РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

04 грудня  2007
року.  Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області

в складі головуючого судді   Буднікової Н.П.,

при секретарі
Коваленко  Т.В.,

за   участю    позивача
/відповідача/    ОСОБА_1   та
її    представника

адвоката ОСОБА_2,

представника
відповідача    /позивача/       ОСОБА_3     -
адвоката

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у
М.Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного
майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третіх осіб СОТ „Світанок",
гаражного колективу „Локомотив" про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 з 26.10.1993 року по 28.10.2004 року перебували в зареєстрованому
шлюбі. До реєстрації шлюбу з 1984 року знаходились у фактичних шлюбних
відносинах. Мають спільну доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається на
другому курсі Дніпропетровської державної медичної академії /а.с.9-12/.

В січні 2007
року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя. Вказувала, що в шлюбі вони придбали майно на загальну
суму 39600 грн., а саме:

1.Автомобіль ЗІЛ 431410 державний номер НОМЕР_1, зареєстрований в Бердянському
МРЕВ УДАІ від  11.04.2001  року на ОСОБА_3 вартістю

21500 грн.

2

2.Капітальний гараж в гаражному колективі „Локомотив", розташований по
АДРЕСА_1, зареєстрований з 1996 року на ОСОБА_6 вартістю 7000 грн.

3.Дачний
будиночок із цегли розміром 4x5 і
верандою 2x3, розташований на земельній
ділянці №446 площею 0,08 га з насадженнями в садовому товаристві
„Світанок", що належить Луначарській сільській раді Бердянського
району, зареєстрованій на ОСОБА_3, вартістю 5000 грн.

4.Меблева стінка
„Калина", яка придбана в 1993 році, вартістю 2000 грн.

5.Холодильник „Норд",
який придбаний в 1994 році, вартістю 500 грн.

б.Спальний гарнітур, який придбано в 1996 році, вартістю
800 грн.

7.Кухонний куточок, який придбано в 1994 році, вартістю
200 грн.

8.Телевізор
„Елджі", який придбаний в 2003 році, вартістю 1900 грн.

9.Шафа, яка придбана в 1985 році, вартістю 150 грн.

Ю.Килим
шерстяний настінний розміром 2x3, який придбано в 1992 році, вартістю 200 грн.

11.Килим
шерстяний настінний розміром 2x3, який придбано в 1992 році, вартістю 200 грн.

12.Палас
розміром 1,5x5, який придбано в 1996
році, вартістю 150 грн.

Вважає, що кожен
із них має право на 1/2 частину майна, що складає  кожному
по   19800 грн.

В зв'язку з тим,
що їх дочка ОСОБА_5 навчається на денному відділенні академії і потребує
матеріальної допомоги, а ОСОБА_3 надає їй допомогу не регулярно і не в повному
обсязі, тому вона просить виділити їй в рахунок 1/2 частини майна автомобіль ЗІ
Л для того,
щоб вона здавала його в оренду та мала змогу допомагати доньці, все інше майно
виділити відповідачу. Вона згодна різницю в вартості майна 1700 грн. сплатити
йому /а.с.3-5/.

В лютому 2007
року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, третіх осіб СОТ „Світанок",
гаражного колективу „Локомотив" про поділ спільного майна подружжя.
Вказував, що, крім перерахованого ОСОБА_1 майна, вони також в період спільного
життя за рахунок спільних коштів придбали наступне майно:

1.Автомобіль
ВАЗ-2101 державний номер НОМЕР_2 в 2001 році на ім"я ОСОБА_1, за рахунок
спільних коштів капітально його відремонтували,
який він оцінює в 7500 грн.

2.М"який куточок в кінці 90-х років, яким ОСОБА_1

розпорядилась як вважала за потрібне, продала його в кінці 2006 року без

його відома і
згоди, оцінює куточок  в 700 грн.

3

3.Музикальний
центр, який придбали в 2003 році, оцінює його в 1200 грн.

4.Кольоровий
телевізор „Берізка", який придбано приблизно в 1990 році, знаходиться в
робочому стані, оцінює його в 50 грн.

5.Пральня машина
„Ауріка", яку придбали в 1997 році, оцінює в 50 грн.

