Справа № 2-6512
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада
2007 року                                                                                            м.
Харків

Московський
районний суд м .Харкова у складі:

головуючого -
судді Короткого І.П.

при секретарі       Черних І.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в М.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3до ОСОБА_4, що діє особисто та в інтересах неповнолітньої дочки
ОСОБА_5, про встановлення порядку користування майном та зобов"язання
вчинити дії, за зустрічним позовом ОСОБА_4, що діє особисто та в інтересах неповнолітньої
дочки ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3про встановлення порядку користування
майном та зобов"язання вчинити дії (справа №2-6512/2007),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3звернулися до суду з позовом, в якому зазначили, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.,ОСОБА_4. та
неповнолітній дочці останьої - ОСОБА_5. в рівних частках. Квартира складається
з трьох жилих кімнат розмірами 15,6, 13,6 та 11,6 квадратних метрів.ОСОБА_4.
займає кімнату площею 15,6, а її дочка ОСОБА_5. - площею 11,6 квадратних
метрів. Крім того,ОСОБА_4. порушує права позивачів за первісним позовом
користуватися квартирою, оскільки зняла двері в ванній, туалеті та кухні,
умивальник, заставила кухню непідключеними побутовими приладами. Просять
визначити порядок користування квартирою, виділивши їм у користування жилі
кімнати розмірами 11,6 та 13,6 квадратних метрів, зобов"язати
ОСОБА_4навісити двері у вінній, туалеті, кухні, встановити умивальник, крани та
душові шланги у ванній, звільнити кухню від непідключених побутових приладів
(газава плита та холодильник), зобов"язатиОСОБА_4. не чинити перешкод у
користуванні квартирою (а.с.50-53).

ОСОБА_4
звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому зазначила, що квартира
АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.,ОСОБА_4. та
неповнолітній дочці останьої - ОСОБА_5. в рівних частках. Квартира складається
з трьох жилих кімнат розмірами 15,6, 13,6 та 11,6 квадратних метрів.ОСОБА_4.
займає кімнату площею 15,6, а її дочка ОСОБА_5. - площею 11,6 квадратних
метрів. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 займають кімнату площею 13,6 квадратних метрів, а
ОСОБА_3в квартирі не проживає. Зазначає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 призвели до
непридатності технічні служби квартири, у зв"язку з чим вона зробила ремонт
у квартирі. Через користування квартирою між ними склалися неприязливі стосунки
та виникають   суперечки.   Просить
визначити   порядок   користування   квартирою,

2

виділивши їй та її неповнолітній дочці у користування
жилу кімнату площею 15,6 квадратних метрів, зобов'язати ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 навісити двері у вінній, туалеті, кухні, встановити крани, душові
шланги у ванній, зобов'язати відповідачів не чинити перешкод у користуванні
квартирою, включити домофон (а.с.80-83).

У судовому
засіданні ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3свій позов підтримали, зустрічний позов не
визнали та пояснили, що всі обставини справи зазначені у позові.

ОСОБА_4
первісний позов не визнала, зустрічний позов підтримала та пояснила, що всі
обставини справи зазначені у позові.

Судом встановлено,
що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3.,ОСОБА_4. та неповнолітній дочці останьої - ОСОБА_5. в рівних частках.
Квартира складається з трьох жилих кімнат розмірами 15,6, 13,6 та 11,6
квадратних метрів. Між співвласниками не досягнуто домовленості про порядок
користування зазначеною квартирою.

Ці обставини
підтверджуються технічним паспортом на квартиру (а.с.6-7), рішеннями
Московського районного суду м. Харкова від 18.09.2006 року та 01.12.2006 року
(а.с.8, 38), договором дарування частки квартири від 20.01.2007 року (а.с.10),
витягами при реєстрацію права власності (а.с.9, 11, 38 (зворотній бік)),
відповіддю Московського РВ ГУМВСУ в Харківській області від 28.04.2006 року та
постановами про відмову в порушенні кримінальної справи цього ж органу від
26.04.2006 року та 06.062007 року (а.с.88-90).

Відповідно до
ч.ч.1-3 ст.358 ЦК України
право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна
в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Судом
встановлено, що в цей час на кожного зі співвласників спірної квартири припадає
по 8,16 квадратних метрів жилої площі ((11,6 + 13,6 + 15,6) : 5). Тому суд
вважає, що виділ у користування ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3кімнат розмірами
11,6 та 13,6 квадратних метрів, аОСОБА_4. та її неповнолітній дочці ОСОБА_5.
жилої кімнати площею 15,6 квадратних метрів, фактично відповідає часткам у
праві спільної часткової власності зазначених осіб.

Тому суд вважає,
що первісний та зустрічний позови в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до
ч.ч.1 та 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язанна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на
припущеннях.

Суд вважає, що
ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3не довели суду, що самеОСОБА_4. демонтувала зі
спірної квартири двері у ванній, туалеті та кухні, умивальник, крани та душові
шланги в ванній, а також те, що розміщенням на кухні битових пристроївОСОБА_4.
порушує їх права, оскільки кухня, як і інші нежилі приміщення у спірній
квартирі є спільним майном сторін.

3

Так, за клопотанням позивачів за первісним позовом була допитана
свідок ОСОБА_6, яка не підтвердила зазначені вище факти демонтажу дверей,
кранів та шлангів самеОСОБА_4.

Інші надані ними
докази (відповідь з міліції (а.с.12), фотографії квартири) також не довоть
цього факту.

Також суд
вважає, щоОСОБА_4. також не довела суду, що двері у ванній, туалеті та кухні,
крани та душові шланги в ванній були демонтовані відповідачами за її зустрічним
позовом.

Так, з постанов
про порушення кримінальної справи (а.с.88-90) вбачається лише те, що між
сторонами склалися неприязливі стосунки.

Заява ОСОБА_7ці
обставини також не підтверджує.

Також
безпідставними є позовні вимоги ОСОБА_4 про залишення за її дочкою права
користуватися у кімнаті площею 11,6 квадратних метрів диваном, оскільки це
призведе фактично до користування жилою площею, яку суд виділяє у користування
ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3., а отже, порушить права останніх.

Таким чином,
вивчивши надані сторонами докази, суд вважає, що в задоволенні первісного та
зустрічного позовів в інших частинах слід відмовити.

На підстав
викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 214, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3до ОСОБА_4, що діє особисто та в інтересах неповнолітньої дочки
ОСОБА_5 та зустрічний позов ОСОБА_4, що діє особисто та в інтересах
неповнолітньої дочки ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3задовольнити частково.

Визначити
порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_1, ОСОБА_2,ОСОБА_3 у
користування жилі кімнати площею 11,6 та 13,6 квадратних метрів, а ОСОБА_4та її
неповнолітній дочці ОСОБА_5виділивши у користування жилу кімнату площею 15,6
квадратних метрів в зазначеній квартирі, залишивши кухню, ванну, вбиральню,
вбудовану шафу та коридор в їх спільному користуванні.

В іншій частині
в задоволенні позовів відмовити.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через
суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.