№ 2-4556/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

23.11.2007 року
Оболонський районний суд м.  Києва в
складі:

головуючого
судді БуравльоваС. І.,

при
секретарі    Федорук К.С. ,  розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Виробничо-збутового підприємства „Нафтогаз" НАК „Нафтогаз України"
про поновлення на роботі,  стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2007 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом,  посилаючись на те,  що з березня 2004 року по 30.07.2007 року
працював у відповідача,  остання посада
начальник управління комерційної роботи та зовнішньоекономічної діяльності.
Наказом від 30.07.2007 року позивача було звільнено з посади на підставі п.
1  ст.
40 КЗпП України у зв'язку з скороченням штату працівників.

Позивач
зазначає,  що його було звільнено
незаконно,  оскільки не було попереджено
про зміну істотних умов праці за два місяці до офіційного звільнення.
25.09.2006 року позивача було попереджено,
що посада,  яку він обіймав
скорочена,  16.01.2007 року позивачу було
повторно вручено повідомлення про скорочення його посади,  та зазначено,
що після двохмісячного терміну він буде звільнений,  однак остаточно звільнено позивача було
30.07.2007 року.

У
зв'язку з наведеним,  позивач просить суд
поновити його на роботі,  стягнути з
відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі
15520, 12 грн. та моральну шкоду в розмірі 30288, 54 грн.

В
судовому засіданні позивач та його представник підтримали зазначені уточнені
вимоги в повному обсязі та просили суд задовольнити позов.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов не визнав,  просив в його задоволенні відмовити,  оскільки позивача було звільнено відповідно
до вимог чинного трудового законодавства,
за два місяці неможливо було попередити позивача,  оскільки він перебував чи у відпустці,  чи на лікарняному. Також,  позивачем не доведено факту заподіяння йому
моральної шкоди з боку відповідача.

Як вбачається
з матеріалів справи,  з березня 2004 року
по 30.07.2007 року працював у відповідача,
остання посада - начальник управління комерційної роботи та
зовнішньоекономічної діяльності. Наказом від 30.07.2007 року позивача було
звільнено з даної посади на підставі п. 1
ст.  40 КЗпП України у зв'язку з
скороченням штату працівників. На даному підприємстві відсутня профспілкова
організація.

Встановлено,  що позивача не було попереджено про зміну
істотних умов праці за два місяці до офіційного звільнення. Так,  25.09.2006 року позивача було
попереджено,  що посада,  яку він обіймав,  скорочена,
16.01.2007 року позивачу було повторно вручено повідомлення про
скорочення його посади,  та зазначено в
цьому повідомлені,  що після двохмісячного
терміну,  зокрема,  17.03.2007 року,  він буде звільнений,  однак,
в порушення вимог трудового законодавства остаточно було звільнено
позивача,  без попередження,  30.07.2007 року.

Згідно
табелів обліку використання робочого часу за січень - липень 2007 рік
відповідач мав змогу попередити позивача за два місяці про наступне звільнення
30.07.2007 року,  оскільки по закінченню
лікарняних позивач виходив на роботу та в подальшому перебував у відпустці.

При таких обставинах,  суд вважає,
що звільнення позивача було проведено всупереч вимогам чинного трудового
законодавства,  а тому позов підлягає
задоволенню в цій частині.

Згідно
довідки Виробничо-збутового підприємства „Нафтогаз" НАК „Нафтогаз
України" від 22.11.2007 року середньоденна зарплата позивача складає 190,
48 грн. Кількість робочих днів вимушеного прогулу позивача з дня звільнення по
день прийняття судового рішення,  складає
83 дні.

В такому
разі,  зарплата позивача за час
вимушеного прогулу складає 190, 48 грн. х 83 робочих днів = 15809, 84
грн.,  заробітна плата позивач за один
місяць складає 4190, 56 грн.

Вимоги
позивача відносно стягнення моральної шкоди,
суд вважає обгрунтованими,
оскільки незаконним звільненням позивачу було заподіяно моральних
страждань з боку відповідача,  позивач
лікувався в медичних установах.

Між
тим,  суд вважає розмір моральної
шкоди,  зазначений позивачем,  не відповідає характеру та обсягу заподіяних
моральних страждань та значно завищений,
а тому підлягає зниженню до 2000 грн.

Суд,  дослідивши всі обставини справи в їх
сукупності,  вважає,  що звільнення позивача проведено з порушенням
норм чинного трудового законодавства,  а
тому позов підлягає частковому задоволенню.

Також,  суд вважає,  що згідно
ст.  367 ЦПК України рішення суду
в частині поновлення на роботі позивача та стягнення з відповідача на користь
позивача заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Також,  суд вважає необхідним стягнути з відповідача
у доход держави судові витрати в розмірі 196, 59 грн.

На
підставі викладеного,  та керуючись  ст.
ст.  32,  40 п. 1,
42,  43,  233,
235,  237-1 КЗпП України,   ст.
ст.  10,  60,
74,  76,  88,
130,  197,  198,
208,  209,  212,
213,  214,  215,
218,  367 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Задовольнити
частково позов ОСОБА_1до Виробничо-збутового підприємства „Нафтогаз" НАК
„Нафтогаз України" про поновлення на роботі,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу,  моральної шкоди.

Поновити
ОСОБА_1на посаді начальника управління комерційної роботи та
зовнішньоекономічної діяльності у Виробничо-збутовому підприємстві
„Нафтогаз" НАК „Нафтогаз України".

Стягнути
з Виробничо-збутового підприємства „Нафтогаз" НАК „Нафтогаз України"
на користь ОСОБА_1заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 15809, 84
грн.

Стягнути
з Виробничо-збутового підприємства „Нафтогаз" НАК „Нафтогаз України"
на користь ОСОБА_12000 грн. моральної шкоди.

В іншій частині
позову відмовити.

Рішення
суду в частині поновлення ОСОБА_1на роботі та стягнення з Виробничо-збутового
підприємства „Нафтогаз" НАК „Нафтогаз України" на користь
ОСОБА_1заробітної плати за один місяць в розмірі 4190, 56 грн. підлягає
негайному виконанню.

Стягнути
з Виробничо-збутового підприємства „Нафтогаз" НАК „Нафтогаз України"
у доход держави судові витрати в розмірі 196, 59 грн.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м Києва шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення,  та апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження,  якщо скарга
подається у строк,  встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.