АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 грудня  2007 року

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Житомирської

області у
складі:

головуючого
судді:   Омельчука М. І. суддів:      Товянської О.В,  Микитюк О.Ю. при секретарі:        Хоменко Р.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Житомирі справу за позовом військового прокурора Житомирського гарнізону
в інтересах держави та Квартирно-експлуатаційного    відділу
м.     Житомира
до    ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про визнання такими,  що втратили право користування жилим
приміщенням та вилучення жилого приміщення,
-

за
апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення
Корольонської о районного суду м.  Житомира
від 03 жовтня 2007 року

встановила:

В січні
2007 року військовий прокурор Житомирського гарнізону в інтересах держави
звернувся до суду з вказаним позовом.  В
обґрунтування позову зазначив,  що
відповідачі з 2001 року без поважних причин не користуються квартирою АДРЕСА_1.
Спірне жиле приміщення здають в піднайм стороннім особам ,  самі проживають в іншому місці у Житомирі.

Оскільки
відповідачі не мають відношення до Міністерства оборони України,  до складу відомчого житлового фонду якого
входить вказане жиле приміщення,  просив
визнати їх такими,  що втратили право на
користування спірним житлом та вилучити жиле приміщення.

Рішенням
Корольовського районного суду м.
Житомира від 03 жовтня 2007 року позов задоволено частково.

Визнано
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 разом з неповнолітнім ОСОБА_4 такими,  що втратили право користування жилим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Справа №
22 ц /2455             Головуючий у 1 ін
ст.  Котік Т.С.

Категорія  32                           Доповідач
Омельчук М. І.

2

В решті,  позовних вимог відмовлено.

Стягнуто
з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави по 4 грн. 25 коп. судового збору та по
3 грн.75 коп. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Не
погоджуючись з даним рішенням,
представник ОСОБА_1-ОСОБА_3 ,
просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову позивачу у
задоволенні позову,  посилаючись на
порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм
матеріального права.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно
до  ст.
71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї,  за ним зберігається
жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були
відсутні з поважних причин понад шести місяців,
цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем,  а в разі спору - судом.

Судом
встановлена ,  що 12.10.1993 року згідно
ордеру № 137 ОСОБА_5 та членам його сім'ї в складі чотирьох осіб надано
квартиру АДРЕСА_1. Квартира на той час знаходилась у приміщені гуртожитку для
малосімейних,  перебувала на балансі
Житомирської КЕЧ району. З червня 2004 року будинок по АДРЕСА_2 за рішенням
Житомирської міської ради введений до державного житлового фонду,  знаходиться у відданні Міністерства оборони
України в особі КЕВ м.  Житомира. У
вересні 1999 року подружжя Брайон шлюб розірвало. ОСОБА_5 звільнив спірне
житло,  а особовий рахунок був
переоформлений на його дружину,  яка
залишилась проживати в квартирі разом з неповнолітніми дітьми.

Як видно
із матеріалів справи,  ОСОБА_1 разом із
неповнолітніми дітьми,  з 2001 року у
вказаному жилому приміщенні не проживала,
мешкала за місцем проживання матері,
що підтверджується показами свідків,
актом від 12.01.2007 року та іншими документами. За вказаною адресою
проживав і син ОСОБА_2,  який після
проходження строкової військової служби ( 12.05.2006 року -20.04.2007
року),  повернувся до попереднього місця
проживання. Спірна квартира відповідачами здавалась іншим громадянам у піднайм.

З
врахуванням наведених обставин та вимог закону суд дійшов правильного висновку
про те,  що ОСОБА_2,  ОСОБА_1 разом із неповнолітнім сином ОСОБА_4
без поважних причин не користуються спірним житлом понад шість місяців та
задовольнив позов військового прокурора про визнання їх такими,  що втратили право користування жилим
приміщенням -квартирою АДРЕСА_1.

Відносно
вимог позивача про вилучення жилого приміщення у зв'язку з постійною його
здачею у піднайом,  то в цій частині
позов не можна визнати доведеним,  а тому
суд обгрунтовано  відмовив прокурору у
його задоволенні.

Рішення
районного суду ухвалено з додержанням вимог матеріального,  процесуального закону,  підстав для його зміни немає.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
308,  313, 315,  324,
325,  209,  218 ЦПК України,  колегія суддів , -

ухвалила:

3

Апеляційну    скаргу                      представника    відповідача    ОСОБА_1 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Корольовського районного суду м.
Житомира від 03 жовтня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України на
протязі двох місяців з дня набрання нею законної сили.