Справа №2-7819/06; 2-396/07
РІШЕННЯ

Іменем України

13.12.2007р.                                                                                                            м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачовій О.О.;

при секретарі Охрімєнко А.Л.,

за участю адвоката ОСОБА_10,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-х осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 та виконкому Московської районної ради м. Харкова про поновлення
порушеного права, стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 і ОСОБА_4, 3-х осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та виконкому Московської районної ради м. Харкова про
поновлення порушеного права власності та користування своєю частиною
домоволодіння у будинку АДРЕСА_1, користуванні земельною ділянкою, шляхом зносу
самочинних будівель-гаражу за літ. «М», пристрою до будинку літ. «А-8»;
знесення з даху будинку телевізійної антени, що належить ОСОБА_3, зобов'язавши
поновити шиферне покриття даху; знесення з прибудови літ. «А-8» витяжної труби,
котра прилягає до стіни 2-го поверху, встановленої відповідачами, зобов'язавши
поновити шиферне покриття даху над сіньми літ. «1Х»2-го поверху, при цьому,
ОСОБА_2 просить зобов'язати ОСОБА_4 поновити каналізаційний стояк у приміщенні
позивача літ. «У» та стояк з холодною водою, що веде на 2-й поверх у квартиру
ОСОБА_2, а також стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди з ОСОБА_3 в
розмірі 2000 грн, із ОСОБА_4 в розмірі 1000 грн.; на користь ОСОБА_2 стягнути
моральну шкоду з ОСОБА_3 в розмірі 1000 грн. та із ОСОБА_4 в сумі 2000 грн.

10.12.2007р.
позивач ОСОБА_2 уточнила позовні вимоги тим, що відмовилась від поновлення
порушеного права з боку відповідачів, просить стягнути з останніх вчинену
моральну шкоду у вигляді, що зазначено вище.

Позивач ОСОБА_1
відмовився від вимоги щодо знесення прибудови літ. «А-8», що належить ОСОБА_4

Обґрунтовуючи
свої доводи позивачі зазначили, у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1
ОСОБА_1 належить 16/100 частини домоволодіння на підставі договору
купівлі-продажу від 30.01.1985р. та у користуванні знаходиться квартира № 5 на
2-му поверсі, ОСОБА_2 належало 6/100 частини домоволодіння на підставі договору
купівлі-продажу від 28.08.1990р. та остання користувалася квартирою № 4 також
на 2-му поверсі. Відповідачу ОСОБА_3 належить 9/100 частини домоволодіння на
підставі договору дарування від 17.11.1971р. та у його користуванні знаходиться
квартира № 1 на 1-му поверсі, його доньки ОСОБА_4 на підставі договору дарування
від 04.06.2003р. належить на праві власності 5/100 частини домоволодіння, яка
користується квартирою за № 9 на 1-му поверсі, інші співвласники володіють та
користуються відповідно до своїх частин домоволодіння. Земельна ділянка складає
559 кв.м. та виявляє собою двір загального користування, з одним заїздом для
усіх співвласників та виходом на вул. Семиградську в м. Харкові. Незважаючи на
відсутність санітарних умов, ОСОБА_3 самочинно збудував гараж під вікнами
позивачів, гараж забудований без належного дозволу відповідних органів та згоди
із співвласниками домоволодіння, котрий не відповідає пожежних, технічних та
санітарних нормах, забудований до стіни будинку, у зв'язку з чим виникають
затоплення стін, руйнується стіна та кут будинку, крім цього, до квартири
позивачів надходять запахи бензину та газу від використання автомобілю. На
прибудові літ. «А-8» відповідачі встановили витяжну трубу, котра виходить під
сіньми позивачів літ. «1Х» та вікна 2-го поверху, порушивши два листа шиферу на
даху, у зв'язку з чим водостік із даху заливає стіни, крім цього, ОСОБА_3
самочинно встановив на сумісному даху над квартирою ОСОБА_1 телевізійну антену,
при цьому, розбив 4 листа шиферу, із-за чого також заливає квартири позивачів.
При переобладнанні сіней літ. «У» ОСОБА_4 зрізала каналізаційну трубу та стояк
подачі холодної води на 2-й поверх у квартиру ОСОБА_2, чим позбавила останню
користуватися водою та системою відводу каналізаційних стоків із туалету. По
всіх вищенаведених самочинних дій, позивачі звертались у контролюючи органи,
виконком Московської районної ради м. Харкова, однак відповідачі не усунули
порушені права власності та користування домоволодінням, у зв'язку з чим
позивачі вважають, що діями ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вчинено моральну шкоду. Просять
уточнені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі
позов не визнали повністю, зазначивши, що дійсно є співвласниками позивачів у
домоволодінні по АДРЕСА_1. Більш 20 років тому, ОСОБА_3 збудував навіс для
зберігання автомобілю, а потім прибудував ворота, що відповідно до перевірки
ВДПО-5 Московського району м. Харкова не визначалось як гараж, при цьому, за
збудування воріт ОСОБА_3 у2003р. притягнуто до адміністративної
відповідальності, про зніс цієї прибудови питання не ставилося. Витяжна труба,
що розташована на даху прибудови, котра за рішенням суду визнана на праві
власності за ОСОБА_4, як така, що відповідає усім нормам, виходить не тільки на
тільки під сіньми позивачів, а під сіні загального користування, у тому числі і
відповідачів, яких-небудь претензій з боку комісії щодо прибудови не мало
місця. Телевізійну антену, котра нібито знаходиться на даху, знесена ще у
2003р., що відомо позивачам, пошкодження шиферу могло статися у зв'язку тим, що
будинок старий, а не з вини відповідачів. Більш того, позивачами не надано
належних доказів щодо пошкодження шиферу. ОСОБА_4 не спростовує демонтаж
каналізаційної трубу, котра проходила із квартири ОСОБА_2 через квартиру
ОСОБА_4, але ця труба постійно текла, а на прохання отремонтувати трубу,  ОСОБА_2
не реагувала,  каналізація текла в

