Справа №2-4951/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2007 року
Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді           Антонової Н.В.

при секретарі        Ворона О.В.

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Виробничого кооперативу «ІКАР» в особі
директора ОСОБА_2,  Голосіївської
районної в місті Києві Ради про визнання незаконною приватизації підвального
приміщення будинку,  -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Виробничого кооперативу «ІКАР» в особі директора ОСОБА_2 та Голосіївської
районної в місті Києві ради про визнання незаконною приватизації підвального
приміщення в будинку № 19 по вул. Л.Толстого у м. Києві.

Свої вимоги позивач обгрунтував тим,  що співвласники даного приміщення,  якими є власники квартир зазначеного
будинку,  не надавали своєї згоди на
приватизацію приміщень,  таким чином
вважає,  що приватизація проведена з
порушенням встановленого порядку. Також посилається на порушення відповідачем
його прав,  згідно яких він може
використовувати підвальне приміщення як мешканець будинку. Зазначив,  що на підставі ст. 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового фонду»,
він є співвласником допоміжних приміщень будинку,  які передаються у власність квартиронаймачів
безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Також позивач ,  як на підставу своїх позовних вимог
посилається на те,  що згідно ст. 1
Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартиного будинку» до
допоміжних приміщень багатоквартиногол бдинку належать підвали,  вестибюлі,
комори,  горища,  тощо. На вказаних підставах просить позов
задовольнити та визнати незаконною приватизацію підвального приміщення в
будинку 19 по вул. Тарасівській у м. Києві.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити,  посилаючись на обставини,  викладені в позові.

Представник відповідача,
Виробничого кооперативу «Ікар»,  в
судовому засіданні позовні вимоги не визнав,
посилаючись на те,  що ВК «ІКАР»
був одним із правонаступників Київресторантресту,  художня майстерня якого знаходилася у
приміщеннях 21,  22,  23,  24
по вул. Тарасівській у м. Києві,  з 1985
року. З 1992 року після розформування Київресторантресту договір оренди був
укладений безпосередньо з ВК «ІКАР»,  де
відповідач фактично знаходиться і до сьогодні. Вказані приміщення до 2004 року
знаходилися у районному житловому фонді та рахувалися в міському БТІ як
квартири за номерами №№ 21,  22,  23,
24. При проведенні приватизації ВК «ІКАР» у 2003-2004 роках,  у зв'язку з виробничою необхідністю та
неможливістю використовувати ці приміщення як жилі,  ВК «ІКАР» було здійснено дії по зміненню
функціонального призначення приміщень з житлових на нежитлові з подальшим
використанням під офіс та склад. Зазначає,
що вказані приміщення не є допоміжними,
не призначені для обслуговування житлового будинку і не забезпечують
його використання. За таких обставин вважає,
що відповідач законно володіє,
користується і розпоряджається спірними приміщеннями.

Відповідач Голосіївська районна в місті Києві рада,  в судове засідання не з'явилася,  направила суду листа про слухання справи у
відсутності її представника та направила заперечення,  в яких позов не визнає та просить у його
задоволенні відмовити,  посилаючись на
те,  що спірне приміщення не являється
допоміжним приміщенням будинку,  оскільки
є нежилим,  про що зазначено в
довідці-характеристиці БТІ. Про тип приміщення як нежиле,  вказано також у свідоцтві про право власності
від 12.08.2004 року та експлікації до технічного паспорту на приміщення. За
таких обставин вважає,  що до даного типу
приміщень належить засчтосовувати норми,
які регулюють окремі об'єкти цивільного права,  якими відповідно до ст. 4 Житлового кодексу
України нежилі приміщення на відміну від допоміжного,  які є приналежністю житлового фонду.

Суд вислухавши пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи та подані
сторонами докази,  дійшов висновку,  що позов не підлягає задоволенню за наступних
підстав.

В судовому засіданні достовірно встановлено,  що рішенням 19 сесії II скликання Голосіївської районної в місті Києві Ради від
04 листопада 2003 року №19/13 „Про перелік об'єктів комунальної

власності Голосіївського району м. Києва,  які підлягають приватизації» Виробничому
кооперативу «Ікар»,  який виграв тендер
на приватизацію приміщення,  був наданий
дозвіл на приватизацію приміщень по вул. Тарасівська,  19,
загальною площею 229, 30 кв.м. (а.с.82,
83).

