Справа № 2- 442007 р.
1 листопада 2007 року.                                               м. Запоріжжя.
Заводський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Федоренко
Р.Г., секретаря Чичипас А.В.,
за участю представників: позивача ОСОБА_3.; відповідача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
стягнення матеріальних збитків та
компенсацію за завдану моральну шкоду, завданих в наслідку
дорожньо-транспортної пригоди,
До суду звернувся ОСОБА_1. з
позовом до ОСОБА_2. про стягнення з нього з позовом про стягнення збитків в
розмірі 32 110,37 грн., компенсації за завдану моральну шкоду в розмірі 5 000
грн., які були завдані діями відповідача, який скоїв дорожньо-транспортну
пригоду, в наслідку якої був пошкоджений його автомобіль «НІССАН», витрати
пов'язані з: оплатою державного мита в розмірі 374, 85 грн., проведення
автотехнічного дослідження пошкодженого автомобіля в сумі 375 грн.
В обґрунтування позову ОСОБА_1.
посилається на те, що 28.02.2005 р.
НОМЕР_2по вул. Південне шосе в м. Запоріжжі на утримав безпечної швидкості і
скоїв зіткнення з автомобілем «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_1, власником
якого є він і яким він керував в той час.
Як було встановлено, причиною
аварії було порушення водієм ОСОБА_2. п. 12.1 Правил дорожнього руху України.
Цей факт був встановлений матеріалами адміністративної справи № 3
Постановою від 25.04.2005 р. ОСОБА_2. притягнутий до адміністративної
відповідальності по ст. 124 КУпАП.
В наслідку ДТП його автомобілю були завдані технічні ушкодження.
Підтвердженням цього є звіт № 417 від 10.03.2005 р. товарознавчого
дослідження по визначенню вартості матеріальних збитків   пошкодженого автомобіля. Відповідно до нього
розмір матеріального збитку, який був завданий діями відповідача дорівнює 32
З моменту аварії і до теперішнього часу він та його
родина залишаються без автомобіля. Порушені нормальні життєві зв'язки, а саме:
на роботу дістається на громадському транспорті. Для виконання виробничих
зобов'язань вимушений відволікати від виробництва транспорт підприємства, щоб
поїхати до батьків похилого віку, які мешкають у Вільнянському районі Запорізької області, потрібно прикладати
додаткові зусилля, час та кошти. Порушені також і інші життєві зв'язки,
які приносять негативні наслідки для нього.
В судовому засіданні ОСОБА_1. та його представник
підтримали позовні вимоги.
ОСОБА_2. та його представник позов
не визнали і вважають, що винним у дорожньо-транспортній пригоді є водій
автомобіля «Форд» ОСОБА_6., який порушив вимоги
п.п.: 10.1, 10.4, 23.1, 23.1, 23.10, і створив  своїми діями аварійну обстановку, в наслідку
якої і був технічно пошкоджений автомобіль позивача.
Далі відповідач та його представник, заперечуючи проти
задоволення позову, посилаються на те, що в момент ДТП на дорозі була
ожеледиця і відповідності до схеми до протоколу огляду місця пригоди ні
його керуванням в процесі екстреного гальмування не залишили на проїзний
частині дороги слідів юзу. Тільки один автомобіль, який в наслідку екстреного
гальмування залишив сліди юзу скатами, на яких були встановлені шипи довжиною
11,7 м., був автомобіль «НІССАН» під керуванням ОСОБА_1.
Посилаючись на вказані обставини
ОСОБА_2. вважає, що ніякої зупинки перед екстреним
гальмуванням автомобіль «НІССАН» під керуванням ОСОБА_1. не здійснював.
ОСОБА_2. також посилається на те, що
рухався на своєму автомобілі в попутному напрямку з
автомобілями під керуванням ОСОБА_5. та ОСОБА_1. по вул. Південне шосе в м. Запоріжжі у крайній лівій смузі по ходу руху.
35-40 кмАгод. При цьому під час руху до місця дорожньо-транспортної пригоди
ОСОБА_5. та автомобіль «НІССАН» під керуванням ОСОБА_1., які рухались зі швидкістю 50-55 км/год. Далі автомобіль під
від'їхав від керованого ним автомобіля на відстань 15 метрів і
несподівано для нього застосував екстрене гальмування.
Побачивши це, негайно також застосував екстрене гальмування, але запобігти зіткнення з автомобілем позивача не зміг, по тій
під керуванням ОСОБА_7., різко зупинився.
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню, по таким при чинам.
позивача судом була призначена судово-автотехнічна експертиза. Відповідачем та
його представником були також надані запитання експерту на вирішення. Висновки експерта ні позивачем ні відповідачем та їхніми
представниками не поставлені під сумнів.
Відповідно до висновків
судово-автотехнічної експертизи № 79 від 14 лютого 2007 року по питанню № 1 дана така відповідь, що в даній дорожній
ситуації з урахуванням вказаних в ухвалі суду даних та
матеріалах справи, при довжині сліду гальмування заднього колеса 11.7м автомобіля «Ніссан», мінімальна швидкість цього
автомобіля перед гальмуванням дорівнює -25+30,17 кмгод.
