Справа №2-1089/07
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2007
року Амвросіївський районний суд Донецької області у складі: судді Смольнякова
О.О. при секретарі Собіній Т.О. розглянувши у
відкритому  судовому засіданні  в
м.   Амвросіївка справу за  позовом
ВАТ «Укртелеком»,  в особі Цеху
електрозв'язку № 14 Центра електрозв'язку № 4 Донецької філії ВАТ  «Укртелеком»,   до
ОСОБА_1  та  ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги

ВСТАНОВИВ:

ВАТ
«Укртелеком» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за надані послуги у розмірі 698, 56 гривень,  мотивуючи тим,  що абоненту ОСОБА_1 були надані послуги
електрозв'язку на телефон НОМЕР_1 на підставі договору № 25166 від 28.11.2003
року. З квітня 2004 року ОСОБА_1 припинила сплачувати надані послуги. У
квітні-травні та серпні 2006 року абонентом крім абонплати та послуг
проводового мовлення споживалися послуги міжміського телефонного зв'язку.
Просить стягнути заборгованість та судові витрати.

У
судовому засіданні представник позивача збільшила позовні вимоги,  та приймаючи до уваги,  що до справи у якості співвідповідача
притягнуто ОСОБА_2,  яка користувалася послугами телефонного зв'язку за
телефонним номером ОСОБА_1,  просила
стягнути з ОСОБА_2
крім основного боргу у розмірі 698, 56 гривень і заборгованість за отриману
в квітні 2006 року послугу «Аудіотекс» на загальну суму 288 гривен. Тому
загальна сума,  яку просить стягнути з
ОСОБА_2,  складає 968, 93 гривень. Приймаючи до уваги,  що ОСОБА_1 виїхала з адреси АДРЕСА_1 у лютому
2006 року,  але про це не повідомила ВАТ
«Укртелеком» і на неї нараховувалася абонентська плата за користування
телефоном до вересня 2006 року,  тобто до
того,  як телефон було знято,  з ОСОБА_1 просила стягнути лише абонентну
плату за червень-вересень 2006 року,  з
урахуванням того,  що вона користувалася
50% пільгами,  у розмірі 17, 63 гривень.
Крім того,  пояснила,  що телефон ОСОБА_1 був спарений з телефоном
ОСОБА_3. У квітні 2006 року до бюро ремонту надійшла заявка от ОСОБА_3,  оскільки вони не приймали дзвінків. Монтер
встановив,  що от спареного телефону
заглушалися дзвінкі і він відключив телефон ОСОБА_1,  оскільки нікого не було дома. Лише 03.05.2006
року він застав хазяйку дому та встановив,
що на телефон ОСОБА_1 (НОМЕР_1) було самостійне підключено без діодної
приставки (тобто напряму) ,  що надавало
можливість при виключеному на АТС
телефоні дзвонити у любому напрямку. З телефону ОСОБА_1 були дзвінки до
м.  Маріуполь,  на мережу UMC,
Life,  з квітня набиралася послуга «Медиа-Инвест». При цьому
дзвінки йшли на спарений телефон НОМЕР_2 ОСОБА_3,  яка мешкає по АДРЕСА_2. Дзвінки
продовжувалися поки телефон не було вимкнуто. Монтер поладив телефон,  але після 03.05.2006 року телефон знов
підключався напряму. Крім того,
міжміські розмови з телефону ОСОБА_1 почалися з березня 2006 року,  раніше таких розмов не було взагалі.

Представник
ОСОБА_1,  ОСОБА_4,  який діє на підставі доручення,  позовні вимоги визнав частково,  та суду пояснив,  що ОСОБА_1 є його тещею. Вона мешкала по АДРЕСА_1
та користувалася телефоном.  Теща була
паралізована і навіть не могла сама набрати номер по телефону. Він з дружиною
вирішив забрати тещу до себе,  а будинок
продати. На конці 2005 року знайшлися покупці на будинок,  а саме ОСОБА_2. Деякий час вона мешкала у будинку з тещею,  тому що повністю не сплатила за будинок.
Однак,  15.02.2006 року вони перевезли
тещу та її майно до себе,  а 27.02.2006
року було оформлено договір купівлі-продажу будинку. З 15.02.2006 року теща у
будинку не з'являлася і мала можливості користуватися телефоном.  Він дзвонив до «Укртелеком»,  казав,
що ОСОБА_1 телефоном не користується,
однак він не знав,  що потрібно
було писати відповідну заяву. На час,
коли забирали тещу,  вони повністю
розрахувалися за користування телефоном і всі суми,  які пред'являє позивач,  не можуть бути стягнути з ОСОБА_1,  оскільки всі переговори здійснювала нова
хазяйка будинку.