Вважає, що
ОСОБА_1 значно завищила вартість автомобіля ЗІЛ, оскільки в 2004 році при
підготовці позовної заяви до суду, яку вона не подала, але копію йому вручила,
автомобіль вона також оцінювала в 21500 грн. З моменту розпаду сім"ї він
особисто користувався автомобілем, постійно проводив поточні ремонти, тільки в
2006 році витратив на придбання запасних частин більше 6230 грн., що
підтверджується чеками і накладними. З урахуванням того, що автомобіль вони
купили за 2436 грн., зносу автомобіля і вкладених особисто ним коштів вважає,
що її необхідно оцінити в 15000 грн. З урахуванням того, що він за професією
водій, за віком і станом здоров"я йому важко влаштуватися на роботу, має
єдину можливість заробити на автомобілі ЗІЛ,
постійно надає значну матеріальну допомогу дочці, просить залишити автомобіль
ЗІЛ у нього, а також виділити йому гараж, в якому зберігається автомобіль. Не
заперечує, щоб йому були також виділені пральна машина „Ауріка", килим
настінний, телевізор „Берізка". Згоден виплатити грошову компенсацію 400
грн. /а.с. 19-21/.

В судових
засіданнях ОСОБА_1 позовні вимоги уточнила і підтримала. Позов ОСОБА_3 визнала
частково. Стверджувала, що автомобіль ВАЗ не повинен бути включений до
спільного майна подружжя, яке підлягає поділу, так як на його придбання гроші
давали її батьки, автомобіль нею продано за 1250 доларів США, зі згоди ОСОБА_3
гроші витрачено на дочку при її вступі в академію. Також просила виключити із
майна, яке підлягає поділу, музикальний центр, який вони подарували дочці, тому він належить останній. В
сьогоднішньому судовому засіданні просила виділити ОСОБА_3 спальний
гарнітур за 800 грн., килим за 200 грн., холодильник за 500 грн., телевізор за
50 грн., пральну машину за 50 грн.,
м"які меблі за 700 грн., дачний будиночок за 4000 грн., автомобіль
ЗІЛ за 20000 грн., їй - гараж за 7000 грн., меблеву стінку за 2000 грн.,
кухонний куточок за 200 грн., килим за 200 грн., палас за 150 грн., шафу за 150
грн., телевізор за 1900 грн. Просила стягнути з нього на її користь грошову
компенсацію.

В судових
засіданнях ОСОБА_3 позов ОСОБА_1 визнав частково, свої позовні вимоги уточнив і
підтримав.

02.07.2007
року до суду надійшла його заява про закінчення розгляду

справи
за його відсутності, але з участю його представника адвоката

ОСОБА_4, про
підтримання позову /а.с.112-113/.

4

В сьогоднішньому судовому засіданні представник ОСОБА_6 -

адвокат ОСОБА_4 не заперечувала виключили музикальний
центр із

спільного
майна подружжя, яке підлягає поділу. Просила виділити

ОСОБА_3
автомобіль „ЗІЛ" за 12614 грн., спальний гарнітур за 800

грн.,
телевізор за 50 грн., пральну машину за 50 грн., м"який куточок за 700

грн.,
килим за 200 грн. Вважала, що дачний будиночок необхідно виключити

з  поділу,
оскільки           земельна  ділянка
в  СОТ     не  приватизована,

правовстановлюючі документи на дачний будиночок відсутні.
Все інше майно виділити ОСОБА_1 Не наполягала на стягненні з неї грошової
компенсації.

Представники
третіх осіб СОТ „Світанок"
та гаражного колективу „Локомотив" в судове засідання не з'явилися, про
розгляд справи повідомлені належним чином. Подали заяви про розгляд справи за
їх відсутності згідно чинного законодавства України /а.с.44, 55/.

Вислухавши сторони, їх представників, допитавши свідків, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Як видно з
пояснень сторін, з листопада 1984 року вони знаходились у фактичних шлюбних
відносинах, жили однією сім"єю, вели спільне господарство, обоє працювали
у ВАТ „Завод „Південгідромаш", з 26.10.1993 року по 28.10.2004 року
перебували в зареєстрованому шлюбі. Спірне майно вони  придбали в період спільного життя.

Згідно ч.1 ст.61
ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, їх представники не заперечують, що кожен із них має право на 1/2  частину майна.

їх позиція у
справі відповідає вимогам ст.ст.112, 115 ЦК
України в редакції 1963 року, ст.ст. 22, 28 Кодексу про шлюб та сім"ю
України, а також   ст.ст.60, 61, 68-71
Сімейного кодексу України.

Судом
встановлено, що в теперішній час ОСОБА_1 та ОСОБА_3, їх представники домовились
про перелік та вартість спільного майна подружжя, яке підлягає поділу: гараж за
7000 грн., меблева стінка за 2000 грн., холодильник „Норд" за 500 грн.,
спальний гарнітур за 800 грн., кухонний куточок за 200 грн., телевізор
„Елджі" за 1900 грн., шафа за 150 грн., два килими по 200 грн. кожний,
палас за 150 грн., кольоровий телевізор „Берізка" за 50 грн., пральна
машина „Ауріка" за 50 грн., м"який куточок за  700 грн.

