Справа №2-5569/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„24" травня
2007 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Терьохін С.Є., за участю секретаря Лапшинської Н.Б.,
представника позивача ОСОБА_4, розглянув у відкритому судовому засіданні
в приміщенні суду матеріали справи за позовом громадян ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
громадянина ОСОБА_3 про визнання права власності на гаражі і усунення перешкод
у користуванні гаражами,

ВСТАНОВИВ:

07.12.2006 р.
позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на нижче наведені
обставини.

23.03.2002 року
виконавчій комітет Одеської міської ради розглянувши пропозицію міжвідомчої комісії за зверненням директора ОП
«Одеський коньячний завод» Стремядіна В.В. про влаштування гаражів в
районі житлового будинку АДРЕСА_1; встановив, що в зв'язку з використанням
автомобілів в службових цілях, спеціалісти коньячного заводу ОСОБА_1, ОСОБА_2
просять дозволити їм влаштувати гаражі за даною адресою, на місті демонтованих
резервуарів зберігання питної води;
управління архітектури та містобудування, райсанепідемстанція, СДПЧ-3 не заперечує
проти влаштування гаражів.

На підставі
викладеного згідно зі ст. ЗО Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні», та п. 3.4 «Положення про районну адміністрацію виконкому Одеської
міської ради», затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської
ради №524 віл 15.06.1999., - гр.гр. ОСОБА_2, ОСОБА_1 дозволено влаштувати
металеві збірно - розбірні гаражі в районі житлового будинку АДРЕСА_1.

Зазначений
дозвіл позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 побудувати гаражі, був оформлений
розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 482,
від 10.04.2002 року.

15 липня 2006
року ОСОБА_3 попросив дозволити йому на протязі місяця користуватися гаражами,
які знаходяться за вищевказаною адресою для зберігання будматеріалів, також він
запевнив позивачів, що звільнить гаражі набагато раніше і місяць це термін
більше ніж йому потрібно, позивачі у свою чергу погодились і надали йому гаражі
у користування.

З того часу
минуло майже півроку службові автомобілі позивачів потерпають від непогоди у
зв'язку з тим, що цілодобово перебувають на вулиці, ОСОБА_3 на неодноразові
прохання з боку позивачів звільнити гаражі не реагує і досі користується
гаражами та добровільно звільняти їх не бажає.

В судове засідання
відповідач не з'явився, надавши суду заяву, якою він позов визнав повністю.

Представник
позивачів за довіреністю заявив, що дії відповідача є незаконними, оскільки у
відповідності зч. 1 ст. 321
Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права
власності або обмежений у його здійсненні.

У разі порушення
цього права власник має право на підставі ст. 391 Цивільного кодексу України
вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном.

2

Відповідач до
суду - не з*явився, що дозволило розглянути позов на підставі ст. ст. 169, 224-226 ЦПК
України у його відсутності з постановлениям
заочного рішення.

Задовольняючи
позов, суд виходив з того, що на даний момент позивачі тільки фактично є
власниками новостворених гаражів - а юридично лише користувачами, згідно з
технічною документацією КП «ОМБТІ та РОН» на вищевказане нерухоме майно.

Позивачі
збудували гаражі на земельній ділянці, яка була відведена на влаштування
гаражів в районі житлового будинку АДРЕСА_1 за власні кошти, а відповідно до
ст. 331 ЦК України
право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається
нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі
договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення майна).

Позивачі
побудували гаражі не порушуючи права інших осіб, згідно зі ст. 376 ЦК України на вимогу
власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно
збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Таким чином,
відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 316, 318, 325, 331 Цивільного кодексу України,
ст. ст. 208, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності на гаражі і усунення перешкод у
користуванні гаражами задовольнити повністю.

Визнати право власності за гр. ОСОБА_1 на збудований ним гараж в
районі житлового будинку АДРЕСА_1, площею 19,9 м. кв.

Визнати право
власності за гр. ОСОБА_2 на збудований нею гараж в районі житлового будинку
АДРЕСА_1, площею 19,1 м. кв.

Зобов'язати
ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні гаражами
в районі житлового будинку АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_3 звільнити гаражі від
будматеріалів.

Заява про апеляційне оскарження даного рішення може бути подана судом,
протягом 10-ти днів, після його проголошення. Апеляційна скарга на
дане рішення, протягом 20-ти днів, після звернення із заявою про оскарження
рішення, може бути подана до Апеляційного суду Одеської області, через
Приморський районний суд м. Одеси.

Заява про перегляд даного заочного рішення, може бути подана відповідачем,
що не приймав участь у справі протягом 10-ти днів, після отримання Їм копії
рішення.