Справа №2-341/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 листопада 2007
року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді
-Білецької A.M. при секретарі -
Кошкіній Л.Б..

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3ОСОБА_4 про визнання права власності на 21/100
частину житлового будинку та за позовом ОСОБА_3ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення
перешкод в користуванні власністю та виселення з будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду із позовом до відповідачів,
ОСОБА_3ОСОБА_4 про визнання права власності на 21/100 частину житлового
будинку, в якому просила визнати за нею право власності на житлові приміщення
2-2, 2-1 та пристройку 11, що
складає 21/100 частину в житловому будинку АДРЕСА_1 в порядку набувальної
давності. В обгрунтування позову зазначила, що на підставі рішення народного
суду Комінтернівського району м. Харкова від 25 травня 1948 року житловий
будинок АДРЕСА_1 належав її дідові ОСОБА_5. З ОСОБА_5 у житловому будинку
мешкали його діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Вона, позивач ОСОБА_1, є донькою ОСОБА_6.
З моменту народження, з 1952 року і по цей час, вона не має іншого місця
проживання та реєстрації. Все своє життя разом зі своїми батьками, дідом,
тіткою, а потім іншими власниками жила у будинку АДРЕСА_1 Разом з матір'ю, а
потім після її смерті сама, займала кімнати 2-2, 2-1 та пристройку 11 у спірному
житловому будинку. Ця частина будинку має окремий вхід, опалення, освітлення та
всі зручності та згідно довідки КП «Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» складає 21/100 частину житлового будинку з надвірними
будівлями. Вона постійно сплачує плату за користування цією частиною житлового
будинку з надвірними будівлями і ніхто ніколи із власників не ставив питання
про її виселення. Всі власники житлового будинку знали про те, що частина
житлового будинку, яка знаходиться в її користуванні належить їй та визнавали
її право користування.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1., її представник
ОСОБА_2. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3,
ОСОБА_4. позовні вимоги не визнали, в задоволенні позову
просили відмовити. Звернулися до суду із позовом до ОСОБА_1. про
усунення перешкод в користуванні власністю та виселення з будинку. В обгрунтування
позову зазначили, що ОСОБА_3., належить на праві власності 75/100 частин
житлового будинку АДРЕСА_1, згідно договору купівлі - продажу від 19.04.2001
року, укладеному між нею, ОСОБА_3. та ОСОБА_9, посвідченому приватним
нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Беседа Д.С.. ОСОБА_4., належить на
праві власності 25/100 частин будинку АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом, виданим 12.01.1998 року Сьомою Харківською державною
нотаріальною конторою. У належному їм будинку проживає ОСОБА_1., яка займає
кімнату 2-2, площею 13,7 кв.м., користується кухнею 2-1 площею 11,3 кв.м. і
коридором 11 площею 4,4 кв.м. Вона була зареєстрована в спірному будинку з 1969
року. Від продавця ОСОБА_9., їм було відомо, що відповідач ОСОБА_1. проживає в
будинку на підставі безстрокового договору найму житлового приміщення,
укладеного багато років раніше. Вони не заперечували проти проживання ОСОБА_1.
за договором найму за умови, що вона буде сплачувати комунальні послуги за
частину будинку, якою користується, підтримуватиме чистоту в будинку, не буде
порушувати правила співжиття. Після купівлі будинку вони не проживали в ньому
постійно, оскільки будинок потребував ремонту. ОСОБА_1. після одруження з
ОСОБА_8. в 2004 році почала зловживати спиртними напоями, водила до будинку
компанії, порушувала громадський порядок, правила співжиття. Систематично
затівала сварки, ображала нецензурно. За таких обставин, вони неодноразово
звертались в органи міліції. ОСОБА_1. не є ч.1еном їх родини, між ними склалися
неприязні стосунки, вона систематично порушує правила співжиття та робить
неможливим спільне з нею проживання в одному будинку. Такими незаконними діями
ОСОБА_1. спричиняє моральну шкоду. На свою користь просили стягнути 2500
гривень кожному.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, причини неявки в
судове засідання не повідомив, в зв'язку з чим суд розлядає справу за його
відсутності.

Суд вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи,
прийшов до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3, належить на
праві власності 75/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, згідно договору
купівлі - продажу від 19.04.2001 року, укладеному між нею, ОСОБА_3. та ОСОБА_9,
посвідченому приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Беседа Д.С.. ОСОБА_4., належить
на праві власності 25/100 частин будинку АДРЕСА_1,  на підставі
свідоцтва  про  право
на  спадщину  за заповітом,

виданому
12.01.1998 року Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою. У належному
їм будинку проживає ОСОБА_1., яка займає кімнату 2-2, площею 13,7 кв.м.,
користується кухнею 2-1 площею 11,3 кв.м. і коридором 11 площею 4,4 кв.м.
Позивач ОСОБА_1. проживає в будинку з моменту народження, з 1952 року, по
теперішній час. Позивач ОСОБА_1. зареєстрована в будинку АДРЕСА_1. Іншого житла
вона не має. За таких обставин, суд вважає необгрунтованими посилання
відповідачів на те, що позивач ОСОБА_1. проживає в будинку АДРЕСА_1 на підставі
безстрокового договору найму. Доказів цього судові не надано. Таким чином
позовні вимоги до ОСОБА_1. про усунення перешкод в користуванні власністю,
виселенні з будинку та стягнення моральної шкоди - задоволенню не підлягають.

Разом з тим, суд вважає необгрунтованими і позовні вимоги позивача про визнання
права власності на 21/100 частину житлового будинку. Оскільки позивач ОСОБА_1.
весь час проживала в будинку зі згоди власників. Право власності на вказану
частину будинку було визначено за власниками на протязі всього часу проживання
позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 168 Житлового кодексу України,
ст. 344 ЦК України,

ВИРІШИВ:

В   задоволенні
позовних  вимог  за
позовом  ОСОБА_1  до
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про визнання
права власності на 21/100 частину житлового будинку - відмовити.

В задоволенні позовних вимог за позовом ОСОБА_3
ОСОБА_4  до ОСОБА_1 про усунення перешкод
в користуванні власністю та виселення з будинку - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.