Справа №2о-35/07
07         листопада
2007 року с. Кегичівка
районний суд Харківської області у складі::
головуючого-судді
при секретарі  Проскурні Л.М.,
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту помилкового внесення запису в правовстановлюючий документ,
заінтересовані особи: Кегичівська державна нотаріальна контора Харківської
області, Кегичівська селищна рада Кегичівського району Харківської області,
ОСОБА_1 19.10.2007 року
звернулася до суду з заявою про встановлення факту невірного внесення запису в
свідоцтво про право на спадщину в якій зазначає, що вона отримала в спадщину
після смерті свого чоловіка 1/2 частину будинку, розташованого в АДРЕСА_1. В
свідоцтві про право на спадщину за законом від 15.01.2002 року зазначено, що
спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається в т.ч.1 з приватизованої
земельної ділянки площею 0,12 га за вищевказаною адресою. Ця земельна ділянка є
державною власністю, а тому державним нотаріусом було невірно внесено в
свідоцтво про право на спадщину дані про землю. Зараз вона бажає продати
належний їй будинок , але нотаріус не може засвідчити договір купівлі -
продажу, так як в свідоцтві про право на спадщину за законом від 15.01.2002
року помилково зазначено слова „приватизованої земельної ділянки". Тому
вона просить встановити факт помилкового внесення в свідоцтві про право на
спадщину за законом від 15.01.2002 року тексту „ приватизованої земельної ділянки".
В          судовому засіданні представник
заявника доводи заяви підтримала і доповнила, що чоловік заявника при житті
Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, розташовану в
АДРЕСА_1, не замовляв. Після його смерті заявнику видано свідоцтво про право на
спадщину за законом від 15.01.2002 року, в яке внесено нотаріусом помилково, що
спадкове майно складається з приватизованої земельної ділянки площею 0,1200
(ноль цілих тисячу твісті десятитисячних) га за цією ж адресою, наданої для обслуговування
жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка належала спадкодавцю на
підставі рішення №34 п.74 від 28.03 1996 року виконкому Кегичівської селищної
ради Харківської області, що підтверджується випискою з рішення цієї ж ради від
28.03.1996 року. Позасудовим шляхом факт помилкового внесення запису в
правовстановлюючий документ:
свідоцтво про право на спадщину за законом немає можливості.
Кегичівської державної нотаріальної контори Харківської області не заперечував
проти задоволення заяви, вказуючи, що в свідоцтво про право на спадщину невірно
внесено, що спадковим майном є і земля так як на неї відсутній державний акт.
Кегичівська державна нотаріальна контора не може внести зміни в свідоцтво про
право на спадщину за законом від 15.01.2002 року.
Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області вважає, що
заява підлягає задоволенню. Рішенням №34 п.74 від 28.03 1996 року виконкому
Кегичівської селищної ради Харківської області ОСОБА_2 безплатно передано у
приватну власність 1200 кв.м земельної ділянки для обслуговування житлового
будинку. Але доказом приватної власності на цю землю може бути державний акт,
який ніхто на цю ділянку не замовляв. Земельна ділянка, що знаходиться за
адресою .АДРЕСА_1 перебуває в державній власності.
Суд,
заслухавши пояснення представника заявника, представників Кегичівської
державної нотаріальної контори та Кегичівської селищної ради Кегичівського
району , перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.
Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що
15.01 2002 року державним нотаріусом Кегичівської державної нотаріальної
контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_1 після смерті її
чоловіка ОСОБА_2 В даному свідоцтві зазначено, що спадковим майном, на яке
видано це свідоцтво, складається з : половини житлового будинку з відповідною
кількістю надвірних будівель, розташованих в с.АДРЕСА_1 та приватизованої
земельної ділянки площею 0,1200 (ноль цілих тисячу твісті десятитисячних) га за
цією ж адресою, наданої для обслуговування жилого будинку, господарських
будівель і споруд, яка належала спадкодавцю на підставі рішення №34 п.74 від
28.03 1996 року виконкому Кегичівської селищної ради Харківської області, що
підтверджується випискою з рішення цієї ж ради від 28.03.1996 року.
Державного акту на право приватної
власності на землю на вищевказану
земельну ділянку ніхто не замовляв і не отримував.
до ч.1 ст. 1 Декрету Кабінету Міністрів України №15-92 від 26. 12. 1992 року
Кабінет Міністрів України постановляє: селищним радам народних депутатів
забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність
земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства,
будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель
(присадибна ділянка) у межах норм, установлених Земельним кодексом України. Ч.3
вищевказаного Декрету зазначає, що право приватної власності громадян на
земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету,
посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у
земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право
приватної  власності на землю.
Ч.1 ст.. 126 ЗК України
вказує, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування
земельною ділянкою посвідчується державними актами.
судом представник заявника та представник Кегичівської селищної ради
Кегичівського району показали, що державний акт на право приватної власності на
землю площею 0,1200 (ноль цілих тисячу твісті десятитисячних) га за адресою
.АДРЕСА_1 ніхто не замовляв і не отримував. Також представник Кегичівської
селищної ради в суді зазначив, що ця земля перебуває в державній власності.. На
це вказує і довідка Кегичівської селищної ради.
підставі викладеного суд прийшов до висновку, що земельна ділянка площею 0,1200
(ноль цілих тисячу твісті десятитисячних) га за адресою: с.АДРЕСА_1, наданої
для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, якою
користувався спадкодавець ОСОБА_2,й не перебувала в його приватній власності, а
перебувала і перебуває в державній власності.
зв"язку з наведеним суд вважає, що в свідоцтво про право на спадщину за
законом від 15.01.2002 року державний нотаріус помилково вніс дані, що
спадковим майном, на яке видано це свідоцтво, складається з : приватизованої
земельної ділянки площею 0,1200 (ноль цілих тисячу твісті десятитисячних) га за
цією ж адресою, наданої для обслуговування жилого будинку, господарських
будівель і споруд, яка належала спадкодавцю на підставі рішення №34 п.74 від
28.03 1996 року виконкому Кегичівської селищної ради Харківської області, що
підтверджується випискою з рішення цієї ж ради від 28.03.1996 року.
встановлення факту помилкового внесення даних про земельну ділянку в свідоцтво
про право на спадщину за законом від 15.01.2002 року залежить зміна або
припинення майнових прав заявника. При цьому законом не визначено іншого
порядку його встановлення.
чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність
підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту помилкового внесення в свідоцтво
про право на спадщину за законом від 15.01.2002 року, що спадкове майно
складається з приватизованої земельної ділянки площею 0,1200 (ноль цілих тисячу
твісті десятитисячних) га за цією ж адресою, наданої для обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і споруд, яка належала спадкодавцю на підставі
рішення №34 п.74 від 28.03 1996 року виконкому Кегичівської селищної ради
Харківської області, що підтверджується випискою з рішення цієї ж ради від
28.03.1996 року, що передбачено ч.2 ст.256 ЦПК України.

На підставі
викладеного, керуючись ч.2 ст.256, ст..259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Встановити
факт помилкового внесення в свідоцтво про право на спадщину за законом від
15.01.2002 року серія АЕЕ №669366, видане державним нотаріусом Кегичівської
державної нотаріальної контори Харківської області , що спадкове майно
складається з приватизованої земельної ділянки площею 0,1200 (ноль цілих тисячу
твісті десятитисячних) га за цією ж адресою, наданої для обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і споруд, яка належала спадкодавцю на підставі
рішення №34 п.74 від 28.03 1996 року виконкому Кегичівської селищної ради
Харківської області, що підтверджується випискою з рішення цієї ж ради від
28.03.1996 року.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення
віддруковано в нарадчій кімнаті.