Справа №2-1231/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

08 листопада 2007 року   Луцький міськрайонний суд Волинської області
в складі:

головуючого-судді                                                 Кихтюка
P.M.

при секретарі                                                         Мелих
Л.В.

з участю
представника позивача                         ОСОБА_1

представника
відповідачів                                    ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Луцьку цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до
ОСОБА_4,   ОСОБА_5, ОСОБА_6про
визнання договору купівлі-

продажу
недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідачів про
визнання договору купівлі-продажу недійсним. Свої вимоги мотивує тим, що нею
12.12.2001 року було куплено у ОСОБА_6. незвершене будівництво по АДРЕСА_1. До
складу придбаного об'єкту входять також вироби, устаткування, матеріали і
конструкції, до яких відноситься позамайданчиковий водовід, який ОСОБА_6.
20.01.2005 року перепродав ОСОБА_4. по підробленим документам(дублікату
договору купівлі-продажу від 15.09.2000 року). Вважає останній договір
незаконним, так як на час його укладення продавець не був власником об'єкту і
не міг розпоряджатись ним. По факту підробки документів прокуратурою м.Луцька
19.08.2002 року порушено кримінальну справу. Просить визнати вказаний договір
недійсним.

Ухвалою суду від 29.11.2006 року до участі у справі як співвідповідача
притягнуто ОСОБА_6.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з
підстав викладених у заяві, простив їх задовольнити. При цьому зазначив, що
позамайданчиковий водовід являється конструкцією, яка входить до складу
незавершеного будівництва і відповідач не мав права на його відчуження окремо
від інших об'єктів.

Представник відповідачів в судовому засіданні заперечив
проти задоволення позову. Просив відмовити в його задоволенні за
безпідставністю, оскільки ОСОБА_6. придбав незавершене будівництво об'єктів,
які вправі був відчужувати кожен окремо, так як вони не становили цілісний
майновий комплекс. Конструкція позамайданчикового водоводу не була під'єднана
до вказаного комплексу, а тому могла бути реалізована як окреме майно.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, консультації
спеціаліста, дослідивши інші представлені по справі докази, суд прийшов до
висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що у відповідності до
договору купівлі-продажу від 15.09.2000 року, укладеним між регіональним
відділенням Фонду державного майна України у Волинській області та ОСОБА_6.,
останній придбав об'єкт незвершеного будівництва «Луцький м'ясокомбінат, що
будується»(а.с. ). Право власності на даний об'єкт переходить до покупця з
моменту нотаріального посвідчення цього договору і підтверджується актом
прийому-передачі(п.1.2 договору).

15.09.2000 року вказаний договір посвідчений нотаріально
і 16.10.2001 року сторонами підписаний акт передачі об'єкту незвершеного
будівництва «Луцький м'ясокомбінат, що будується», до складу якого входив
позамайданчиковий водовід площею 3510 кв.м. Весь об'єкт продано за 150 тис.
грн.(а.с.    ).

Отже, ОСОБА_6. у визначеному
законом порядку та у відповідності до умов договору набув право власності на
об'єкту незвершеного будівництва «Луцький м'ясокомбінат, що будується», в тому
числі позамайданчиковий водовід площею 3510 кв.м.

В подальшому, згідно договору купівлі купівлі-продажу від 12.12.2001 року
ОСОБА_1. від імені ОСОБА_6. продав ОСОБА_3. об'єкт незвершеного будівництва, а
саме: будівлю столярного цеху, процент готовності становить 51%, будівлю складу
№1, процент готовності - 72%, будівлю незавершеного складу, процент готовності
- 72% та склад ГО, які знаходяться до за адресою: АДРЕСА_1 -п.1.1 договору
(а.с.54).

Як вбачається із п.п.1.3, 1.4 договору зазначений об'єкт проданий без
збереження первісного призначення та право власності переходить до покупця з
моменту нотаріального посвідчення договору, що було вчинено 12.12.2001 року.

Враховуючи, що вказані правовідносини виникли та продовжують існувати на
даний час, то у відповідності до вимог Перехідних та Прикінцевих положень ЦК України від
16.01.2003 року, на думку суду, повинні застосовуватись норми вказаного закону.

