Справа № 2-492/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 травня 2007 року                                                                                 Хустський
районний суд

Закарпатської області в складі:
головуючого - судді
Савицький С.А. при секретарі Калинин
А.И. за участю позивача: ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася в суд з даним позовом, посилаючись на те, що 25 жовтня 2004 року вона
позичила ОСОБА_2 1000 доларів США. Того ж дня відповідач
дав їй розписку про отримання коштів в борг із зобов'язанням повернути їх до 25 листопада 2004 року. Борг до
цього часу відповідачем не повернуто. На його неодноразові прохання повернути
йому борг відповідач ніяк не реагує. Просить суд стягнути на її користь з
ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 1000
доларів США в
еквіваленті до гривні 5050
гривень, згідно ст. 625
ЦК України відповідач зобов'язаний сплатити 3% річних за прострочення грошового зобов'язання.в розмірі 150 гривень, та 1700 гривень
моральної шкоди, а також судові витрати в розмірі 99 гривень.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись
на наведені в заяві обставини. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином,
однак причини його неявки суду не відомі.

Враховуючи
наведене суд вважає за можливе відповідно до ст. 169 ч. 4
ЦПК України, виходячи з наявних у справі даних про права і взаємовідносини
сторін, та беручи до уваги те, що позивачка не заперечує проти вирішення справи
без участі відповідача, справу слухати у відсутності ОСОБА_2, ухваливши заочне
рішення.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивачів, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав:

В судовому засіданні
встановлено, що 25 жовтня 2004 року позивач
позичив відповідачу ОСОБА_2 1000
доларів США. Того ж дня
відповідач дав йому розписку про отримання коштів в борг із зобов'язанням
повернути їх до через один місяць (а.с. 7).
Борг до цього часу відповідачем не повернуто. На неодноразові прохання
позивача повернути йому борг відповідач ніяк не реагує. Відповідач не виконав
свого зобов'язання і на сьогоднішній день не повернув позивачці грошові кошти в
розмірі 1000 доларів США, що складає
остаточну суму боргу відповідача.

Нормами
матеріального права, які підлягають застосуванню до даних правовідносин є
ст.ст. 509, 625, 1046,
1049 ЦК України.

Відповідно до
ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 1046 ЦК України
передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості.

3 ст. 1049 ЦК України
вбачається, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові
кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За наявних
обставин, суд приходить до висновку, що з відповідачка ОСОБА_2 слід стягнути на
користь ОСОБА_1 суму еквівалентну 1000
доларів США, тобто 5050 грн. (відповідно
до курсу НБУ та довідки відділення «Промінвестбанк» м. Хуст від 21.05.2007 року) боргу за
договором позики, оскільки віна не виконав взяті на себе зобов'язання та не
повернув позичці гроші.

В своїй заяві
позивачка ставить вимогу про стягнення 3%
річних від простроченої суми, яка становить 151 гривню (
5050 х 3% = 150). Тому
вимога позивачки про стягнення 3%
річних за прострочення грошового зобов'язання відповідачем відповідно до
ст. 625 ЦК України
є правомірною та обґрунтованою.

Таким чином з
відповідача слід стягнути 5050
гривень основного боргу 3%
річних за прострочення грошового зобов'язанням розмірі 150 гривень, всього 6200 гривень.

Вимоги позивачки
про стягнення моральної шкоди з підстав зазначених в ст. 1167 ЦК України суд
оцінює критично, враховуючи що на правовідносини які виникли між сторонами дія
цієї статті не поширюється, оскільки дана норма регулює зобов'язання, які
виникають внаслідок заподіяння шкоди. Також відсутнє і інше спеціальне
законодавство яке б передбачало право на відшкодування моральної шкоди в даному
випадку. А тому в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди
необхідно відмовити.

В судовому
засіданні встановлено, що позивачка сплатила при подачі позовної заяви до суду 69 гривні
державного мита та 30 гривень
на «Інформаційно - технічне
забезпечення розгляду цивільної справи в Хустському районному суді», які
просить стягнути з відповідача як судові витрати по страві. В матеріалах справи
містяться письмові докази якими стверджуються вказані витрати позивачкою.
Враховуючи наведене, суд вважає що відповідно до ст. 86, 88 ЦПК України
вказані вимоги слід задовольнити і з відповідача належить стягнути вказані суми
судових витрат в користь позивачки.

Керуючись ст.ст.
10, 60, 209, 212-215,
224-227 ЦПК України та ст. ст. 509, 625, 1046, 1049 ЦК України, суд -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 -
задоволити частково. Стягнути
з   ОСОБА_2   на
користь   ОСОБА_1 6900 гривень (шість
тисяч дев'ятсот гривень) та судові витрати по справі в розмірі 99 гривень.

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди -
відмовити.

Заяву про
перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії до Хустського районного суду.

Позивачами може
бути подана заява про апеляційне оскарження рішення протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, а також може бути подана апеляційна скарга протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Закарпатської
області.

Головуючий:                               підпис
Савицький С.А.

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду                                                                       Савицький
С.А.