Справа № 2-1553/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 листопада 2007 року                                                                                                                                          м,  Мукачево

Мукачівський міськрайонний
суд Закарпатської області

в особі:    головуючого судді        Бондаренко Ю.О.

при секретарі                                        Мочарко
М. М.

з участю: позивача                             ОСОБА_1

відповідача                                           ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі,  гідності та відшкодування моральної та
матеріальної шкоди,  -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 в якому
просить зобов'язат-і відповідачку вибачитись і відшкодувати матеріальну шкоду у
розмірі 250 грн. та моральну в розмірі 2500 грн.

Позовна заява мотивована тим,  що позивачка проживає в одному будинку з
відповідачкою. З часу сумісного проживання у них з відповідачкою склались
неприязні відносини. Відповідачка систематично ображає її різними непристойними
словами,  висловлює на її адресу різні
погрози і створює таким чином загрозу її здоров'ю,  ображає її честь та гідність,  так як її викрики та погрози чують усі
сусіди. Крім того вона неодноразово зупиняла в дворі будинку її восьмирічну
доньку якій говорила негідні слова в її адресу. Звернення до відповідачки про
недопустимість подібної поведінки результатів не дали. 25 квітня 2007 року відповідачка
в дворі їх будинку знову безпідставно в присутності сусідів ображала її честь і
гідність та спричинила їй тілесні ушкодження що вплинуло на її душевний
стан,  вона втратила спокій і рівновагу,  стала збудженою і неврівноваженою,  вона втратила молоко і не може годувати свою
дитину. Був порушений її нормальний спосіб життя,  вона менше уваги приділяє сім'ї,  так-як вимушена ходити в міліцію. На
лікування вона витратила 250 грн.,  а
спричинену моральну шкоду оцінює в 2500 грн.

В судовому засіданні позивачка пояснила,  що вона і відповідачка є дружинами рідних
братів. 25 квітня 2007 року відповідачка припаркувала біля будинку автомобіль
таким чином,  що вона з чоловіком не могли
виїхати з двору. Не дивлячись на те,  що
позивачка тримала на руках дитину,
відповідачка вдарила її рукою і це бачили їх чоловіки,  свекруха. В цих діях виразилось приниження її
честі,  її авторитет в очах сусідів впав.
Відповідачка систематично ображає її. Одного разу коли вона розмовляла з
вчителем фізкультури,  відповідачка підійшла
і плюнула на неї і її дитину. Чеки за придбані ліки вона не зберегла,  до лікарів не зверталась. Відповідачка
приходила до неї миритись і навіть написала розписку,  що не буде її провокувати. Примирюватись вона
не бажає,  а хоче,  щоб відповідачка заплатила їй гроші. Позовні
вимоги підтримує з підстав зазначених в заяві.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала,  пояснивши,
що конфлікт між ними виник із-за квартирного питання. Позивачка сама
систематично ображає і вона терпить ці приниження. Вона неодноразово просила і
свекруху і свого чоловіка владнати конфлікт однак це не вдалось і вона з
чоловіком змінить місце проживання,
переселившись на іншу квартиру. Більше того щоб загладити конфлікт вони
відмовились від частки квартири в якій проживає їх свекруха. 25 квітня 2007
року чоловік позивачки поставив так машину,
що вона з своєю сестрою не могли заїхати автомобілем на подвір'я. Коли
поросили позивачку щоб її чоловік відігнав машину,  позивачка сказала,  що її чоловік спить. Вони залишивши
автомобіль пішли по своїм справам.  Коли
повернулись то позивачка спровокувала сварку,
яка переросла в бійку. В результаті бійки їй нанесені були тілесні
ушкодження і вона лежала в лікарні. Вона звернулась в міліцію їх з позивачкою
попередили. В іншому пояснення позивачки не відповідає дійсності. Вона з метою
примирення зверталась до позивачки і вони примирились,  про що свідчить розписка і вона вибачалась
перед позивачкою,  однак позивачка не
бажає примирення.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснила,  що 25 квітня 2007 року вона
працювала в агентстві «ОСОБА_5». Біля 16-17 години вона почула сварку на вулиці
під час якої відповідач ображала позивачку і коли вийшла то побачила,  що відповідачка вдарила позивачку,  після чого вона зайшла у приміщення.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_6 в судовому
засіданні пояснила,  що між сторонами
із-за квартири склались погані відносини. Між позивачкою та відповідачкою,  постійно виникали словесні перепалки. У її
присутності сварки завжди починала відповідачка. ОСОБА_2 сварилась навіть тоді
коли проходила повз двері позивачки.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7
пояснила,  що позивачка і відповідачка є
її невістками. Між позивачкою та відповідачкою завжди виникали конфлікти із-за
її квартири,  яку вона не поділила між
ними. Вона хотіла передати квартиру чоловіку відповідачки,  однак він відмовився і вона вирішила
подарувати цю квартиру своєму онуку - дитині позивачки. Вона оформила заповіт
на онука,  однак позивачка настоювала,  щоб та подарувала квартиру. Свідок була
свідком конфлікту,  який виник між
позивачкою та відповідачкою. Одного разу позивачка прийшла до неї додому і
сказала,  що не може виїхати так-як
відповідач

неправильно припаркувала автомооїль. На запитання,
чого вона так зроОила,  позивачка
сказала,  що відповідачка не могла
заїхати у двір. Коли прийшла відповідачка зі своєю сестрою між нею та
позивачкою виникла сварка. І позивачка і відповідачка ображали одна одну. Потім
відповідачка підняла з землі пісок і кинула його в сторону позивачки,  яка в цей час тримала на руках дитину.
Позивачка віддала дитину ОСОБА_7 і вони почали битись. На крики і бійку вибігли
чоловіки і розняли їх. У відповідачки були поломані окуляри,  а сама вона була поцарапана. Які тілесні ушкодження отримала позивачка вона не знає. Вона не чула,  щоб відповідачка ображала дітей позивачки.
Вона чула від невісток,  що вони
плювались одна на одну. Відповідачка зі своєю сестрою приходили до позивачки і
намагались примиритись,  відповідачка
просила в неї пробачення,  однак
позивачка не реагувала. Вона особисто просила позивачку примиритись,  однак позивачка миритись не бажає.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8
пояснила,  що вона проживає по сусідству
з позивачкою. З самого початку відносини між позивачкою та відповідачкою були
нормальні,  однак з часом погіршились.
Одного разу ,  коли чоловік ОСОБА_1. біля
будинку припаркував автомобіль таким чином,
що сестра відповідачки не змогла заїхати в двір. Між позивачкою та
відповідачкою перед будинком почалась сварка. Вона в цей час знаходилась в себе
на квартирі і по голосу визначила,  що
ініціатором сварки була позивачка. Коли вона виглянула у вікно то
побачила,  що між сторонами стояв чоловік
позивачки. Хто розпочав бійку вона не бачила. У відповідачки були пошкрябані
руки.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9
пояснила,  що вона 25.04.2007 року разом
зі своєю сестрою ОСОБА_2 заїхала на автомобілі в двір позивачки. Припаркувати
автомобіль в дворі вона не змогла,
так-як мішала машина чоловіка позивачки. Вона попросила позивачку,  щоб вийшов її чоловік і відігнав машину.
Позивачка сказала,  що її чоловік спить.
Вона залишила машину і пішла з відповідачкою в банк,  де пробули 15-20 хвилин. Коли вони
повернулись то почався скандал через те,
що чоловік позивачки не може виїхати з двору. На подвір'ї знаходився
позивач зі своїм чоловіком,  чоловік
відповідачки,  та ОСОБА_7. Між позивачкою
та відповідачкою почалась словесна перепалка. Після того,  як позивачка сказала що вб'є відповідачку,  остання сказала що її вб'є і махнула
кулаком,  після чого позивачка,  яка тримала дитину на руках передала дитину
своїй свекрусі і побігла бити відповідачку. Позивачка перша вдарила
відповідачку в голову. Потім чоловіки почали їх рознімати. На скільки їй відомо
відповідачка намагалась примиритись з позивачкою,  і просила у неї вибачення.

Заслухавши доводи сторін,
свідків,  дослідивши матеріали
справи,  та відмовний матеріал №НОМЕР_1
судом встановлено,  що між позивачкою та
відповідачкою склались неприязні відносини на фунті спору по частці
квартири,  яка належить ОСОБА_7 Неприязні
відносини призводять до постійних конфліктів між сторонами.

З позовних вимог позивачки випливає,  що моральна шкода полягає в образах які вона
терпить при зустрічах з відповідачкою,  а
саме: що остання плює в її сторону,
систематично ображає її,  доньці
говорить негідні слова в її адресу.

Відповідно до вимог
ст.  60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,  крім випадків,  встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачка не конкретизувала в чому саме полягають дані
образи,  не довела наявність моральних
переживань їх глибину та наслідки.

Інша обставина на яку посилається позивачка є конфлікт що
виник між сторонами 25 квітня 2007 року.

Судом встановлено,
що 25.04.2007 року між позивачкою та відповідачкою на фунті неприязних
відносин,  із-за неправильно
припаркованого сестрою відповідачки автомобіля виникла словесна перепалка,  яка переросла в бійку,  в результаті якої позивачка та відповідачка
спричинили одна одній тілесні ушкодження.

Дана обставина підтверджується,  як показами сторін,  свідків,
так і постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від
28.04.2007 року ( а.с.  1 відмовного
матеріалу № НОМЕР_1).

З пояснень позивачки їй спричинені легкі тілесні
ушкодження і в результаті чого вона втратила спокій,  рівновагу,
стала збудженою і неврівноваженою і як наслідок вона втратила молоко і
не здатна зараз годувати дитину. На своє лікування позивачка витратила 250 фн.

Відповідано до вимог
ст.  1167 ЦК України моральна
шкода,  завдана фізичній особі
неправомірними,  діями чи
бездіяльністю,  відшкодовується
особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

Вина відповідачки у спричиненні легких тілесних ушкоджень
має бути встановлена в судовому порядку,
що не зроблено,  а за наслідками
проведеної перевірки органами внутрішніх справ в порушенні кримінальної справи
відмовлено (а.с. 1 відмовного матеріалу № НОМЕР_1) в зв'язку з відсутністю в
діях позивачки та відповідачки ознак злочину передбаченого  ст.
ст.  129 ( пофоза вбивством),  296 ( хуліганство) КК України.

Що стосується відшкодування майнової шкоди то позивачка
не надала жодного доказу який би підтвердив її наявність ( відсутні
квитанції,  чеки і.'т.д.)

Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм
правовідносини,  суд приходить до
висновку що с задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись  ст.  ст.
10,  11,  60,
61,  88,  213-215,
218 ЦПК України,   ст.  23,
1166 ЦК України,  суд,  -

рішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист
честі,  гідності та відшкодування
моральної та матеріальної шкоди - відмовити.

На рішення може бути подана заява про апеляційне
оскарження рішення суду першої інстанції протягом

десяти днів з дня проголошення рішення.         Апеляційна   скарга
на   рішення   суду
подається    протягом

двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються
апеляційному суду через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове рішення.