РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
вересня 2007 р.                                                                               справа
№ 2-1248/07

Приморський
районний суд міста Одеси у складі:

головуючого -
судді Турецької І.О.,

при секретарі -
Скоріній Т.С.

за участі
представників:

від позивача -
ОСОБА_2

від відповідача
- Кулаковський В.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі справу за позовом
ОСОБА_1до Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком" про
відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Викладення
позиції представника відповідача:

Представник
відповідача,  заперечуючи проти
позову,  вважав,  що діями або бездіяльністю ВАТ
„Укртелеком" не були порушені права позивача по отриманню послуг
телефонного зв'язку на наступних підставах.

Так,  представник підтвердив обставини того,  що у позивача в період 16 по 21 березня 2006
р. був відсутній телефонний зв'язок,  у
зв'язку з пошкодженням розподільного кабелю.

Дане
пошкодження було усунено робітниками ВАТ „Укртелеком" протягом 5
днів,  що відповідає вимог п.17
Інструкції „Про порядок обліку заяв та усунення пошкоджень на МТМ".

Крім того,  позивачем,
на думку представника відповідача,
не зазначені докази порушення його звичайного ритму життя,  в і чому виразилися перенесені ним моральні
страждання.

Посилання
позивача на неможливість використання послуг сеті „Інтернет" не
заможна,  так як вказана послуга йому не
надавалася.

Викладення
позиції представника позивача:

У своєму позові
Скорік просить стягнути з ВАТ „Укртелеком" завдану моральну шкоду в
розмірі 60 000 грн. на наступних підставах.

Так,ОСОБА_1. вказує,  що є споживачем послуг ВАТ „Укртелеком".
В період з 24.02.06 р. по 21.03.06 р. він був позбавлений послуг
електрозв'язку.

На його
неодноразові звернення,  24.02.06 p.,
25.02.06 p.,  27.02.06 p.,  02.03.06 p.,  09.03.06 p.,  14.03.06 p.,  16.03.06 p.,  21.03.06 p.
та 22.03.06 p.,  до працівників ВАТ „Укртелеком" з проханням усунути
пошкодження,  він спочатку отримав
відповідь,  що зв'язок відсутній через
ушкодження кабелю.

Потім,  починаючи приблизно з 15.03.06 p.,
йому повідомляли,
що зв'язок відсутній через прорив повітряної лінії,  відремонтувати яку неможливо через
відсутність доступу до розподільної коробки,
розміщеної в сусідньому будинку.

Однак,  повітряної лінії електрозв'язку до його
квартири немає і вона ніколи не була проведена.

21.03.06 р.
позивач самостійно доставив до місця ушкодження лінії зв'язку ремонтну кабельну
бригаду Одеської філії ВАТ „Укртелеком",
яка усунула пошкодження кабелю,
який розташований в підвалі,  а не
повітряний кабель,  як запевняв
відповідач.

На думку
позивача,  бездіяльність
відповідача,  невиконаннями ним умов
договору,  порушують його конституційні
права й охоронювані Законом України „Про захист прав

споживачів" інтереси,  а саме право на належний рівень
споживання,  право на вільний доступ до
інформації.

Вказані дії
відповідачів заподіяли йому моральну шкоду,
яка виразилася в порушенні його звичайного ритму життя,  побуту і відпочинку,  позбавленні в повному обсязі і звичайному
форматі здійснювати спілкування з родичами і друзями,  одержувати необхідну інформацію,  користуватися послугами мережі
„"Інтернет".

Позивач
вважає,  що виконавець послуг
зобов'язаний відшкодувати шкоду,
заподіяну споживачеві недоліками наданих послуг.

Представник
позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив суд їх
задовольнити.

Крім того,  представник позивача звернув увагу на
те,  що документи,  надані представником відповідача суперечать
іншим матеріалам справи.

В обгрунтування
своїх доводів представник позивача надав суду лист директора ВАТ
„Укртелеком" з якого вбачається,  що
він приносить позивачу свої вибачення за те,
що в нього в період з 24.02.06 р. по 21.03.2006 р. не працював
телефон,  через пошкодження розподільного
кабелю на дільниці великої довжини та акт від 16.03.06 р.