Не заперечують,
що об'єктом права спільної сумісної власності являється автомобіль ЗІЛ, але
ОСОБА_1 оцінює його в 20000 грн., а ОСОБА_3 - в 12614 грн.

Відповідно
довідки МРЕВ УДАІ УМВС України в Запорізькій області від 13.12.2006 року,
договору №5 по наданню послуг купівлі-продажу
автотранспортного    засобу    від
06.09.2000    року,    податкової

5

накладної від 08.08.2000 року, автомобіль ЗІЛ 431410,
державний номер НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 11.04.2001 року,
належить ОСОБА_3, який він купив у ВАТ „Завод „Південгідромаш" за 2436
грн. /а.с. 6, 26, 29/.

Із квитанцій від
06.04.2001 року, накладної №170 від 06.04.2001 року, акту №20 виконаних робіт
ПП „Славяне", акту №14
приймання -передачі дорожньо-транспортного
засобу, переобладнаного для роботи на стиснутому природному газі
вбачається, що вищевказаний автомобіль переобладнано для роботи на стиснутому
природному газі, за що виплачено 4000 грн. /а.с.60-63/.

Представлені
товарні чеки, видаткові накладні, накладні свідчать про те, що в 2006-2007
роках ОСОБА_3 витрачено на придбання запасних частин для автомобіля  ЗІЛ   6230
грн. /а.с.22-25, 31-33/.

Згідно висновку
Бердянської філії Запорізької торгово-промислової палати станом на 22.06.2007
року риночна вартість спірного автомобіля ЗІЛ
складає 12614 грн. /а.с.92-105/.

У суду немає підстав сумніватися у компетентності та об'єктивності спеціаліста
Бердянської філії Запорізької ТІШ, який ухвалою суду від 25.05.2007 року був попереджений про
відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України /а.с.88-89/.

Повторна судова
автотехнічна товарознавча експертиза, проведення якої було призначено ухвалою
суду від 03.07.2007 року за клопотанням ОСОБА_1, не проведена, оскільки ОСОБА_1
відмовилась вносити кошти за її проведення /а.с.118-121/.

За таких
обставин суд вважає, що при поділі спільного майна подружжя необхідно
враховувати риночну вартість автомобіля ЗІЛ -12614 грн.

Між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 виник спір стосовно автомобіля ВАЗ-2101, який останній вважає об'єктом
права спільного сумісного майна подружжя.

Із довідки
Бердянського МРЕВ УДАІ УМВС України у Запорізькій області від 06.02.2007 року,
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 від 23.04.1998 року видно, що за ОСОБА_1
зареєстровано транспорт марки ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_5/а.с.30, 58/.

ОСОБА_1
стверджує, що автомобіль ВАЗ 2101 куплено за гроші її батьків за 1500 доларів,
весною 2006 року вона продала автомобіль за 1250 доларів США, гроші витратила,
щоб дитині скупитись до навчання, придбала необхідні речі. Автомобіль
зареєстрували на неї, але договір дарування автомобіля на її ім"я від
імені батьків не оформляли. Батьки дали гроші на автомобіль, щоб вони частіше
приїздили до них в село.

Свідки ОСОБА_7,
ОСОБА_8 підтвердили, що їздили з ОСОБА_3  і
ОСОБА_1   в м.Мелітополь,   допомагали
купляти

6

автомобіль, по дорозі заїжджали в
с.Нельговка Приморського району до матері ОСОБА_1, яка дала гроші ОСОБА_1, яку
суму вони, свідки, не рахували. ОСОБА_3 в момент передачі грошей в будинку не
було.

Свідок ОСОБА_9
суду пояснив, що в його присутності мати давала гроші сестрі ОСОБА_1, здається
1500 доларів. Він сам особисто на прохання матері обмінював гроші в банку.
ОСОБА_3 про те, що мати давала гроші, не знав.

Суд приймає до
уваги пояснення вищевказаних свідків. Але виходить з того, що автомобіль ВАЗ
2101 придбано в період спільного життя
подружжя.

Згідно ст.22
Кодексу про шлюб та сім"ю України, який діяв на той час, майно, набуте
подружжям під час шлюбу, являється їх спільною сумісною власністю.

ОСОБА_1
конкретно не визначила на яких умовах їй були передані гроші батьками, якщо
вони передавались. По теперішній час ніхто із сторонніх осіб не заявив про своє
право на автомобіль. Сама ОСОБА_1 не пред"явила вимогу про визнання
автомобіля ВАЗ 2101 її особистою власністю, не
вказала підстави такої вимоги.