Згідно Свідоцтва про право власності від 11.08.2004 року
№1084-В,  нежилі приміщення №№22,  23,
24,  (колишні квартири),  площею 225,
4 кв.м.,  які розташовані у м.
Києві по вул. Тарасівській,  19,  на підставі наказу Головного управління
комунальної власності м. Києва на праві комунальної власності були надані у
власність Територіальної громади Голосіївського району м. Києва,  (а.с.84).

На вищевказаній підставі було зареєстроване право
власності у Київському міському БТ1 за територіальною громадою Голосіївського
району м. Києва,  в якому дані приміщення
вказані,  як нежилі. (а.с.85).

Про характеристику даних нежилих приміщень підтверджує
також експлікація,  яка додана до
довідки-характеристики БТІ. (а.с.86).

Згідно договору оренди від 01.12.1992 року,  виробничий кооператив «Ікар»,  отримав спірні нежилі (як вказано в договорі)
приміщення в оренду терміном на п'ять років,
(а.с.16-17).

Як свідчить ордер №86 від 05.03.1993 року,  виданий ВК «Ікар»,  кооператив отримав право на зайняття
поверхового нежилого приміщення у вищевказаному будинку терміном на п'ять років,  (а.с.18).

Згідно договору оренди від 23.04.1998 року,  договір оренди нежилих приміщень по вул.
Тарасівській 19,  був продовжений по
01.04.2003 року (а.с.19-22).

Голосіївська районна в місті Києві рада,  згідно ордеру №236-03 від 22.08.2003
року,  виробничому кооперативу «Ікар»,  надала у користування вказані нежилі
приміщення терміном на три роки,
(а.с.26).

У відповідності до договору оренди,  01.07.2003 року між ВК «Ікар» та
ЖЕО-101,  був укладений договір про
надання послуг у витратах на утримання будинку і прибудинкової території,  (а.с.23-25).

01.09.2004 року ВК «Ікар»
подав заяву на приватизацію спірних приміщень,
(а.с.79).

Право власності на спірні нежилі приміщення ВК «Ікар»
набув на підставі договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 20.09.2004
року,  у Голосіївської районної в місті
Києві ради,  (а.с.27-30).

Суд не приймає до уваги довідку ЖЕО-101 від 05.03.2004
року (а.с.39) про згоду мешканців будинку №19 по вул.. Тарасівська у м.
Києві,  щодо переведення приміщень до
нежитлового фонду,  оскільки технічна характеристика
даних приміщень,  як нежитлових,  була відображена у документації державних
установ більш раннього періоду,  про що
вказано вище.

Проте,  суд,  при вирішенні даного спору,  враховує розпорядження Київської міської
державної адміністрації №558 від 05.04.2004 року,  згідно якого жилі приміщення квартир №
21,  22,
23,  24 будинку №19 літера Б по
вул. Тарасівській у м. Києві переведені у нежилі,  (а.с.42).

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України „Про
власність" від 07.02.1991 № 697-ХІІ суб'єктами права комунальної власності
є адміністративно-територіальні одиниці в особі обласних,  районних,
міських,  селищних,  сільських Рад народних депутатів. У ст. 35
Закону України „Про власність" від 07.02.1991 № 697-ХІІ наголошується на
тому,  що „об'єктами права комунальної
власності є майно,  необхідне для
забезпечення економічного і соціального розвитку відповідної території."
Відповідно до ст. 327 Цивільного кодексу України „у комунальній власності є
майно,  у тому числі грошові кошти,  яке належить територіальній громаді.
Управління майном,  що є у комунальній
власності,  здійснюють безпосередньо
територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування".

Відповідно до п. 5 ст. 60 Закону України „Про місцеве
самоврядування" від 21.05.1997 року № 280/97-ВР органи місцевого
самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до
закону здійснюють правомочності щодо володіння,
користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності,  в тому числі виконують усі майнові
операції,  можуть передавати об'єкти
права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та
фізичним особам,  здавати їх в оренду,  продавати і купувати,  використовувати як заставу,  вирішувати питання їхнього відчуження,  визначати в угодах та договорах умови
використання та фінансування об'єктів,
що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до п. 2.2.7. Положення про фонд приватизації
комунального майна Голосіївського району міста Києва,  затвердженого Головою Голосіївської в місті
Києві ради 01 листопада 2001 року згаданий фонд приватизації наділений
повноваженнями здійснювати від імені Голосіївської в місті Києві ради
„продаж,  затверджених радою об'єктів
комунального власності шляхом викупу".

