№2-1818/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2007 року                                                                         м.  Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м.  Запоріжжя Марченко Н.В.при секретарі Фурдак
В.Й. розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до
Запорізької міської ради,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
за участі третіх осіб Запорізького міського управління земельних
ресурсів,  ОП ЗМБТІ,  про визнання рішення Запорізької міської Ради
від 28.03.2007 року НОМЕР_1 недійсним та визначення порядку користування та
встановлення меж земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до Запорізької
міської Ради,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
визнання рішення Запорізької міської Ради від 28.03.2007 року НОМЕР_1 недійсним
та визначення порядку користування та встановлення меж земельної ділянки

Позивачкою за договором купівлі-продажу від 23.12.1958
року,  зареєстрованого Запорізьким
міжміським бюро технічної інвентаризації ІНФОРМАЦІЯ_1 за НОМЕР_2 було придбано
5/8 частин житлового будинку поАДРЕСА_1

ОСОБА_2 є спадкоємицею за законом померлих громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Спадковим майном є житловий АДРЕСА_2 (стара адреса:
АДРЕСА_1) в м.  Запоріжжя на підставі
свідоцтв про право на спадщину за законом,
виданих Державним нотаріусом Першої Запорізької нотаріальної контори від
07.10.2005 року,  зареєстрованими в
реєстрі за НОМЕР_3 та НОМЕР_4

Право особистої власності померлої ОСОБА_4 на житловий
АДРЕСА_2 (стара адреса: АДРЕСА_1) в м.
Запоріжжя підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на
жилий будинок,  виданого Запорізьким
міськкомунгоспом 21.10.1974 року.

Право особистої власності ОСОБА_4 на житловий АДРЕСА_2
(стара адреса: АДРЕСА_1) в м.  Запоріжжя
оформлено на підставі Рішення виконкому Заводської районної ради депутатів
трудящих від 27.06.1974 року НОМЕР_5. Ним зокрема встановлено,  що дім збудований гр. ОСОБА_4 на земельній
ділянці площею 600 м2 в районі індивідуальної забудівлі без порушення
будівельних,  протипожежних та санітарних
норм та правил.

ОСОБА_2. звернулась до Запорізької міської ради із заявою про
передачу їй у приватну власність земельної ділянки по вул.  АДРЕСА_2 (стара адреса: АДРЕСА_1).

Рішенням від 28.03.2007 року Запорізької міської ради
НОМЕР_1 земельна ділянка по АДРЕСА_2була передана їй у власність.

04 липня 2007 року Запорізькою міською Радою було видано Державний
акт на право власності на земельну ділянку площею 0, 0591 га,  розташованою за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2.

В позовній заяві позивачка просить визнати недійсним
рішення 28.03.2007 року Запорізької міської ради НОМЕР_1

Підставами для визнання оскаржуваного рішення недійсним
позивачка зазначає,  що рішення прийнято
без урахування фактично існуючого порядку використання земельної ділянки та
згоди всіх суміжних землекористувачів

Вислухавши сторони ,
дослідивши докази по справі,  суд
вважає позов таким ,  що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Однією з підстав набуття громадянами України права
власності на землю відповідно до
ст.  81 Земельного кодексу (надалі
- ЗКУ) є безоплатна передача земельних ділянок із земель державної і
комунальної власності. Одержання земельних ділянок безоплатно із земель
державної і комунальної власності можливе лише для цілей та в межах норм
безоплатної приватизації,  визначених у
Земельним кодексом України.

Статтею 121 Земельного кодексу України передбачене право
громадян України на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із
земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування
жилого будинку,  господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0, 25 гектара,  в селищах - не більше 0, 15 гектара,  в містах - не більше 0, 10 гектара.

п.3  ст.  1

16 Земельного кодексу України встановлено,  що безоплатна передача земельних ділянок у
власність громадян провадиться у разі:

а)      приватизації земельних
ділянок,  які перебувають у користуванні
громадян;

б)      одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і
комунальних

сільськогосподарських
підприємств,  установ та організацій;

в)       одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної
власності в

межах норм безоплатної
приватизації,  визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок
громадянам,  встановлено  ст.
118 Земельного кодексу України.

Вказаною нормою передбачено,  що громадянин,  зацікавлений у приватизації земельної ділянки,  яка перебуває у його користуванні,  подає заяву до відповідної районної,  Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної,  міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк
на підставі технічних матеріалів та документів,
що підтверджують розмір земельної ділянки.

Запорізькою міською радою було прийнято рішенняНОМЕР_6
від 09.06.2004 року,  яким було
затверджено Порядок регулювання земельних відносин у м.  Запоріжжя (надалі -рішенняНОМЕР_6).

Розділ 9 вказаного рішення регламентує порядок передачі
безоплатно у власність земельних ділянок раніше наданих громадянам для
будівництва та обслуговування житлових будинків,  господарських будівель і споруд,  ведення особистого селянського
господарства,  садівництва,  індивідуального дачного будівництва ті
будівництва індивідуальних гаражів і гаражного будівництва.

Цей нормативний акт визначає порядок та умови безоплатної
передачі земельних ділянок громадянам.

ОСОБА_2. надано суду
наступні документи:

лист-заява ОСОБА_2,  про передачу земельної ділянки у приватну
власність;

пояснювальна записка КП
«Градпроект»;

технічне завдання
Запорізького міського управління земельних ресурсів;

вихідна земельно-кадастрова інформація;

копія інвентарної справи на
домоволодіння;

висновок Запорізького міського управління земельних
ресурсів зі схемою обмежень,  обтяжень
прав користування земельної ділянки;

висновок головного
управління архітектури та містобудування;

план земельної ділянки з
визначенням розмірів та меж земельної ділянки;

акт погодження із суміжними
землевласниками;

протокол погоджувальної комісії по врішенню суперечних
питань суміжного землекористування фізичних та юридичних осіб у Заводському
районі;

паспортні дані;

довідка по присвоєння
ідентифікаційного коду.

Всі ці документи складають повний Перелік технічної
документації із землеустрою зі складання Державного акту,  визначений п.3 Розділу 9 РішенняНОМЕР_6,  отже є достатнім для підготовки проекту
рішення виконавчим комітетом Запорізької міської ради про передачу земельної
ділянки у власність та прийняття відповідного рішення Запорізькою міською радою.

Таким чином суд вважає,
що твердження позивача стосовно порушення порядку прийняття
оскаржуваного рішення є безпідставним та таким,
що не підтверджується матеріалами справи.

В своїй позовній заяві позивачка просить суд визначити
порядок користування земельною ділянкою між нею ОСОБА_1, ОСОБА_2 та визначити
межі земельної ділянки.

В обґрунтування своїх вимог позивачка наводить  ст.
106 та ч.2  ст.  107 Земельного кодексу України.

Суд вважає що вказані
вимоги Позивачки не можуть бути задоволені оскільки.

ст.  106
ЗК України встановлено,  що

«Власник земельної ділянки має право вимагати від
власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж,  а також відновленню межових знаків у
випадках,  коли вони зникли,  перемістились або стали невиразними»

Проте,  як
вбачається з матеріалів справи Позивачка не є власником земельної ділянки,  доказів щодо наявності права власності на
земельну ділянку за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3нею не надано. Положення  ст.
106 ЗК України стосуються тільки власників земельних ділянок і не
стосуються землекористувачів. Тобто в позивачки фактично відсутні підстави для
посилання на вищевказану норму права в обґрунтування вимог.

Ч..2  ст.
107 ЗК України встановлено,  що:

У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення
здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне
використання ділянки неможливо встановити,
то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки.

Неможливість виявлення та встановлення дійсних меж
земельної ділянки повинна бути обумовлена відсутністю,  втратою,
або пошкодженням земельно-кадастрової документації.

З матеріалів справи,
а саме а саме викопіювань з плану м.
Запоріжжя на ділянку індивідуального житлового будівництва,  розташованого за ІНФОРМАЦІЯ_3від 16.05.1974
року,  видане головним архітектором
м.  Запоріжжя наданих як позивачкою так і
відповідачкою ОСОБА_2. вбачається,  що
межі земельних ділянок,  розташованих за
адресами,  м.  Запоріжжя,
ІНФОРМАЦІЯ_3та м.  Запоріжжя,  АДРЕСА_1встановлені. В вищевказаних
документах чітко зазначено відведені земельні ділянки,  які знаходяться під забудовами,  які знаходяться за адресами м.  Запоріжжя,
ІНФОРМАЦІЯ_2,  будинок НОМЕР_7та
АДРЕСА_1 (нова адреса: АДРЕСА_2),
встановлено їх межі,  та площу.