В судовому
засіданні встановлено, що по теперішній час за ОСОБА_1 зареєстровано автомобіль
ВАЗ 2101. її пояснення щодо продажі автомобіля за дорученням ще в 2006 році
ніякими доказами не підтверджено.

В зв'язку з чим
суд вважає, що автомобіль ВАЗ 2101 є об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя, який і ОСОБА_1, і ОСОБА_3
оцінили    в   7500 грн.

Судом
встановлено, що ОСОБА_3 з 25.11.1994 року являється членом COT
„Світанок", в його користуванні земельна ділянка №446. На земельній ділянці збудовано садовий будиночок з
верандою, вирощені насадження. Земельна ділянка не приватизована.
Будівлі самочинно збудовані.

Згідно ч.1 ст.11
ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних
чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Жодна із сторін
не пред'явила позов про збереження права

користування
земельною ділянкою. Як видно із позовної заяви і пояснень

ОСОБА_1, на
право збереження користування земельною ділянкою

вона не
претендує. Таким чином, земельна ділянка в COT „Світанок"

залишається в користуванні ОСОБА_3

7

Разом з тим,
ОСОБА_1 бажає одержати компенсацію за 1/2 частину вартості садового будиночка з
терасою, який і ОСОБА_1, і ОСОБА_3 оцінюють в
4000 грн.

Суд вважає, що
її вимоги в цій частині необхідно задовольнити, залишивши садовий будиночок з
терасою в користуванні ОСОБА_3, без визнання за ним права власності на нього,
оскільки визнання права власності необхідно здійснити у встановленому законом
порядку.

Аналізуючи
вищевказані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню.
При поділі спільного майна подружжя, враховуючи інтереси кожного із
подружжя, інтереси їх повнолітньої доньки, суд вважає необхідним виділити
ОСОБА_1 гараж, меблеву стінку, кухонний куточок, килим, шафу, палас, телевізор
„Елджі", автомобіль ВАЗ 2101 на загальну суму 19100 грн., а ОСОБА_3 -
автомобіль ЗІЛ 431410, спальний гарнітур, килим, холодильник, телевізор
„Берізка", пральну машину „Ауріка", м"який куточок, садовий
будиночок з терасою на загальну суму
18914 грн.

Враховуючи думку
ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, суд не стягує з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 різницю у вартості виділеного майна
93 грн. (/19100-18914/:2=93), яка, крім того, є незначною.

Керуючись
ст.ст.208, 212-218, 223 ЦПК України, ст.ст.112, 115 ЦК України в редакції 1963
року, ст.ст. 22, 28, 29 Кодексу про шлюб та сім"ю України,    ст.ст. 60, 61, 68-71 Сімейного кодексу  України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов   ОСОБА_1
задовольнити частково.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Поділити спільне
сумісне майно ОСОБА_3 і ОСОБА_1, виділивши:

-ОСОБА_1:

1.Гараж №10 в
гаражному колективі „Локомотив", який розташований по АДРЕСА_1 Запорізької
області, вартістю 7000 грн., визнавши за нею право особистої   власності
на гараж.

2.Меблеву стінку „Калина" вартістю 2000 грн.

3.Кухонний куточок вартістю 200 грн.

4.Килим
настінний розміром 2 х 3 м вартістю 200 грн.

8

5.Шафу вартістю 150 грн.

б.Телевізор „Елджі" вартістю 1900 грн.

7.Палас  розміром 1,5x5 м вартістю 150грн.

8.Автомобіль ВАЗ
2101, державний номер НОМЕР_5, 1979 року випуску, двигун НОМЕР_6, кузов
НОМЕР_7, вартістю 7500 грн., визнавши за нею право особистої власності на
автомобіль, а всього - на загальну
суму   19100 грн.

-ОСОБА_3:

1.Автомобіль ЗІЛ
431410, державний номер НОМЕР_1, шасі НОМЕР_8, вартістю 12614 грн., визнавши за
ним право особистої власності на автомобіль.

2.Спальний гарнітур вартістю 800 грн.

3.Килим настінний
розміром 2x3 м вартістю
200грн.

4.Холодильник „Норд" вартістю 500 грн.

5.Телевізор „Берізка" вартістю 50 грн.

б.Пральну машину „Ауріка" вартістю 50 грн.

7.М"який куточок вартістю 700 грн.

8.Садовий
будиночок з терасою на земельній ділянці №446 в COT „Світанок", належному Луначарській сільській раді
Бердянського району Запорізької області, вартістю 4000 грн., а всього - на
загальну суму 18914 грн.

В іншій частині
позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_3
відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга подається
протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.