2

квартиру ОСОБА_4,  тому
остання була  вимушена  відрізати
каналізаційну трубу.  Просить у
позову відмовити, оскільки доводи позивачів не доведені, ніякої моральної шкоди
відповідачам не нанесено. Треті особи до судового засідання не з'явились, про
день та час слухання справи були повідомлені належним чином, з боку
представника виконкому Московської районної ради м. Харкова надійшла заява щодо
слухання справи у його відсутності. ОСОБА_9 позовні вимоги не підтримав,
зазначивши, що на сьогоднішній час є власником частини домоволодіння, що
належала позивачу ОСОБА_2 та із співвласниками, що є відповідачами по справі
домовились про відновлення каналізаційної труби, ніяких претензій до
відповідачів не має. Суд вислухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали
справи та надані суду докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають
частковому задоволенню з наступного. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Так, із відомостей Із відомостей КП
«Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за № 23-23582 від
18.06.2004р. вбачається, що домоволодіння АДРЕСА_1 на праві власності
зареєстрований за ОСОБА_4 - 5/100 частини на підставі договору дарування від
04.06.2003р.; ОСОБА_2 - 6/100 частини на підставі договору-купівлі-продажу від
28.08.1990р.; ОСОБА_3 - 9/100 частини на підставі договору дарування від
17.11.1971р.; ОСОБА_1 - 16/100 на підставі договору купівлі-продажу від 02.03.1981р.
та іншим співвласникам (а.с.4). Із договору дарування частини житлового будинку
від 21.05.2007р. власником 6/100 частини зазначеного домоволодіння, що раніше
належало ОСОБА_2, є ОСОБА_9 (а.с.137). Судом встановлено, що позивачі
користуються квартирами на 2-му поверсі, відповідачі - на 1-му поверсі
зазначеного будинку, що підтверджується техничним паспортом на житловий
будинок. Згідно ст. 356 ЦК
України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.4 ст. 357 ЦК України
співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у
встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди
інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав, а також, у відповідності до
вимог ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою. Як вбачається із наданих суду документів
позивачі неодноразово звертались до контролюючих органів з метою перевірки
законності дій відповідачів на території сумісного домоволодіння та у
збудованих пристроях. Так, із відповідей ВДПО -5 по охороні Московського району
м. Харкова від 24.06.1997р. за № 5/0-1 стосовно самочинно збудованого гаражу до
по АДРЕСА_1 встановлено факт самочинної прибудови до житлового будинку, на час
перевірки зберігання бензину, масел не виявлено. По результатах самочинної
прибудови ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності (а.с. 12,35)
Даний факт встановлений Управлінням комунальних підприємств московської
районної ради м. Харкова від 31.12.2003р. та відомостями КП «Харківського бюро
технічної інвентаризації» від 08.04.2004р., перевіркою Московського РВ м.
Харкова ГУ МНС України
в Харківської області (а.с.13-15). Із копії постанови про адміністративне правопорушення
від 15.03.2004р. вбачається, що ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної
відповідальності за самовільно встановлені ворота в навіс для зберігання
автомобілю (а.с.34). Матеріалами справи встановлено, а сторонами не
заперечується, що земельна ділянка на якої розташоване домоволодіння, виявляє
собою двір загального користування. Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України житловий
