РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

09 листопада
2007 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого -
судді        Кихтюка P.M.

при
секретарі                                   МелихЛ.В.

з участю
позивача                           ОСОБА_1

третьої
особи на стороні позивача

без самостійних
вимог                   ОСОБА_2

відповідача                                      ОСОБА_3

третьої
особи на стороні відповідача

без
самостійних вимог                   ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3про встановлення порядку користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулась в суд в з позовом до відповідача про встановлення порядку
користування житлом.  Свій позов мотивує
тим,  що вона разом з чоловіком та
неповнолітньої дитиною зареєстровані та проживають в квартирі АДРЕСА_1.
Відповідач є власником даної квартири та її матір'ю. Так як в них постійно
виникають конфлікти з приводу користування житлом,  то просить встановити порядок користування
квартирою,  виділивши їй кімнату-2,  площею 13 кв.м. ,  а відповідачу - кімнату-7,  площею 17, 3 кв.м.

Ухвалами
суду до участі у справі як третіх осіб притягнуто ЛК ЖЕК №8 ЖБК,  ОСОБА_2,
ОСОБА_4

По
справі постановлялось заочне рішення суду від 23.05.2007 року,  яке ухвалою суду від 22.10.2007 року було
скасовано та справу призначено до слухання в загальному порядку.

В
судовому засіданні позивач уточнила свої вимоги та просила зобов'язати
відповідача не чинити їй перешкод в користуванні допоміжними приміщеннями,  в решті позов підтримала з підстав викладених
в заяві та просила його задовольнити .

Відповідач
в судовому засіданні позов не визнала та пояснила,  що квартира являється її власністю і вимоги
позивача до задоволення не підлягають.

Представник
третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог - представник ЛК ЖЕК
№8 ЖБК в судове засідання не з'явився,
просив суд слухати справу без їх участі.

Заслухавши
пояснення сторін,  третіх осіб,  дослідивши матеріали справи,  суд прийшов до висновку,  що позов підставний і підлягає до
задоволення.

В
судовому засіданні встановлено,  що
позивач разом чоловіком та їх неповнолітньою дитиною і відповідач зареєстровані
та проживають в двохкімнатній квартирі АДРЕСА_1(а.с. 6-8,  10-11).

2

Вказана квартира належить на праві
власності    відповідачу,     яка
являється матір'ю позивача (а.с. 4, 11).

З пояснень
сторін судом з'ясовано,  що позивач з
сім'єю користується кімнатою-2,  площею
13 кв.м. ,  а відповідач,  яка розлучена та проживає одна -
кімнатою-7,  площею 17, 3 кв.м.  Вказані обставини сторонами не оспорюються.

Згідно  ст.
160 ЖК України члени сім'ї наймача,
які проживають разом з ним у квартирі,
що належить громадянинові на праві приватної власності,  користуються нарівні з наймачем усіма правами
і несуть усі обов'язки,  що випливають з
договору найму.

Відповідно
до  ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача
вправі вимагати із згоди останніх проживаючих разом з ним членами сім'ї,  укласти з ними окремий договір найму,  якщо житлова площа,  яка приходиться на його долю,  може бути виділена йому у вигляді
приміщення,  яке відповідає вимогам  ст. 63 ЖК України. При відмові членів сім'ї
дати згоду на укладення окремого договору найму спір може бути вирішений в
судовому порядку.

Як
вбачається із схеми квартири,  спірне
житло є двохкімнатним,  складається із
кімнати-2,  площею 13 кв.м.  та кімнати-7,
площею 17, 3 кв.м. ,  допоміжних
приміщень

-    кухні,
ванни,  коридору,  туалету(а.с. 5).

Оскільки
між сторонами не досягнуто згоди щодо порядку користування житлом,  між ними на протязі тривалого часу виникають
конфлікти на ґрунті неприязних відносин,
в тому числі стосовно проживання в спірній квартирі,  що підтверджується крім пояснень сторін,  висновком судово-медичного
обстеження(а.с.  ),  то суд приходить до висновку про необхідність
встановлення порядку користування житлом в судовому порядку.

А
тому,  оцінивши зібрані і дослідженні в
судовому засіданні докази в їх сукупності,
з метою забезпечення передбаченого
ст. 47 Конституції України права кожного на жило і безперешкодного
користування спірним житлом сторонами,
суд прийшов до висновку,  що слід
встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1,  виділивши позивачу кімнату-2,  площею 13 кв.м. ,  а відповідачу - кімнату-7,  площею 17, 3 кв.м.

Допоміжні
приміщення - у відповідності до ч.3  ст.
63 ЖК України залишити у спільному користуванні сторін.

Зобов'язати
відповідача не чинити перешкод позивачу в користуванні допоміжними приміщеннями
квартири.

Згідно  ст. 89 ЦПК України стягнути з відповідача на
користь позивача судові витрати по справі: 8, 5 грн. судового збору та 7, 5
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення,  а всього 16 грн.

На
підставі наведеного,  керуючись  ст. 47 Конституції України,   ст.
ст.  15,  30,
60,  62, 203, 209, 218 ЦПК
України,   ст.  104 ЖК України,  суд, -

вирішив:

Позов
задовольнити.

Встановити   наступний
порядок   користування   квартирою
АДРЕСА_1:

·
виділити в користування ОСОБА_1 житлову кімнату-2,   площею 13 кв.м. ;

·
залишити в користуванні ОСОБА_3житлову кімнату-7,  площею 17, 3 кв.м.

Допоміжні
приміщення: кухню,  ванну,  коридор,
туалет - залишити у спільному користуванні сторін та зобов'язати
відповідача не чинити перешкод позивачу у їх користуванні.

3

Стягнути
з ОСОБА_3на користь ОСОБА_1 16(шістнадцять) грн. судових витрат.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської
області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у
строк,  встановлений статтею 294 ЦПК
України,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.