Справа
№2-о-70/2007р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 листопада 2007 року
Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючої судді -
Литовченко Н.О. при секретарі - Підопригорі В.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.Тростянець цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ паспортної та еміграційної служби
Тростянецького РВ УМВС про встановлення
факту проживання на території України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1
звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання
на території України посилаючись на те, що наприкінці 1990 року він разом з
сім'єю вирішив переїхати проживати з Казахстану до України до родичів дружини,
яка раніше проживала в АДРЕСА_1. З травня
1991 року вони проживали у тітки дружини та не мали змоги
зареєструватись, а 17 березня 1992 року придбали
власне житло по АДРЕСА_1 в с.Боромля і тільки після цього змогли
прописатися. На початку січня 1995 року заявник був засуджений за ст.206 КК
України (1960р.) та ув'язнений строком на три роки. Після звільнення з місць
позбавлення волі його дружина виїхала з будинку та забрала документи, а на
початку травня 1998 року у нього було викрадено особисті документи, в тому числі і паспорт. На даний час він звернувся
до відділу паспортної та еміграційної служби з приводу отримання нового
паспорту, але йому було відмовлено з тих підстав, що паспорт він отримував у
Казахстані у 1981 році та відсутні письмові докази його прописки на території
України на час вступу Закону України «Про громадянство»,
в зв'язку з чим він вимушений звернутись до суду.

В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав та
просив суд встановити факт його проживання
на території України на 13 листопада 1991 року.

Представник зацікавленої особи в судовому засіданні
підтримав вимоги заявника та просив його заяву задовольнити.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини:

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження
був засуджений 30.03.1995 року Тростянецьким райсудом Сумської області за ч.3 ст.2 06 КК
України до 3 років позбавлення волі, звільнений 14.01.1998 року по відбуттю строку покарання за адресою АДРЕСА_1, що
підтверджується копією довідки Шосткинської виправної колонії управління ДЦУПВП
у Сумській області №66 (а.с.5).

Згідно копії адресної справки №5207 ОСОБА_1
був прописаний по АДРЕСА_1 в АДРЕСА_1 23 березня 1992
року (а.с.6).

Згідно копії довідки виданої Охтирським МБТІ
домоволодіння по АДРЕСА_1 в с.Боромля належить ОСОБА_1 згідно договору
купівлі-продажу посвідченого виконкомом Боромлянської сільської ради 17.03.1992
року, р-р 21 (а.с.6).

Згідно довідки №11514 від 08.11.2007 року виданої
Тростянецьким РВ УМВС ОСОБА_1 дійсно звертався до райвідділу
міліції 18.05.1991 року з приводу викрадення у нього паспорту та свідоцтва про народження в м.Київ.

Як пояснили допитані в судовому засіданні в якості
свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, заявник дійсно приїхав на Україну навесні 1991 року на
постійне місце проживання, оскільки в той період
вони з ним познайомились та допомагали йому перевозити речі.

Відповідно до Закону України «Про громадянство»
громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення
незалежності

2

України (24 серпня 1991 року)чи на момент набрання чинності цим законом (13 листопада 1991року)   постійно проживали на території України.

При таких обставинах суд вважає за необхідне встановити
факт проживання заявника на території України, оскільки ці обставини об'єктивно підтверджуються дослідженими в
судовому засіданні доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,209,212,214, 215,256-259 ЦПК України, ЗУ «Про громадянство», суд -

ВИРІШИВ :

Встановити факт, що ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в селищі Щербанти Павлодарської області
Казахстану, постійно проживав на території України станом на 24 серпня та 13
листопада 1991 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після нього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.