будинок, будівля, споруда чи інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельної ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм та правил.
Отже, як встановлено, а відповідачами не заперечується що прибудова за літ. «М»
- гараж, як зазначено у технічному паспорту на домоволодіння, збудована без
додержання відповідних правил та при відсутності належного дозволу та
документів на прибудову, всупереч інтересам позивачів, питання щодо визнання
права власності на самочинну забудову літ. «М» не ставилося. Згідно ч.4 ст. 376
ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання
права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинно
будівництво, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню
особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок. Доводи позивача
ОСОБА_1 щодо встановлення телевізійної антени на даху будинку з боку ОСОБА_3
знайшли своє підтвердження на а.с.13, однак на час слухання справи встановлено,
що антена демонтована, але ділянка даху, на якої вона збудована не поновлено,
про що свідчить відповідь начальника управління комунальних підприємств від
22.01.2004р. за № 38 про той факт, що ОСОБА_3 взяв на себе зобов'язання
виконати ремонт даху - заміну шиферних листів, але до сьогоднішнього часу свої
зобов'язання не виконав, що не спростовують відповідачі, але стверджуючи що не
з їх вини. Що стосується доводів позивача ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_4 самостійно
відрізала каналізаційну та водопровідну трубу та позивач не мала права, будучи
власником, значний час користуватися каналізацією та водою у квартирі, суд
вважає такими, що знайшли своє підтвердження. Так, із акту КП «Вода»
департаменту «Водозбут» від 20.12.2005р. вбачається, що водопровідний ввід № З
входив у підвал кв. № 9 та через коридор цієї квартири введений у квартиру № 4,
що розташована на 2-му поверсі житлового будинку, на час дослідження води в
квартирі № 4 не має, у зв'язку з тим, що водопровід відрізаний в квартирі № 9
(а.с.131). Із акту КХ «Харківкомучиствод» від 09.12.2005р. вбачається, що
холодної води в квартирі № 4 не має, при огляді квартири № 9, де власником є
ОСОБА_4 встановлено, що каналізаційний стояк обрізаний під стелею та
заглушений. Власник квартири № 4 не має можливості користуватися каналізацією,
власник квартири № 4 користується вуличною водою із колонки та дворовою
убиральнею (а.с.132). Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 без узгодження
із власником квартири № 4 ОСОБА_2, за відсутністю заяв або повідомлень про
антисанітарний стан каналізації відповідних органів, самочинно відрізала
зазначені труби, позбавив ОСОБА_2 користуватися у своєї квартирі каналізацією
та холодною водою.

Заперечення з
боку відповідача ОСОБА_4, щодо неналежного стану каналізації у квартирі
ОСОБА_2,  що привело до антисанітарного
стану у квартирі відповідача та неможливості у зв'язку з цим мешкати у

3

належних умовах та у наслідку чого - демонтажу труб,
ОСОБА_4 не доведено, про порушення прав та інтересів щодо таких фактів, остання
із заявами у відповідні органи не зверталась. Далі, із технічного висновку про
стан прибудови за літ. «а-8» до житлового будинку на території зазначеного
домоволодіння, вбачається, що мережа внутрішнього та зовнішнього газопостачання
збудована за робочим проектом за узгодженням у встановленому порядку з ВАТ
«Харківгаз», а у відповідності до рішення суду зазначена прибудова визнана на
праві власності за ОСОБА_4 на підставі того, що виконані відповідності до
діючих норм та акту районної технічної комісії (а.с.39,68-79).

