Справа № 2-1583 / 2007 рік.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ            УКРАЇНИ

26 червня 2007 року Чугуївський міський суд Харківської
області в складі: головуючого - судді Ковригіна О.С при секретарі Фадєєвої С.М. розглянувши у попердньому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права
власності,

встановив    :

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності.

В заяві
позивач вказала, що вона продала своїй доньці, ОСОБА_2, будинок АДРЕСА_1,
про що свідчить договір купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчений державним нотаріусом Чугуївської
державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 2-134
(а.с.10). Будинок належав позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про
право власності, виданого Чугуївської держнотконторою
29.05.1982 року по реєстру № 1661 на 1/2 частину; свідоцтва про право на
спадщину, виданого Чугуївською держнотконторою 29.05.1982 року по реєстру № 1661 на 1/2 частину та зареєстрованих в
Чугуївському міжміському бюро технічної інвентаризації за № 1969
(а.с.9).

Згідно
договору купівлі-продажу покупець повинен передати продавцю кошти за товар, але до теперішнього часу ОСОБА_2 цього не зробила,
чим порушила вимоги ст. 224 ЦК України в редакції від 18.07.1963
року, що діяв на момент вчинення правочину.

У зв'язку з вище викладеним ОСОБА_1
запропонувала відповідачу за взаємною згодою
відмовитися від укладеного договору купівлі-продажу і здійснити переоформлення
будинку на її ім'я, однак ОСОБА_2 відмовилася, в наслідок чого позивач була
змушена звернутися до суду.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги та просила задовольнити
позов у попередньому судовому засіданні.

Відповідач в судовому засіданні з
позовними вимогами позивача погодилася, проти позову не
заперечувала.

Виходячи з наведеного, суд вважає,
що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього
судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4 ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Вислухавши
сторони, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до
висновку, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження
в процесі розгляду справи.

Таким чином,
визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 203, 215,217,
655, 697 ЦК України,
ст. ст. 10,11,130, 174,209, 212,214-215 ЦПК України, суд -

вирішив    :

Позов Шатієвої А.В. задовольнити.

2

Визнати договір купівлі-продажу                   будинку АДРЕСА_1, укладений ІНФОРМАЦІЯ_1 міжОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Чугуївським МБТІ
за № 1669 - недійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на будинок АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.