При цьому площа земельної ділянки на якій розташовано будинок
НОМЕР_7складає 2130 м2,  а площа
земельної ділянки,  на який розташовано
будинок НОМЕР_8 - 600 м2.

Судом встановлено,
що межі земельних ділянок які знаходяться за адресами м.  Запоріжжя,
ІНФОРМАЦІЯ_2,  будинок НОМЕР_7та
АДРЕСА_1 (нова адреса: АДРЕСА_2) є чіткими та визначеними.

Суд вважає твердження позивачки про те,  що розміри земельних ділянок зареєстровано
Орендним підприємством Запорізьке міське бюро з технічної інвентаризації не
може бути прийнято в якості обґрунтування доводів позивачки,  оскільки,
Орендне підприємство "Запорізьке міське бюро з технічної
інвентаризації" не є реєстратором прав на земельні ділянки,  і відповідно план земельної ділянки,  що міститься в інвентарній справі Орендного
підприємства "Запорізьке міське бюро з технічної інвентаризації" не є
підставою для визначення її меж,
розмірів,  площі а також
приналежності до користування позивачу чи відповідачу окремо,  чи їх спільного користування земельною
ділянкою з наступних підстав.

Відповідно до п. «г»  ст.  15 Земельного Кодексу України 25.10.2001 року
встановлено,  що «до повноважень
центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі
земельних відносин належить:

г) ведення державного земельного кадастру,  в тому числі державної реєстрації земельних ділянок»

Центральним органом виконавчої влади з питань земельних
ресурсів у галузі земельних відносин відповідно до указу Президента України від
14.08.2000 року № 970/2000 «Про затвердження Положення про Державний комітет по
земельних ресурсах» -Державний комітет по земельних ресурсах України
(Держкомзем)

Крім того Кабінетом Міністрів України видано Постанову
від 17 липня 2003 року № 1088 «Про створення єдиної системи державної
реєстрації земельних ділянок,  нерухомого
майна та прав на них у складі земельного кадастру».

Відповідно до вказаної Постанови Держателем Державного
реєстру прав на землю та нерухоме майно визначено Державний комітет по
земельних ресурсах,  який забезпечує
створення і функціонування цього Реєстру.

Адміністратором Державного реєстру прав на землю та
нерухоме майно є Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті
по земельних ресурсах,  який здійснює
його ведення.

До створення Державного реєстру прав на землю та нерухоме
майно (на теперішній час Державний реєстр прав на землю та нерухоме майно не
створено):

Центр державного земельного кадастру при Державному
комітеті по земельних ресурсах проводить реєстрацію земельних ділянок та прав
на них шляхом внесення записів про реєстрацію земельних ділянок та прав на них
до бази даних державного реєстру земель,
а комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації вносять дані про
об'єкти нерухомого майна,  розташовані на
земельних ділянках,  та права на них до
бази даних державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідно до
ст.  60 ЦПК України - кожна
сторона зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог .

Позивачкою не надано суду жодного належного доказу в
підтвердження своїх вимог,  які б
належним чином доказували порушення збоку Запорізької міської ради порушення
вимог чинного законодавства при прийнятті оскаржуваного рішення від 28.03.2007
року №55/162.

Керуючись  ст.   ст.
208,  209,  212-215 ЦПК України,   ст. .
ст. . 319,  Цивільного
кодексу України,   ст. .
ст. . 15 п.
Г,  81,  121,  118,
107 ч.2,  106,  Земельного кодексу України суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Запорізької міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, за
участі третіх осіб Запорізького міського
управління земельних ресурсів, ОП ЗМБТІ, про визнання рішення Запорізької міської Ради від
28.03.2007 року НОМЕР_1 недійсним та визначення порядку користування та встановлення меж
земельної ділянки відмовити. Рішення набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана в строк 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження
рішення суду набирає чинності після закінчення
цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження
може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається
протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.