По питанню №
автомобіля «Ніссан» ОСОБА_1., зреагував на виниклу безпеку; відповідає чи ні з
технічної точки зору механізм ДТП, вказаний в поясненнях водія автомобіля «Ніссан» ОСОБА_1., відповідь дати неможливо по
причинам, вказаних в дослідницькій частини питань №,№ 1,2, 3, а саме: по версії
по проїзний частині вул.. Південне шосе в м.
Запоріжжі за автомобілем «Ніссан», для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був керуватись вимогами п. 13.1 ПДР України (
водій у залежності від швидкості руху, дорожньої
обстановки, виду вантажу та стану транспортного засобу повинен видержувати безпечну дистанцію та безпечний інтервал), а виявивши,
що  автомобіль «Ніссан», що рухався переду нього здійснив гальмування, повинен був  діяти у відповідності до вимог п. 12.1 ПДР України.
Під час дослідження обставин
дорожньо-транспортної пригоди експертом вивчались обставини ДТП по версіям як
позивача( версія № 1) та відповідача ( версія № 2).
Після дослідження всіх обставин
вимогам п., п. 12 .3, 13,1 ПДР України і з
технічної точки зору перебувають у причинному зв'язку з наслідками дорожньо-транспортної
пригоди, що досліджується.
По версії № 2 оцінити дії водія
потім зіткнувся автомобіль «Ніссан» під керуванням ОСОБА_1. та
шляхом самостійного гальмування, а в наслідку контакту з іншою
поясненні, яке написано було ним своєю рукою,
від 28.02.2005 р. ОСОБА_2. під час проведення працівниками ДАІ
дізнання по дорожньо-транспортній пригоді, вказував на те, що автомобіль «Нісан» синього кольору, зупинився попереду
його автомобіля на відстані приблизно 15 метрів. Здійснив
екстрене гальмування. Із-за того, що дорога була слизька, автомобіль, яким він керував, понесло в автомобіль « Ніссан». ( матеріали
адміністративної справи № З- 796Y2005 p.).
поясненнях ОСОБА_1. підтвердив пояснення ОСОБА_2. щодо того, що він свій автомобіль «Ніссан» що зупинив перед перешкодою -
автомобілем «ГАЗ -Газель» , а через
кілька секунд автомобіль ЗІЛ під
керуванням ОСОБА_2. вдарив його автомобіль у задню частину і заштовхав під автомобіль «ГАЗ - Газель», який перед цим вдарився
в автомобіль «Форд-транзит», реєстраційний номер
НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_8., який тяг на причепі автомобіль «Форд-транзит» реєстраційний номер НОМЕР_4.
його представник подавали під час розгляду справи клопотання про залучення в
якості відповідачів по справі ОСОБА_8. та ОСОБА_6.
Суд, з огляду на досліджені докази
по справі, прийшов до висновку, що вказані особи не є винуватцями дорожньо-транспортної пригоди, в наслідку якої був пошкоджений
автомобіль ОСОБА_1., а тому залучення їх до справи в якості відповідачів не
відповідає дійсним обставинам по справі.
Таким чином досліджені судом докази
свідчать про те, що винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, в наслідку якої був пошкоджений автомобіль позивача,
звіту незалежної експертної оцінки № 417 товарознавчого дослідження по встановленню вартості матеріальної шкоди пошкодженого
автомобіля від 10.03.2005 p., розмір матеріальних збитків, нанесених
власнику автомобіля « NISSAN ALMERA» реєстраційний номер НОМЕР_1 в наслідку пошкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди
дорівнює 32 110, 37 грн.
При огляді автомобіля
експертом-товарознавцем були присутні: власник автомобіля ОСОБА_1. та інші
учасники дорожньо-транспортної пригоди: ОСОБА_2, ОСОБА_7. та ОСОБА_6.
Як свідчать матеріали дослідження,
від вказаних учасників ДТП, при експертному дослідженні пошкодженого автомобіля, заперечень щодо розміру матеріальних
збитків заперечень, не надійшло.
Дослідивши докази позову в частині
стягнення на користь позивача компенсації за завдану моральну шкоду, суд приходить до висновку, що вони можуть бути
задоволені частково -в розмірі 500 грн.
На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 1 166, 1 168, 1 187 ЦК України, ст. ст. 58-60, 209, 212-215 218 ЦПК України, суд -
ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення матеріальних збитків та компенсацію
за завдану моральну шкоду, завданих в наслідку дорожньо-транспортної
пригоди, задовольнити частково.
ОСОБА_2на користь ОСОБА_1суму матеріальних збитків, завданих в
наслідку дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 32 110 грн. 37 коп.; витрати на оплату державного мита в сумі 374, 85
коп.; витрата, пов'язані з авто -технічним дослідженням пошкодженого автомобіля в розмірі 375 грн.; витрати, понесені
на юридичну допомогу в розмірі 500 грн. та компенсацію за завдану моральну
шкоду в розмірі 500 грн.
В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1до ОСОБА_2, відмовити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом
подачі на

протязі 10 днів заяви про апеляційне оскарження, а потім - в термін 20 днів
самої апеляційної

скарги.