СПРАВА
№ 2-2156/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

14 листопада 2007 року Лозівський міськрайонний суд
Харківської області у складі: головуючого - судді Горчакової О.І.,  за участю секретаря - Запорожець М. В.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дружини,  -

встановив:

Позивачка звернулась до суду 15 жовтня 2007 року з
позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини,  посилаючись на те,  що 03 червня 2006 року між нею та
відповідачем Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського
міськрайонного управління юстиції Харківської області було зареєстровано
шлюб,  від якого вони мають дитину,  доньку - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  яка проживає з позивачкою та після розірвання
шлюбу залишиться проживати з матір'ю. Позивачка зазначає,  що у зв'язку з народженням доньки вона не
працює,  знаходиться у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. З відповідачем вони
проживають окремо. ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання позивачки не
надає,  що стало підставою для її
звернення до суду. Відповідач хронічними захворюваннями не страждає,  стягнень по виконавчим листам з нього не
проводиться. У зв'язку з викладеним позивачка звернулась до суду і просить
стягнути з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 200 (двісті)
гривень на місяць.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні
вимоги,  просила задовольнити їх в
повному обсязі,  пояснила,  що з відповідачем вони проживають окремо,  останній не надає взагалі ніякої матеріальної
допомоги,  у зв'язку з чим вона змушена
була звернутися до суду з цим позовом,  а
також з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки
ОСОБА_3,  рішення про що ОСОБА_1  надала у судовому засіданні. Позивачка
зазначила,  що просить стягнути на своє
утримання 200 гривень,  виходячи з
того,  що вона отримує державну допомогу
на дитину у розмірі 134 гривень на місяць,
не має можливості працевлаштуватися через те,  що цього не дозволяє вік доньки,  яка потребує постійної турботи з боку
матері,  а відповідач працює,  стабільно отримує заробітну плату,  яка в середньому становить 829, 76 гривень на
місяць,  що робить можливим з його боку
допомагати дружині і дитині матеріально.

Відповідач проти задоволення позову не заперечував,  пояснив,
що,  дійсно від шлюбу з позивачкою
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька - ОСОБА_3,
яка проживає з матір'ю. ОСОБА_2 вказав,
що працює охоронцем на Державному підприємстві «Український державний
центр по експлуатації спеціалізованих вагонів» смт.  Панютине міста Лозова Харківської
області,  стягнень за виконавчими листами
з нього не проводиться,  інвалідом не
являється,  ніякими пільгами держави не
користується. Зазначив,  що з 15 років
страждає хронічним захворюванням - виразкою шлунку,  останній курс лікування проходив у 2005 році
та має намір у 2008 році його повторити.

Згідно з ч.4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено,  що сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 03 червня 2006 року,  що
підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.
6). Від вказаного шлюбу вони мають спільну дитину - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  що підтверджується копією свідоцтва про
народження (а.с.  7),  яка на даний час проживає з позивачкою і
повністю знаходиться на її утриманні,  що
підтверджується довідкою з місця проживання позивачки (а.с.  10). ОСОБА_1 не має можливості
працевлаштуватись,  оскільки в даний час
вона доглядає за малолітньою донькою,
єдиним джерелом її доходу являється допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,  що
підтверджується довідкою про № 1650 від 20.09.2007 року,  виданою Управлінням праці та соціального
захисту населення Лозівської міської ради Харківської області (а.с.  8). У зв'язку з викладеним позивачка потребує
допомоги з боку батька дитини - відповідача,
який добровільно відмовляється надавати їй матеріальну допомогу,  хоча офіційно працевлаштований,  працює охоронцем на Державному підприємстві
«Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів» та його
середньомісячна заробітна плата складає 829, 76 гривень,  що підтверджується відповідними довідками
(а.с.  9,
27). З відповідача стягнень за виконавчими листами не проводиться,  інвалідом не являється,  ніякими державними пільгами не
користується,  але страждає хронічним
захворюванням,  на підтвердження чого
надав до суду медичні документи (а.с.
19,  28-30).

Згідно  ст.  84 Сімейного кодексу України позивачка має
право на утримання від чоловіка - батька дитини,  до досягнення дитиною трьох років.

На підставі  ст. 80
Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від
заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір
аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням всіх обставин,  що мають істотне значення.

Відповідно до статті 22 та статті 25 Загальної Декларації
прав людини,  прийнятої Організацією
Об'єднаних Націй 10 грудня 1948 року,  та
Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року,  підписаної від імені України 9 листопада 1995
року,  першого протоколу,  протоколів № 4 та № 7 до Конвенції,  підписаних від імені України 19 грудня 1996
року,  та протоколів № 9 (994-172) і № 5
до Конвенції,  підписаних від імені
України 9 листопада 1995 року у м.
Страсбурзі,  кожна людина має
право на такий життєвий рівень,
включаючи їжу,  одяг,  житло,
який є необхідним для підтримання здоров'я та добробуту її самої та її
сім'ї; материнство та дитинство дають право на особливе піклування і допомогу.

Таким чином,
суд,  дослідивши всі
обставини,  що мають істотне значення для
вирішення справи,  вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги в повному обсязі,
стягнувши з відповідача аліменти на утримання дружини в твердій грошовій
сумі - 200 (двісті) гривень щомісяця,
починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення донькою -
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  трирічного віку.

Відповідно до
ст.  ст.  81,  88
ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 51
гривні,  та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7, 50 гривень.

На підставі п. 1 ч. 1
ст.  367 ЦПК України суд допускає
негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за
один місяць.

Керуючись  ст.  ст. 10,
11,  60,  81,
88,  174,  209,
212-215,  218,  367 ч.1 п.1 ЦПК України,   ст.
ст.  79,  80,  84
Сімейного кодексу України,   ст.  ст.
22, 25 Загальної Декларації прав людини,
прийнятої Організацією Об'єднаних Націй 10 грудня 1948 року,  Конвенцією про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
суд,  -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів
на утримання дружини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2,
12 травня 1978 року народження,
уродженця м.  Москва,  ідентифікаційний номер НОМЕР_1,  працюючого охоронцем на Державному
підприємстві «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих
вагонів» смт.  Панютине міста Лозова
Харківської області,  який мешкає за
адресою: АДРЕСА_1,  аліменти на користь
та на утримання ОСОБА_1,  в твердій
грошовій сумі - 200 (двісті) гривень щомісяця,
починаючи з 15 жовтня 2007 року і до досягнення донькою - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі
51 гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 7 грн. 50 коп. на користь УДК у Лозівському районі м.
Лозова,  ,  МФО 851011,  розрахунковий рахунок
0015 за кодом бюджетної класифікації 22050000 «Оплата витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах».

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми
платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження,  але
апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений статтею 294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення,  якщо
його не скасовано,  набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.