У Х В А Л А

Іменем  України

24 грудня 2007 року                                                                                   м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:                Берднік
І.С.,

Данчука
В.Г.,

Косенка
В.Й.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватний нотаріус
Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання частково
недійсним договору купівлі - продажу та визнання покупцем, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 9 лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 14 серпня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У травні місяці 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом,
мотивуючи його тим, що 5 липня 1997 року було укладено договір купівлі -
продажу квартири АДРЕСА_1.

Згідно вищезазначеного
договору купівлі - продажу покупцем виступав ОСОБА_3, а продавцем - ОСОБА_5,
яка діяла від імені ОСОБА_2 на підставі доручення. Згідно    п. 2 зазначеного договору продавець
повністю отримав від покупця гроші до підписання цього договору. Проте, кошти
за придбану квартиру продавцю були сплачені позивачем ОСОБА_1, що
підтверджується розпискою від 20 червня 1997 року.

Спірна квартира з моменту
придбання до грудня 2005 року не використовувалась відповідачем за її прямим
призначенням. З 1997 року по 2002 рік квартира використовувалась як офіс ПП
“МТЦ - Запоріжжя” генеральним директором якого є позивач ОСОБА_1, а з грудня
2003 року в ній розміщувався офіс ТОВ “Копі Софт”.

Оскільки про порушення свого права ОСОБА_1 дізнався в
січні 2006 року, тому вважає, що саме з цього часу почав спливати строк на
звернення з позовом до суду. Позивач просив суд поновити строк позовної
давності на звернення до суду з указаним позовом та визнати частково недійсним
договір купівлі - продажу від 5 липня 1997 року стосовно покупця, визнавши його
таким.

Рішенням Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 9 лютого 2007 року залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 14 серпня 2007 року, позов ОСОБА_1
задоволено. Визнано частково недійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького
нотаріального округу ОСОБА_6 Визнано ОСОБА_1 покупцем за вказаним вище договором купівлі - продажу
квартири.

У
касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 9 лютого 2007
року та ухвалу апеляційного
суду Запорізької області від 14 серпня 2007 року та постановити нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовити.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення може бути лише неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Рішення Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 9 лютого 2007 року та ухвала апеляційного суду
Запорізької області від 14 серпня 2007 року постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Підстав для їх скасування немає.

Керуючись ст. ст. 332, 345 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 9 лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 14 серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                       І.С. Берднік

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко