Справа № 2- 280
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

03
жовтня 2007 року Косівський районний суд,
Івано-Франківської області в складі:

головуючої -
судді: Крилюк М. І.,

секретаря :
Сабадаш Л.В.,

адвоката
ОСОБА_1.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ДП « Косів
житлокомуноб»єднання « про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання
рішення про поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся із позовом до відповідача про оплату вимушеного прогулу при затримці
виконання рішення про поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди .

В
судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив,  що рішенням суду від 30.01.2006 року його
поновлено на роботі в ДП « Косівс ЖТКО « яке відповідно до ухвали апеляційного
суду від 5.04.2006 року вступило в законну силу . Однак,  незважаючи на те,  що рішення підлягає до негайного виконання по
даний час його не поновлено на роботі,
неодноразові звернення до працівників відділу ДВС жодних результатів не
дали . Вважає,  що іменно по вині
відповідача його не поновлено на роботі та не виплачено за вимушений прогул.

А
тому,  із-за даних обставин просить
стягнути із відповідачів втрачений заробіток за час затримки виконання рішення
суду виходячи із мінімальної заробітної плати та посадового окладу,  що становить 1377, 2грн.

Крім
цього діями відповідача заподіяно йому і моральну шкоду,  яка виражена у численних зверненнях до
відповідних служб з приводу виконання рішення суду,  що вплинуло на стан здоров»я та матеріальне
становище,  а тому моральну шкоду оцінює
в 6 тис.  грн.,  які просить стягнути із відповідача.

Представник
відповідача позов не визнала та пояснила,
що рішенням суду від 30.01.2006 року позивача поновлено на роботі на
посаді  двірника

Косів « ЖТКО
«  Проте вказана посада в їхньому
підприємстві скорочена ще із 2005 року,
а тому на яку посаду його поновити судом не вказано. При виконанні
рішення суду відділом ДВС встановлено,
що даної посади не існує,  а тому державна
виконавча служба повинна була звернутись до суду про роз»яснення рішення суду в
зв»язку із даним обставинами .

Крім
того прокуратурою району проведено перевірку стосовно подання відділу ДВС за
умисне невиконання рішення суду,  де
відповідно до постанови не встановлено їхньої вини з приводу умисного
невиконання рішення суду. А також після закінчення виконавчого
провадження,  зокрема в частині
втраченого заробітку в зв»язку із відшкодуванням,  справа знаходилась в Верховному суді і
виконання в частині поновлення на роботі було зупинено і до даного часу ні
позивач,  ні відділ ДВС не звертались про
його повторне виконання. Вважає,  що
рішення про поновлення на роботі позивача має виконувати ДВС,  а тому вони не мають права відшкодовувати
заробіток позивачу за період не виконання рішення суду якщо не встановлено
їхньої вини по невиконанню рішення суду . Просить в позові відмовити .

Суд
заслухавши сторони,  свідка та вивчивши
матеріали справи вважає,  що в позові
слід відмовити з наступних підстав :

Відповідно
до  ст.
2 ЗУ « Про
виконавче провадження « примусове виконання рішень в Україні покладається на
Державну виконавчу службу,  яка входить
до системи органів Міністерства юстиції України.

В
судовому засіданні встановлено,  що
відповідно до виписаного виконавчого листа по справі № 2-27 за 2006 рік
відділом ДВС відкрито виконавче провадження по виконанні рішення щодо
поновлення на роботі позивача та стягнення за вимушений прогул .

Із
виконавчого провадження вбачається,  що
виконавчий лист в частині стягнення за вимушений прогул виконано,  а що стосується поновлення на роботі,  то провадження в цій частині закрито .
Однак,  відділом ДВС не мотивовано чому
провадження про поновлення на роботі позивача закрито,  не зазначено з яких причин не можливо
виконати рішення суду. В матеріалах переведення відсутні дані проте,  що відділ ДВС звертався до суду про
роз»яснення рішення суду чи зміни способу і порядку виконання відповідно
до    ст.
33 ЗУ « Про
виконавче провадження «.

Згідно
матеріалів справи № 2-27 за 2006 рік вбачається,  що виконавчий лист про поновлення на роботі
позивача направлено до виконання 20.04. 2006 року за № 867 . Однак,  по даний час жодних даних про результати
виконання рішення в частині поновлення на роботі відділом ДВС на вимогу суду не
представлено,  не зазначено по якій
причині неможливо виконати дане рішення і чому виконавчий лист знаходиться у
державного виконавця   без виконання до
даного часу .

Представник
відділу ДВС зазначив,  що виконати дане
рішення неможливо оскільки вказана посада в Косів ЖТКО скорочена,  а поновити на іншу посаду відповідач
відмовляється . З приводу чого ними було внесено подання до  прокуратури району     про
притягнення до  відповідальності

відповідача за
невиконання рішення ,  проте постановою
прокуратури відмовлено в порушенні кримінальної справи ,  після чого провадження по виконанню зупинено.

Проте
суд вважає,  що дії державного виконавця
з приводу зупинення виконання рішення в частині поновлення на роботі не
відповідають вимогам  ст.  34 , 35 ЗУ
« Про виконавче провадження « оскільки
даним законом передбачено виключний перелік причин за яких провадження
зупиняється .

Крім
цього рішення про поновлення на роботі підлягає до негайного виконання і
згідно  ст.  87,  88
ЗУ « Про виконавче
провадження « передбачена відповідальність за невиконання рішення суду в
частині поновлення на роботі,  де
державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та
призначає новий термін виконання рішення суду,
а при подальшому виконанні порушує клопотання перед судом про
кримінальну відповідальність боржника відповідно до закону ,  однак даних вимог державним виконавцем не
виконано .

Таким
чином із даних обставин видно,  що вини
відповідача у невиконанні рішення суду про поновлення на роботі не має ,  оскільки суду не представлено жодних доказів
про те,  що відповідачем умисно не
виконується рішення про поновлення на роботі,
а тому підстав для задоволення вимог позивача відповідно до  ст.
236,  237 1 КзпПУ судом не
встановлено,  тобто вимогами даного
закону встановлено,  що в разі затримки
власником або уповноваженим органом виконання рішення органу який розглядав
трудовий спір про поновлення на роботі,
то даний орган приймає рішення про виплату середнього заробітку за час
затримки,  а також суд покладає на службову
особу винну в незаконному звільненні працівника покрити заподіяну шкоду.

Проте в
даному випадку суду не представлено жодних даних про те,  що у невиконанні рішення суду є вина
відповідача ,  більше того прокуратурою
району проведено перевірку по даному факту та постановою від 16 .03.2005 року
відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно керівника Косів ЖТКО за
умисне невиконання рішення суду за відсутністю в його діях складу злочину .

А
тому,  враховуючи наведені обставини
позовні вимоги позивача в судовому засіданні не доведені і не підлягають до
задоволення,  а щодо невиконання рішення
суду,  то згідно  ст.
181 КАС учасники виконавчого провадження мають право звернутись до суду
якщо вважають,  що рішенням,  дією або бездіяльністю державного виконавця
чи іншої посадової особи ДВС порушено їхні права,  свободи чи інтереси.

На підставі
наведеного  ст.      2 ,
33 ,  34 35 , 87 ,  88 ЗУ « Про виконавче провадження ,  236,
237 1 КзпПУ ,  керуючись 213-215
ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_2 до ДП «Косів житлокомуноб»єднання» про оплату вимушеного прогулу    при затримці

виконання
рішення про поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана в строк рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано до Косівського районного суду протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути
подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.