Таким чином,  суд
дійшов висновку,  що спірні нежилі
приміщення підвалу у будинку № 19 (літера Б) по вул. Тарасівській в м. Києві на
законних підставах було набуто територіальною громадою Голосіївського
району,  Голосіївська районна в місті
Києві рада та Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація на
законних підставах здійснювали правомочності по володінню,  користуванню та розпорядженню вказаним майном
шляхом його продажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України „Про
власність" від 07.02.1991 № 697-ХІІ,
ст. 345 Цивільного кодексу України правомірність володіння та продажу
майна Голосіївською районною в місті Києві радою визначає правомірність набуття
права власності на це майна виробничим кооперативом «Ікар».

Крім
того,  ВК «Ікар» набув приміщення у
власність оплатно,  що підтверджується
квитанцією від 21.09.2004 року на суму 278 268 грн. (а.с.33).

Відповідно
до ст. 1 Закону України „Про об'єднання співвласників багатоквартирного
будинку" від 29.11.2001 № 2866-Ш нежилим визначається приміщення,  яке належить до житлового комплексу,  але не відноситься до житлового фонду і є
самостійним об'єктом цивільно-правових відносин.

Допоміжні
приміщення багатоквартирного будинку відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 1 Закону
України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" від
29.11.01 р. № 2866-ІП визначаються як приміщення,  призначені для забезпечення експлуатації
будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини,  вестибюлі,
перехідні шлюзи,  позаквартирні
коридори,  колясочні,  кладові,
сміттєкамери,  горища,  підвали,
шахти і машинні відділення ліфтів,
вентиляційні камери та інші технічні приміщення).

Відповідно
до Положення про систему технічного обслуговування,  ремонту та реконструкції жилих будівель в
містах і селищах України,  затвердженого
наказом Держжитлокомунгоспу України від 31 грудня 1991 р. № 135 допоміжні
приміщення - це приміщення жилого будинку,
призначені для забезпечення експлуатації будинку чи побутового і
культурного обслуговування населення за місцем проживання. До допоміжних
приміщень жилого будинку відповідно до цього положення жилого будинку
відносяться сходові клітки,
вестибюлі,  перехідні шлюзи,  позаквартирні коридори,  колясочні,
кладові,  сміттєкамери та інші
аналогічні приміщення.

Твердження
позивача про те,  що у приміщенні,  яке було відчужене,  присутнє обладнання,  призначене для обслуговування та експлуатації
будинку,  спростовуються матеріалами
справи та поясненнями сторін.

Таким
чином,  спірні приміщення не
використовуються для забезпечення побутових потреб мешканців будинку,  а також для забезпечення експлуатації
будинку. Отже,  приміщення підвалу,  відчужене ВК «lap»,  не є допоміжним
приміщенням багатоквартирного будинку,  а
тому не є спільною власністю мешканців будинку,
оскільки є нежилим,  відокремленим
приміщенням. Таке приміщення є самостійним об'єктом цивільно-правових відносин.

Суд
також враховує той факт,  що до
надходження у власність до ВК «Ікар» даного нежилого приміщення,  воно було занедбане та в ньому був безлад і приміщенням
в такому вигляді позивач не користувався та не пред'являв раніше вимог про
надання у його користування приміщення,
а вже після приведення його за рахунок ВК «Ікар» у належний стан,  звернувся з вказаною вимогою для власного
користування.

З огляду
на зазначене суд не вбачає підстав для визнання незаконною приватизації
нежилого приміщення.

На
підставі викладеного,  керуючись Законом
України „Про власність",  Законом
України „Про приватизацію державного житлового фонду",  Законом України „Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку,  Законом
України „Про місцеве самоврядування",
Положенням про фонд приватизації комунального майна Голосіївського
району м. Києва,  ст. ст. 327,  345 ЦК України,  ст. ст. 10,  60,
212,  213 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У
задоволенні позову ОСОБА_1до Виробничого кооперативу «Ікар» про визнання
незаконною приватизації підвального приміщення в будинку - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.