довідкою Гвоздавської сільської Ради № 621 від 10.05.2007 року.

За встановленими обставинами суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_3 про продовження процесуального строку для визнання свідоцтва про право на спадщину, виданого 4-ою державною нотаріальною конторою від 16 травня 1966 року, і про визнання цього свідоцтва, частково недійсним, задоволенню не підлягають.

Свідоцтво про право на спадщину від 16 травня 1966 року, виданого на ім'я ОСОБА_7 і ОСОБА_6 в рівних частках, ніким раніше не було оскаржено. Після смерті ОСОБА_6, в жовтні 1974 року ОСОБА_7 зареєструвала право власності будинку в ОМБТИ і РОН за ними обома в рівних частках. Приймаючи спадщину після смерті брата, вона власноручно в заяві вказала, що спадщина відкрилась на 1/2 частину будинку після смерті ОСОБА_6.

При таких обставинах у ОСОБА_3 немає законних підстав для заперечування свідоцтва про право на спадщину, одержаного ОСОБА_7 і ОСОБА_6 в 1966 році. Він має право тільки на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_7 і не має відношення до спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_10, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що ОСОБА_3 не довів свої вимоги про те, що йому у порядку спадкоємства належить 38/60 частин спірного будинку.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що розписки про виплату грошової компенсації за спірне домоволодіння він не може знайти.

Твердження ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_8 і ОСОБА_9 не прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6, не обґрунтовані, спростовуються матеріалами спадкової справи, відкритої за їх заявами.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 належить 6/10 частин спірного домоволодіння, а решті позивачів 4/10 частини.

Згідно судової будівельно-технічної експертизи від 04.08.2006 року запропонований один варіант розділу житлового будівництва в натурі, з урахуванням існуючого планування приміщень житлового будинку, з урахуванням можливого максимального збереження функціонального призначення приміщень житлового будинку, мінімальних витрат на можливі переобладнання, добудови і розташування надвірних будов.

У користування співвласника з часткою 6/10 частин пропонується виділити частину будинку літ. "А-ж", "а" у складі приміщень 1-1 веранду пл. 10, 0 кв.м. , 1-2 коридор пл. 6, 9 кв.м. , 1-3 кухня пл. 6, 4 кв.м. , 1-4 житлове пл. 14, 1 кв.м. , 1-5 житлова пл. 10, 0 кв.м. , всього 37, 4 кв.м. , загальної вартість 11453 гр.; надвірні будови і споруди: 1/2 цистерни - 186, 5 гр., частина мощінь і частина огорож - 940, 5 гр., а всього інвентаризаційною вартістю 12580 гр. Реальна частка цього складає 7/10 частин від всього будинку.

У користування співвласників з часткою 4/10 запропоноване виділити частину житлового будинку літ. "А-ж" у складі житлової кімнати "1-6" пл. 16, 8 кв.м. - інвентаризаційною вартістю 4295 гр., надвірні будови і споруди: літ. "Б" уборная- 456 гр., 1/2 цистерни - 186, 5 гр., а всього 4937, 5 гр. Частина мощень і частина огорож - 940, 5 гр.. Реальна частка складає 3/10 частини від всього житлового будинку, з урахуванням частки огорож і мощення, вартістю 5878 гр.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 реально виділяється 7/10 частин житлового будівництва замість, 6/10 частин, що належать, він зобов'язаний виплатити різницю у вартості доль за ринковою вартістю, яка складає 249840 гр., оскільки вартість всього житлового будівництва визначена експертом в 249840 гр., що еквівалентно 58500 доларам США.

Оскільки позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 згодні з висновком судової будівельно-технічної експертизи; не заперечують одержати 3/10 частини житлового будинку в натурі, а також грошову компенсацію за 1/10 частину будинку з надвірними спорудами, в сумі визначеної експертом, суд вважає за можливе задовольнити їх вимоги.

Порядок користування земельною ділянкою слід визначити відповідно до висновку експертизи.

Співвласникам з часткою 4/10 виділити в користування земельну ділянку площею 227 кв.м. , з якого 207 кв.м. в особисте користування, а 20 кв.м. у дворі загального користування.

Співвласнику з часткою 6/10 виділити земельну ділянку площею 340 кв.м. , зокрема 320 кв.м. в особисте користування, а 20 кв.м. у дворі загального користування.

У відповідності до ст. ст. 115, 529, 530, 549, 562 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Кожний з учасників спільної часткової власності має право вимагати виділу своєї частки з спільного майна.

Якщо угоди про спосіб виділу не досягнуто, то за позовом будь-кого з учасників майно ділиться в натурі, коли це можливо без нерозмірної шкоди для його господарського призначення. В противному разі власник, що виділяється, одержує грошову компенсацію.

Керуючись ст. ст. 115, 529, 530, 549, 562 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - задовольнити у повному обсягу.

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Встановити факт який має юридичне значення, а саме факт прийняття ОСОБА_5 спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_9 Йосиповича.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 по 1/10 частини домоволодіння у порядку спадкоємства після смерті ОСОБА_6, померлого в 1973 році.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 6/10 частин домоволодіння АДРЕСА_1, у порядку спадкоємства після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Виділити у власність і користування ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 3/10 частини домоволодіння АДРЕСА_1, що в цілому складаються з частини житлового будинку під літерами "А-ж" - житлові кімнати "1-6" пл. 16, 8 кв.м. , надвірних будов і споруд: літ. "Б" убиральня, 1/2 цистерни, частина мощень і частина огорож, інвентарною вартістю 5878 грн..

Виділити у власність і користування ОСОБА_3 7/10 частин домоволодіння АДРЕСА_1, що складаються з частини житлового будинку літ. "А-ж", "а" у складі приміщень 1-1 веранду пл. 10, 0 кв.м. , 1-2 коридор пл. 6, 9 кв.м. , 1-3 кухня пл. 6, 4 кв.м. , 1-4 житлове пл. 14, 1 кв.м, 1-5 житлова пл. 10, 0 кв.м. , надвірні будови і споруди, 1/2 цистерни, частина мощень і частина огорож, інвентарною вартістю 12580 гр-

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 різницю у вартості доль -24984 грн.

Виділити в користування ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 227 кв.м. земельної ділянки, з яких 207 кв.м. в особисте користування, а 20 кв.м. частка у дворі загального користування.

Виділити в користування ОСОБА_3 частину земельної ділянки площею 320 кв.м. в особисте користування та 20 кв.м. у дворі загального користування.

У загальне користування виділити ділянку двору площею 40 кв.м.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд міста Одеси шляхом подачі в 10-ти денний термін з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подачею після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або у порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.