Згідно ст.319 ЦК
України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно договору
купівлі купівлі-продажу від 20.01.2005 року ОСОБА_6. продав ОСОБА_4. позамайданчиковий
водовід довжиною 3510 м. як рухоме майно, яке належало продавцю на підставі
нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 15.09.2000 року та акту
приймання передачі від 16.10.2001 року(а.с.42-44).

Згідно ст.638 ЦК
України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з
усіх істотних умов договору.

В судовому засіданні представником позивача всупереч ст.60 ЦПК України не
представлено суду доказів та не доведено наявність передбачених ст.651 ЦК України підстав
для розірвання оспорюваного договору чи визнання його недійсним.

Його
посилання на акт передачі об'єкту незвершеного будівництва «Луцький
м'ясокомбінат, що будується» від 12.12.2001 року, згідно якого ОСОБА_3 набула
право власності на позамайданчиковий водовід, суд до уваги не приймає, оскільки
вказаний акт не обумовлений укладеним між сторонами договором і у зв'язку з
цим, на думку суду, не має юридичного значення.

Крім цього, предметом згаданого вище договору від
12.12.2001 року є об'єкт незвершеного будівництва, а не об'єкт незвершеного
будівництва «Луцький м'ясокомбінат, що будується», який був предметом договору
від 15.09.2000 року.

Поряд з цим, суд не враховує як доказ договір купівлі купівлі-продажу
позамайданчикового водоводу від 12.12.2001 року, укладений між ОСОБА_1. від
імені ОСОБА_6. та ОСОБА_3.(а.с. ), так як він представлений представником
позивача суду після проведення попереднього судового засідання, поважності
причин його не представлення у встановлений ст.130 ЦПК України строк, останній
суду не навів.

Крім цього, наявність вказаного договору суперечить
поясненням представника позивача, який в судовому засіданні стверджував, що
позамайданчиковий водовід позивач придбала згідно нотаріально посвідченого
договору купівлі купівлі-продажу від 12.12.2001 року укладеного ОСОБА_1. від
імені ОСОБА_6. з ОСОБА_3., яка необхідність в укладенні його окремим договором
не зазначив.

Відповідно до ст.331 ЦК України до завершення будівництва(створення майна) особа
вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в
процесі цього будівництва.

Таким
чином, оскільки, придбаний 15.09.2000 року ОСОБА_6
позамайданчиковий водовід в складі об'єкту незвершеного будівництва «Луцький
м'ясокомбінат, що будується» не являвся предметом договору від 12.12.2001 року,
укладеним між ОСОБА_1. від імені ОСОБА_6. та ОСОБА_3., будівництво придбаного
об'єкту не було завершене, а тому ОСОБА_6. вправі був укладати договір від
20.01.2005 року, згідно якого продав ОСОБА_4. позамайданчиковий водовід довжиною 3510 м.

Наведений висновок суду також підтверджується консультацією спеціаліста
ОСОБА_7., наданою в судовому засіданні, з якої вбачається, що позамайданчиковий
водовід ним не оцінювався та не був під'єднаний до об'єкту незвершеного
будівництва. Без акту вводу в експлуатацію конструкція позамайданчикового водоводу
є окремим елементом, а не складовою цілісного майнового комплексу.

При цьому не спростовує висновки суду пояснення представника позивача
стосовно продажу ОСОБА_6 позамайданчикового водоводу ОСОБА_4 по підробленим
документам, з приводу чого по даному факту прокуратурою м.Луцька порушено
кримінальну справу, оскільки згідно ст.61 ЦПК України лише вирок суду є
обов'язковим для суду з питань, чи мали місце ці дії та вчиненні вони цією
особою.

А тому суд, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності,
приходить до висновку, що в задоволенні заявленого позову слід відмовити за
безпідставністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.3, 4, 10, 57-61, 63, 64, 66, 88,
209 ч.3, 216,218 ЦПК України, ст.ст. 319, 331, 638, 639, 651 ЦК України ЦК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні
позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6про визнання недійсним договору
купівлі-продажу від 20 січня 2005 року позамайданчикового водоводу довжиною
3510 м, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4-відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Волинської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної
інстанції або в порядку, передбаченому ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст.294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.