Залучена
до справи у якості співвідповідачки ОСОБА_2 позовні вимоги
визнала частково та суду пояснила,  що
визнає за собою тільки заборгованість за розмови на мобільний

телефон своєї дочки,  яка мешкає у м.
Маріуполь. Більш вона нікуди не дзвонила. ОСОБА_1 виїхала з будинку на
початку травня 2006 року. Можливо вона і розмовляла по телефону.

Вислухавши
сторони,  свідків,  вивчивши матеріали справи,  суд вважає,
що позов підлягає задоволенню.

Встановлено,  що за договором № 25166 від 28.11.2003
року,  ОСОБА_1 надавалися послуги
телефонного зв'язку ВАТ «Укртелеком» на телефон НОМЕР_1.

З
наданого позивачем розрахунку вбачається,
що за абонентом ОСОБА_1 станом на вересень 2006 року склалася
заборгованість у розмірі 698, 56 гривень,
а також заборгованість за послугу «Аудіотекс» на загальну суму 288 гривен.
Загальна сума заборгованості складає 968, 93 гривень.

Встановлено,  що за договором купівлі-продажу від
27.02.2006 року ОСОБА_1 продала свій будинок по АДРЕСА_1 ОСОБА_2,
але телефонний номер з себе не зняла,  відповідну заяву до ВАТ «Укртелеком» не
писала.

З
пояснень свідків встановлено,  що ОСОБА_1
виїхала зі свого будинку в середині лютого 2006 року.

З
розрахунку позивача вбачається,  що
станом на березень 2006 року за телефонним номером НОМЕР_3 заборгованості по
сплаті не існувало.

З
пояснень свідків ОСОБА_3 та монтеру ВАТ «Укртелеком» ОСОБА_5  вбачається,
що по заявці ОСОБА_3 у квітні 2006 року монтер перевіряв як її телефон
(НОМЕР_2) так і телефон ОСОБА_1 (НОМЕР_1). Монтером було встановлено,  що телефон НОМЕР_1 було включено
напряму,  поза діодної приставки.

Те,  що з телефону НОМЕР_1 вилися міжміські
розмови,  але суми за розмови покладалися
на спарений телефон,  тобто на телефон
НОМЕР_2,  підтверджується матеріалами
справи,  а саме: повідомленнями на ім'я ОСОБА_1
про зарахування на неї сум за розмови по мережі UMC та Life
у квітні-травні 2006 року,  а також
наданими роздрукованими розрахунками номерів телефонів,  за якими дзвонили з номеру НОМЕР_1.

Таким
чином,  судом встановлено,  що заборгованість за міжміськими переговорами
склалася саме за ОСОБА_2,  яка самостійно мешкає у будинку по АДРЕСА_1 з середини
лютого 2006 року. Тому з ОСОБА_2
підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 968, 93 гривень.

Приймаючи
до уваги,  що абонент ОСОБА_1 після
продажу будинку не розірвала договір з позивачем,  телефон було знято 01.09.2006 року,  що підтверджується наданими документами,  з ОСОБА_1 підлягає стягненню абонента плата
за червень-вересень 2006 року у сумі 17, 63 гривень.

Витрати
позивача,  які він поніс при поданні
позову (81 гривна),  підлягають
пропорціональному стягненню з відповідачів на користь позивача: з ОСОБА_2 - 79, 53
гривень,  з ОСОБА_1 - 1, 47 гривень.

Отже,  загальна сума,  яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 складає 1048, 46
гривень,  з ОСОБА_1 - 19, 10 гривень.

Керуючись
„Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг",  Законом України «Про телекомунікації»,   ст. . ст. 212-215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
ВАТ «Укртелеком»,  в особі Цеху
електрозв'язку № 14 Центра електрозв'язку № 4 Донецької філії ВАТ
«Укртелеком»,  до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь Цеху електрозв'язку № 14 Центра електрозв'язку № 4
Донецької філії ВАТ «Укртелеком» 1048(одну тисячу сорок вісім) гривень 46
копійок.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Цеху електрозв'язку № 14 Центра електрозв'язку № 4
Донецької філії ВАТ «Укртелеком» 19 (дев'ятнадцять) гривень 10 копійок.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду надається протягом десяти днів з дня
оголошення рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до
Апеляційного суду Донецької області протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження^