Справа №2-1545 2007 року
УХВАЛА

11 грудня 2007 року Лозівський міськрайонний суд
Харківської області в складі: головуючого-судді Смірнової Н.А.,  при секретарі Крапівка Т.В.,  з участю адвоката ОСОБА_1,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в місті Лозова,  Харківської
області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  третіх осіб: Лозівського бюро технічної
інвентаризації,  Садівської сільської
ради Лозівського району,  Харківської
області про визнання договору купівлі-продажу дійсним,  визнання права власності на житловий будинок
та стягнення моральної шкоди,  -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
третіх осіб: Лозівського бюро технічної інвентаризації,  Садівської сільської ради Лозівського
району,  Харківської області про визнання
договору купівлі-продажу дійсним,
визнання права власності на житловий будинок та стягнення моральної
шкоди,  посилаючись на те,  що вона 15 січня 1992 року придбала у ОСОБА_4
будинок,  розташований за адресою:
АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу,
який зареєстрований у Садівській сільській раді Лозівського району,  Харківської області за реєстровим номером 3.
Даним будинком вона користувалася та тривалий час мешкала в ньому,  але в Лозівському БТІ не зареєструвала. Після
розірвання шлюбу з відповідачем по справі ОСОБА_3  вона була змушена покинути будинок та
переїхати до с
Хлібне,  де і
мешкає в теперішній час.  В цей період
часу ОСОБА_5  обманним шляхом отримав
свідоцтво про право власності на нерухоме майно,  яке було видано виконавчим комітетом
Садівської сільської ради Лозівського району,
Харківської області від 18 червня 2005 року та зареєстрував на своє ім'я
в Лозівському БТІ 24 червня 2005 року. Коли їй про даний факт стало відомо вона
звернулася до Садівської сільської ради Лозівського району,  Харківської області з цього приводу і вони
своїм рішенням від 29 липня 2005 року анулювали свідоцтво про право власності
на нерухоме майно та прийняла рішення оформити право власності на спірний
будинок за позивачкою. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням
повернути оригінал свідоцтва про право власності до Лозівського БТІ,  яке було йому надано помилково,  для ліквідування,  але відповідач мирним шляхом даний спір
вирішити не бажає. В зв'язку з чим дії відповідача спричиняють їй моральні
страждання,  які вона оцінює в розмірі
5000 гривень. Просить визнати договір купівлі-продажу спірного
домоволодіння,  укладений 15 січня 1992
року між нею та ОСОБА_4 дійсним.  Крім
цього просить визнати за нею право власності на вищевказаний будинок,  стягнути з відповідача по справі ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 5000 гривень та зобов'язати
Лозівське БТІ зареєструвати за нею право власності на домоволодіння.

В судовому засіданні позивачка надала суду письмову заяву
в якій просить провадження по справі закрити в зв'язку з мирним вирішенням
спору.

У відповідності до вимог ч.2  ст.
174,  ч.3  ст.
206 ЦПК України позивачка попереджена про наслідки відмови від
позову,  оскільки провадження у справі
закривається і вона не зможе повторно звернутися до суду з приводу спору між
тими самими сторонами,  про той самий
предмет і з тих самих підстав.

У відповідності до п. 3 ч.
1  ст.  205 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі,  якщо позивачка відмовилася від позову і
відмова прийнята судом.

Підстав для не прийняття
відмови від позову судом не встановлено.

Керуючись ч. 2  ст.
174,  ч. 1  ст.
205,   ст. ст. 206,  209, 210, 293 ЦПК України,  суд,  -

ухвалив:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
третіх осіб: Лозівського бюро технічної інвентаризації,  Садівської сільської ради Лозівського району,  Харківської області про визнання договору
купівлі-продажу дійсним,  визнання права
власності на житловий будинок та стягнення моральної шкоди закрити в зв'язку з
відмовою.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через
Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в п'ятиденний
строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 10 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.