УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня
2007р.                                                                                                 м.
Одеса

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у
складі:

Головуючого:               Градовського Ю.М.

суддів:                            Артеменко І.А. Суворова В.О.

при
секретарі:                Ксендзюк І.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Одесі справу апеляційною скаргою ТОВ БФ
„Моноліт" на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 25 травня
2007р. по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на приміщення

ВСТАНОВИЛА:

У квітні
2007р. ОСОБА_1 звернувся
в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на приміщення.

В
обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ОСОБА_2 та ТОВ БФ
„Моноліт" був укладений договір інвестування будівництва №222, згідно
якого ТОВ БФ „Моноліт" зобов'язано було передати відповідачці приміщення
першого поверху, які розташовані в будинку АДРЕСА_1.

Інвестиційні
внески за будівництво приміщень сплачував позивач, оскільки оформлення права
власності на ОСОБА_2 (мати позивача) носило
лише формальний характер. Окрім того, ОСОБА_2
є пенсіонеркою і фактично не в змозі сплатити вартість будівництва за
інвестиційним договором.

Рішенням
Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2007 року позов задоволений

Визнано
за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 130, 7кв.м.,
згідно із технічним паспортом.

Визнано
за ОСОБА_1 право власності на офісні приміщення № 126-Н, що розташовані по
АДРЕСА_1, загальною площею 120, 1кв.м., згідно із технічним паспортом.

Дане
рішення є підставою для державної реєстрації бюро технічної інвентаризації
об'єктів нерухомості м. Іллічівськ права власності на квартиру № 28-Б, що
розташована по

Справа №
22ц-4533/2007                                                                     Категорія:
ЦП 5

Головуючий у
інстанції: Нікітіна С.Й. Доповідач: Градовський Ю.М.

АДРЕСА_1,
загальною площею 130, 7кв.м. та на офісні приміщення № 126-Н, що розташовані по
АДРЕСА_1, загальною площею 120, 1кв.м., згідно із технічним паспортом.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши доповідь судді доповідача, доводи апеляційної скарги,
пояснення на неї, перевіривши законність та обгрунтованність рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним скаргу
задовольнити, рішення суду скасувати, справу направити на новий розгляд.

Задовольняючи
позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 на підставі
договору №222 від 13 листопада 2003р. інвестувала будівництво приміщення на
першому поверсі в будинку АДРЕСА_1, площею 213, 46кв.м. під розміщення офісу.
Враховуючи, що будівництво закінчено, приміщення передано інвестору, однак
фактично грошові кошти сплатив ОСОБА_1, який додатково прибудував допоміжне
приміщення, суд вважав, що останній має право на вказане приміщення.

Проте з
таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія,
оскільки висновки суду не відповідаються дійсним обставинам справи, суд
неправильно застосував норми процесуального права.

Судова
колегія вважає, що вказані порушення норм процесуального права призвели до
неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд відповідно до
ч.1 п.4 ст.311 ЦПК України рішення суду скасовує, справу направляє на новий
розгляд до суду першої інстанції, з наступних підстав.

Так,
судом встановлено, що згідно договору №222 від 13 листопада 2003р. (а.с.8, 9) ОСОБА_2 інвестувала
будівництво приміщення на першому поверсі в будинку АДРЕСА_2, площею 213,
46кв.м. під розміщення офісу. Відповідно до акту від 11 квітня 2007р.
ТОВ"Моноліт" передало, а
ОСОБА_1, який діє від імені ОСОБА_2 на підставі доручення прийняв
приміщення на першому поверсі в секції №3 в житловому будинку АДРЕСА_1
загальною площею 208, 5кв.м. (а.с. 11).

З
договору наданого ТОВ"Моноліт" від 9 червня 2003р. вбачається, що
останньому передано в оренду земельну ділянку площею 9, 3281га в м.Іллічівську
Одеської області під забудову 9-го мікрорайону.

Зазначені
документи підтверджують, що земельна ділянка на якій був збудований будинок
належить ТОВ"Моноліт".

Однак з
доданих до справи документів, а саме: протоколу№13 про адміністративне
правопорушення від 12 березня 2007р., припису від 12 березня 2007р., технічного
паспорту та плану реконструкцію району, вбачається, що на земельній ділянці,
яка виділена ТОВ"Моноліт" ОСОБА_1 здійснена прибудова до будинку
розміром 14м.х 4м.

Виходячи
з наведеного, позивач просить визнати право власності на спірні приміщення. При
цьому ТОВ"Моноліт" до участі у справі як орендар земельної ділянки
залучений не був.

Відповідно
до ч.1 п.4 ст.311 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд, якщо суд вирішив питання про права та обов'язки осіб,
які не брали участі у справі.

Враховуючи,
що ТОВ „Моноліт" до участі у справі не було залучено, хоча суд вирішив
питання щодо їх прав, судова колегія вважає, що рішення суду не можливо вважати
законним та обгрунтованним, а тому воно підлягає скасуванню, а справа
направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.307, 311, 315ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ТОВ БФ „Моноліт" задовольнити.

Рішення
Приморського районного суду м.Одеси від 25 травня 2007р. скасувати, справу
направити на новий розгляд до того ж суду, іншим суддею.

Ухвала суду
набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.