Справа №2-2451/06
Справа №2-175/07
РІШЕННЯ

Іменем України

17 жовтня 2007
року

Октябрський
районний суд м. Полтави в складі". Головуючої судді Сороки К.М.  При секретарі Кучарській Т.Є. За участю
адвоката ОСОБА_1.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,
-

встановив:

Позивачка
ОСОБА_2. звернулася до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_3. про визнання
заповіту недійсним, посилаючись на те, що її та відповідачки батько ОСОБА_4.
при житті залишив заповіт 11.03.1999 року на ім"я відповідачки. яким все
належне йому майно, яке належало йому на день смерті і на яке за законом він
мав право , де б воно не було і з чого б воно не складалося,  заповідав відповідачці.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4. помер.

Позивачка вказує що на день складання заповіту батько після тривалої
хвороби не міг в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Тому вважає заповіт недійсним.

В судовому
засіданні позивачка свій позов підтримала.

Відповідачка
з позовом не погодилася та просила відмовити в його задоволенні, оскільки
вважає що батько був повністю психічно здоровий , проходив курс лікування і міг
розпоряджатися своїм майном та заповідати його на березень 1999 року.

Третя
особа -приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_5. з
позовом не погоджується та суду пояснила, що складаючи заповіт, ОСОБА_4. був
цілком здоровим, усвідомлював що робить, читав та добре орієнтувався в
обстановці, заповіт підписував в її присутності власноручно.

Суд,
заслухавши сторони, третю особу, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи,
приходить до висновку про задоволення вимог позивачки.

Судом
встановленого ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4. 11
березня 1999 року при життю ОСОБА_4.3алишив
заповіт на ім"я своєї дочки ОСОБА_3. відповідачки по справі, яким
заповідав все своє майно що належатиме на день смерті і на яке він за законом
матиме право де б воно не було та з чого б воно не складалося .

Позивачка
ОСОБА_2. також його дочка ,  стверджувала
в судовому засіданні що при житті батько неодноразово говорив їй про те, що все
його майно обидві дочки отримають порівну.

В
судовому засіданні знайшов підтвердження той факт,  що спадкодавець ОСОБА_4. на день
укладення заповіту був хворим оскільки в серпні 1998 року переніс інсульт і в
силу свого захворювання його волевиявлення не було вільним та не відповідало
його волі і бажанню. Допитані в судовому засіданні свідки як з боку позивачки
так і з боку відповідачки та і самі позивачка та відповідачка підтвердили факт
тяжкого

захворювання
батька      ОСОБА_4.      та послідуюче його лікування в
лікувальних закладах м. Полтави та м. Харкова.

Згідно
висновку посмертної амбулаторної судово-психіатричної експертизи призначеної
судом 26 червня 2007 року та проведеної 21 серпня 2007 року експертами
Полтавської обласної психіатричної лікарні підекспертний ОСОБА_4. станом на день
складання заповіту на 11.03.1999 року проявів хронічного психічного
захворювання та тимчасового психічного розладу не виявляв, а виявляв ознаки
органічного ураження ЦНС (церебральний атеросклероз,  наслідки перенесеного інсульту) з легким
інтелектуально-амнестичним зниженням та явищами моторної афазії (значними
порушеннями мови).

Ступінь
вираженості змін особистості підекспертного внаслідок хвороби в сукупності з
соціально-демографічними , сомато-неврологічними та соціально-психологічними
факторами істотно обмежувала здатність підекспертного у вказаний період у
повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Вказаний висновок
підтвердив в суді експерт ОСОБА_6.

Добуті в судовому засіданні докази в сукупності дають підстави суду для
задоволення вимог позивачки.

У
відповідності до  ст. 203ч.3 ЦК України
волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній
волі.

На
підставі  ст. 225ч.1 ЦК України ,
правочин, який дієздатна особа вчинила у момент,  коли вона не усвідомлювала значення своїх дій
та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи , а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або
інтереси порушені.

Таким
чином суд прийшов до висновку про недійсність заповіту ОСОБА_4.

Викладене
підтверджується матеріалами справи.

Керуючись  ст. 5, 10, 60, 218 ЦПК України. ст. 203, 225 ЦК України.суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2.
задовольнити.

Визнати
заповіт,  складений 11 березня 1999 року
ОСОБА_4 на ім"я ОСОБА_3 та посвідчений приватним нотаріусом Полтавського
міського нотаріального округу Соляник А.А. та зереєстрованого в реєстрі №882-
недійсним.

На
рішення може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дні
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга може бути подана протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження рішення суду.