Тобто, витяжні
труби, котрі розташовані на зазначеної прибудові також відповідають технічним
нормам, яких-небудь об'єктивних доказів того, що саме ця споруда порушує права
позивачів, із-за чого виявляються пошкоджені стін сіней, даху, суду не надано.

Допитаний в
судовому засідання свідок ОСОБА_12 підтвердив ствердження позивачів щодо
неправомірних дій відповідачів, а саме те, що збудований гараж пошкоджує стіни
будинку, діями відповідачів порушено частина даху будинку, що розташована понад
квартирами позивачів та те, що ОСОБА_2 позбавлена була можливості значний час
користуватися водою та каналізацією.

Відповідно до ч.
1 3, 5 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не
може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності
громадян, інтересам суспільства тощо.

Стаття 391 ЦК України
визначає, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином,
судом встановлено, що з боку відповідачів порушені права та інтересі щодо права
володіння та користування домоволодінням інших співвласників, котрими є
позивачі по справі, при цьому, ОСОБА_2 на час володіння та користування нею
своєю частиною домоволодіння та останні мають право вимагати усунення
зазначених вище перешкод щодо володіння та користування домоволодінням.

Відповідно до
вимог ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичної особі неправомірними діями чи бездіяльністю,
відшкодується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Отже, на підставі
вищевикладеного вимоги позивачів щодо стягнення із відповідачів моральної шкоди
знайшли своє підтвердження, оскільки позивачами доведено, що протягом значного
часу вимушені мешкати у некомфортних умовах, що впливає на погіршення стану
здоров'я, морального спокою, звернення до відповідних інстанцій щодо поновлення
порушеного права, призвело до втрати значного часу та витрат.

Разом з цим, суд
вважає, що задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди повинно
бути розглянуто розмірно доведених фактів та обставин.

Відповідно до
ст. 79 ЦП К України
судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат пов'язаних з розглядом судової справи належать витрати на
правову допомогу та витрати, пов'язані з вчиненням інших дій, необхідних для
розгляду справи. З боку позивачів надані до суду квитанції щодо сплати по 100
грн., кожним, витрат на здійснення правової допомоги, що також підтверджено
ордером ЮК Московського району м. Харкова від 17.04.2004р., тому суд вважає
доведеними стягнення із відповідачів таких витрат, при цьому відмовляє в
задоволені стягнення на користь ОСОБА_1 інших витрат на підставі наданих
квитанцій про сплату інших послуг, оскільки оплата видачі довідок-характеристик
не стосуються вимог, котрі заперечуються сторонами щодо порушення прав позивача
та не заявлені належним чином як вимоги позову. Також не знайшло свого
підтвердження вимоги ОСОБА_2 що стягнення із відповідачів ще 200 грн. на
правову допомогу, отже вимоги позивачів щодо стягнення судових витрат
підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.
319, 321, 355, 357, 358 та 376 ЦК України, ст. 9,10 ЖК України та ст.ст. 10,
11, 27, 60, 88, 209, 212, 214, 215   ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов'язати
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 припинити дії, що порушують право власності ОСОБА_1
користуватися 16/100 частиною домоволодіння, що знаходиться у праві сумісної часткової
власності, розташоване в АДРЕСА_1

Зобов'язати
ОСОБА_3 знести самочинну прибудову до будинку літ «М», що розташована на
території домоволодіння по АДРЕСА_1.

Зобов'язати
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поновити шиферне покриття даху після демонтування антени,
над квартирами № 5,9, що знаходяться на 2-му поверху будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Стягнути з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 500 (п'ятсот) грн..

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 500 (п'ятсот) грн..

Стягнути з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот)
грн.

В іншої частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, солідарно, судові витрати у вигляді 102 (сто дві) грн. на
користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кожному по 51 (п'ятдесят одна) грн., а також
солідарно з кожного 200 (двісті) грн., по 100 (сто) грн. на користь ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 за надання правової допомоги.