Мотивувальна
частина рішення:

Суд,  з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх
доказами приходить до наступного.

ОСОБА_1 є
споживачем послуг електрозв'язку ВАТ „Укртелеком" (номер НОМЕР_1). В
період з 24.02.06 р. по 21.03.06 р.
у позивача був відсутній електрозв'язок.

З картки абонента,  наданої відповідачем,  вбачається,
що Скорік звертався до відповідача із заявкою стосовно поломки телефону
24.02.06 p.,  25.02.06 p.,  27.02.06 p.,  02.03.06 p.,  09.03.06 p.,  14.03.06 p.,  16.03.06 p.,  21.03.06 p.
та 22.03.06 p.

Позивач вважав,  що причиною відсутності зв'язку було
пошкодження підземного кабелю,  що
підтверджується усуненням цієї неполадки робітниками ВАТ „Укртелеком".

Представник
відповідача,  в свою чергу,  вважав,
що причиною відсутності електрозв'язку,
було пошкодження повітряного кабелю.

Однак,  на думку суду,  для правильного вирішення спору,  не має значення,  яка конкретно була причина відсутності
зв'язку,  так як відповідно до п.17
Інструкції „Про порядок обліку заяв і усунення пошкоджень на міських телефонних
мережах",  будь-яке ушкодження,  повинно бути усунено протягом п'яти днів
після надходження на бюро ремонту заяви від абонента.

Суд,  вважає,
що для вирішення даного спору,
необхідно керуватися нормами ЦК
України,  Закону України „Про захист
прав споживачів" (надалі - Закон),
Закону України „Про зв'язок",
Закону України „Про телекомунікації"",  а також Інструкції „Про порядок обліку заяв і
усунення пошкоджень на міських телефонних мережах" (надалі - Інструкція).

Так,  стаття 1 Закону визначає терміни,  які він використовує:

1.   Договір - усний чи письмовий правочин між
споживачем і продавцем про якість,

терміни,  ціну та інші умови,  за яких реалізується продукція.

2.
виконавець - суб'єкт господарювання,  який виконує роботи або надає послуги;

3.
послуга - діяльність виконавця з надання (передачі)
споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального
блага,  що здійснюється за індивідуальним
замовленням споживача для задоволення його особистих потреб;

4. споживач - фізична особа,  яка придбаває,  замовляє,
використовує або має намір

придбати чи замовити продукцію для особистих потреб,  безпосередньо не пов'язаних з

підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Відповідно
до  ст.
4 Закону,  споживачі під час придбання,  замовлення або використання продукції,  яка реалізується на території України,  для задоволення своїх особистих потреб мають
право,  в тому числі,  на відшкодування шкоди (збитків),  завданих дефектною чи фальсифікованою
продукцією або продукцією неналежної якості,
а також

на відшкодування
майнової та моральної (немайнової) шкоди,
заподіяної небезпечною для життя й здоров'я людей продукцією у
випадках,  передбачених законодавством.

Згідно з
положеннями ч.3  ст. 10 Закону,  у разі виявлення недоліків у виконаній

роботі
(наданій послузі) споживач,  має право на
свій вибір вимагати,  у тому числі:

безоплатного
усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк;

відповідного
зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); безоплатного виготовлення
іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання
роботи.

Зазначені
вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання
виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання),  а в разі неможливості виявлення недоліків під
час приймання виконаної роботи (наданої послуги) протягом гарантійного чи
іншого строку,  встановленого договором
чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у
разі відсутності гарантійного чи іншого строку,
встановленого законодавством або договором.

Частина
6  ст. 10 Закону,  вказує,
що виконавець не несе відповідальності за невиконання,  прострочення виконання або інше неналежне
виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих
послугах,  якщо доведе,  що вони виникли з вини самого споживача чи
внаслідок дії непереборної сили.

Відповідно
до ч.1  ст. 1 Закону України „Про
телекомунікації",  абонент -
споживач телекомунікаційних послуг на умовах договору,  котрий передбачає підключення кінцевого
обладнання,  що перебуває в його
власності або користуванні,  до
телекомунікаційної мережі.

