Справа № 2-3226/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 лютого 2007 року Нікопольський міськрайоргани суд Дніпропетровської
області

в складі:       головуючого -судді Шестакової З.С.

при секретарі                                        Новиковій
І.М.,

за участю позивачки ОСОБА_1 представника відповідача Руденко B.C. розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Нікопольської міської територіальної громади про визнання права власності,
суд

встановив:

Позивачка
звернулася до суду з позовом про визнання права власності, посилаючись на
наступні обставини.

її чоловік ,
ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу від 01.12.1997 року придбав трикімнатну
квартиру за адресою : м. Нікополь ,АДРЕСА_1 , а 02.07.2001 року він придбав
нежиле вбудоване приміщення 1-го поверху у житловому будинку загальною площею 11м2, яке розташоване за адресою
: м. Нікополь, АДРЕСА_1 і було частиною під'їзду , приєднаною до кв. НОМЕР_1.

Рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської Ради від 20.10.2004
року квартира НОМЕР_1 за адресою : АДРЕСА_1 була переведена з житлового
фонду у нежитловий , а рішенням - від
09.02.2005 року була переведена з житлового фонду у нежитловий квартира НОМЕР_2
у тому ж самому будинку.

11.03.2005  року ОСОБА_2 було
видано архітектурно-планувальне завдання на проектування
реконструкції нежитлового вбудованого приміщення для розширення магазину по АДРЕСА_1
кв. НОМЕР_2. На підставі проекту та отриманої дозвільної документації квартири
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 були об'єднані в одне приміщення.

ІНФОРМАЦІЯ_1року ОСОБА_2 помер. За життя він не
встиг належним чином посвідчити своє право власності на нежитлові приміщення - квартири
НОМЕР_1 і НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 в м. Нікополі.

Позивачка у встановлений законом строк звернулася до Першої Нікопольської
державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право
власності на спадщину. Однак їй було відмовлено з тих підстав , що житлові квартири були
переобладнані у нежитлове приміщення та об'єднані з вбудованим нежитловим
приміщенням і за життя спадкодавця нежитлове приміщення не здано в експлуатацію
і право власності на нього не оформлене.

Спадкоємцями
даного спірного спадкового майна є також діти позивачки і ОСОБА_2, однак вони
відмовилися від прийняття спадщини у встановленому законом порядку.

22.12.2006 року
Управління архітектури та містобудування Нікопольської міської ради надало
позивачці відповідь про те , що не заперечує проти визнання права власності за
нею на вбудоване нежитлове приміщення розташоване за адресою : м. Нікополь ,
АДРЕСА_1 кв. НОМЕР_1,НОМЕР_2 загальною площею 131,6 м2.

Враховуючи ту обставину , що позивачка є єдиною спадкоємицею вказаного
нерухомого майна , прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в
управління цим майном , вона просить суд задовольнити позов.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала, на його
задоволенні наполягала.

Представник відповідача у судовому засіданні проти
задоволення позову не заперечив.

Заслухавши сторони , вивчивши матеріали справи , суд
приходить до наступного.

2

Згідно ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою особою , а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом діти мають діти спадкодавця.

Згідно ч. 5 ст.
1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Як було
встановлено у судовому засіданні , позивачка і ОСОБА_2 перебували у шлюбних
відносинах ( а. с. 6 ).Чоловік позивачки згідно договору купівлі-продажу від
01.12.1997 року придбав трикімнатну квартиру за адресою : м. Нікополь ,АДРЕСА_1
, а 02.07.2001 року він придбав нежиле вбудоване приміщення 1-го поверху у
житловому будинку загальною площею 11м2,
яке розташоване за адресою : м. Нікополь , АДРЕСА_1 і було частиною під'їзду,
приєднаною до кв. НОМЕР_1 (а. с. 8 ,20-23 ).

Рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської Ради від 20.10.2004
року квартира НОМЕР_1 за адресою : АДРЕСА_1 була переведена з житлового
фонду у нежитловий , а рішенням - від 09.02.2005 року була переведена з
житлового фонду у нежитловий квартира НОМЕР_2 у тому ж самому будинку (а. с. 19
, 24).

2005
рокуОСОБА_2 було видано архітектурно-планувальне завдання
на проектування реконструкції нежитлового
вбудованого приміщення для розширення магазину по АДРЕСА_1 кв. НОМЕР_2.
На підставі проекту та отриманої дозвільної документації квартири НОМЕР_1 та
НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 були об'єднані в одне приміщення (а. с. 12-18 ).

2006
рокуОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина
на вбудоване нежитлове приміщення , розташоване за адресою : м. Нікополь ,
АДРЕСА_1 квартири НОМЕР_1,НОМЕР_2 загальною площею 131,6 м . Спадкоємцями
першої черги є позивачка та її діти , які відмовилися від прийняття спадщини у
встановленому законом порядку (а. с. 58 ).

Позивачка у встановлений законом строк звернулася до Першої Нікопольської
державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право
власності на спадщину. Однак їй було відмовлено з тих підстав , що житлові квартири були
переобладнані у нежитлове приміщення та об'єднані з вбудованим нежитловим
приміщенням і за життя спадкодавця нежитлове приміщення не здано в експлуатацію
і право власності на нього не оформлене ( а. с. 54).

22.12.2006 року
Управління архітектури та містобудування Нікопольської міської ради надало
позивачці відповідь про те , що не заперечує проти визнання права власності за
нею на вбудоване нежитлове приміщення розташоване за адресою : м. Нікополь ,
АДРЕСА_1 кв. НОМЕР_1,НОМЕР_2 загальною
площею 131,6 м2 ( а. с. 46 ). Тому суд вважає , що за позивачкою
повинно бути визнано право власності на вбудоване нежитлове приміщення ,
розташоване за адресою : м. Нікополь , АДРЕСА_1/НОМЕР_1,  НОМЕР_2.

На підставі
вищевикладеного та керуючись ст. 10,11,209,212,214-215,217-218 , 256 ЦПК
України, ст. ст. 392 ,1261 ,1268 ЦК
України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на вбудоване нежитлове
приміщення , розташоване за адресою : м. Нікополь , АДРЕСА_1 квартири
НОМЕР_1,НОМЕР_2 загальною площею 131,6 м2 у порядку спадкування за
законом після смерті її чоловіка , ОСОБА_2.

3

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.