Стаття
12 вказаного Закону „Про телекомунікації"" передбачає,  що державні підприємства і об'єднання зв'язку
зобов'язані задовольняти потреби споживачів зв'язку у всіх видах послуг
зв'язку. Якісні показники послуг зв'язку встановлюються Адміністрацією зв'язку
України відповідно до вимог Закону України „Про захист прав споживачів" і
повинні відповідати вимогам державних стандартів та нормативно-технічної
документації.

Згідно
зі  ст. 1 закону України „Про
зв'язок",  послуга зв'язку - продукт
діяльності оператора зв'язку,
спрямований на задоволення потреб споживачів.

У  ст. 14 вищевказаного Закону,  вказується,
що в разі пошкодження технічних засобів зв'язку підприємства вживають
заходів щодо їх відновлення в строки,
які встановлюються Адміністрацією.

Як
свідчать вищевикладені норми Законів України,
обов'язок доказування про відсутність вини в спричинені шкоди,  в будь-якому випадку,  покладені на виконавця робіт.

Як
свідчать матеріали справи,  відповідачем
не надано жодного доказу,  який би
свідчив про виконання ним своїх обов'язків належним чином.

Також,  представник відповідача не надав суду,  будь-які докази,  які б свідчили про те,  що пошкодження телефонного зв'язку
позивача,  було усунено в строки,  передбачені п.17 Інструкції,  тобто протягом п'яти днів.

Аналіз
вищевикладеного,  свідчить про те,  що відповідачем були надані,  позивачу,
як споживачеві,  послуги неналежної
якості,  які не були усунені у
встановлені строки.

Відповідно
до ч. 2  ст.  22 Закону,
при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо
відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Вищезазначена

Постанова
Пленуму Верховного Суду України,
свідчить про те,  що при вирішенні
вимог про відшкодування моральної шкоди,
суди повинні виходити з роз'яснень,
які Пленум Верхового Суду України дав у постанові "Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно
зі  ст. 23 ЦК України,  особа має
право на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Частина 3, 4
вказаної статті,  передбачає,  що розмір відшкодування моральної шкоди не
ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди,  а має ґрунтуватися на

характері й
обсязі моральних і фізичних страждань,
заподіяних споживачу у кожному конкретному випадку.

На думку
суду,  вказаними діями відповідача,  позивачу була завдана моральна шкода, яка
виразилася в тому,  що неналежне надання послуг,  призвело до порушення звичайного ритму його
життя,  побуту і відпочинку,  викликало неможливість в повному обсязі
здійснювати спілкування з родичами і друзями,
одержувати   інформацію в
державних і комунальних службах.

При
встановлені розміру відшкодування моральної шкоди,  суд вважає,
що сума,  яка була заявлена
позивачем в розмірі 60 000 грн.,  не
відповідає ступеню вини відповідача,
характеру та об'єму,  спричинених
йому моральних страждань,  істотності
вимушених змін в його життєвих відносинах,
а тому з урахуванням вимог розумності та справедливості встановити
розмір моральної шкоди -1 000 грн.

Оскільки
позивач звільнений від сплати судового збору,
суд вважає,  що його необхідно
стягнути з відповідача у розмірі 8,  50
грн. на користь держави. Також з відповідача на користь держави необхідно
стягнути витрати на інформаційне - технічне забезпечення в розмірі 7, 50 грн.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  11,
208,  209,  212-215,
218 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1до Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком" про
відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути
з Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком" на користь
ОСОБА_1моральну шкоду в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень.

Стягнути
з Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком" на користь держави
Україна 8 (вісім) гривень 50 коп. судового збору та 7 (сім) гривень 50 коп.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку на подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо таку
заяву не було подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у 20-денний строк з дня подачі
заяви про апеляційне оскарження,  рішення
суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі
подання апеляційної скарги рішення,  якщо
його не скасовано,  набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його
проголошення,  а апеляційна скарга
протягом 20-днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження рішення до
апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції.