Справа
№2-116/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13
червня 2007 року                              Глибоцький
районний суд Чернівецької області

у складі головуючого судді                                  Бреславського О.Г.

при
секретарі                                                          Ткач О.М.

за участю позивачки                                              ОСОБА_1

відповідача                                                             ОСОБА_2,

представника
відповідача                                     ОСОБА_3

та представника органу опіки та

піклування                                                               ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
смт. Глибока справу за

позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання

відмови    на    вчинення
правочину    щодо    майна
неповнолітньої    дитини

безпідставною, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду
зі вказаним позовом. Обґрунтовуючи свої
вимоги посилалася на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на
нерухоме майно на правах спільної сумісної власності їй та її неповнолітньому синові
ОСОБА_5 належить будинок, що розташований по АДРЕСА_1. Батьком її сина є
відповідач по справі ОСОБА_2. З останнім не проживає з 1998 року, з часу їх
розлучення. Відповідач будь-якої участі у вихованні та матеріальному
забезпеченні сина не приймав. В даний час для оформлення документів в нотаріуса для відчуження нерухомого майна
необхідна згода відповідача, але він відмовляється давати таку згоду. З огляду
на викладене просить Визнати відмову ОСОБА_6 на відчуження частки
житлового будинку, що належить неповнолітній
дитині ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, безпідставною.

Позивачка ОСОБА_1 підтримала позов і в своєму поясненні
підтвердила обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав
та пояснив, що він згоду неповнолітньому сину на відчуження нерухомого майна не
дає так як вважає, що будинок повинен залишитися дитині.

Представник органу опіки і
піклування не заперечує проти відчуження нерухомого
майна, що належить на праві спільної сумісної власності неповнолітньому ОСОБА_5
та його матері, позивачці по справі, так як він

2

забезпечений     житлом
і     вчинення правочину   не
суперечить   правам   та інтересам неповнолітнього.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали
справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.177 Сімейного
кодексу України батьки вирішують питання про
управління майном дитини спільно. Спори, які виникають між батьками щодо
управління майном дитини, можуть вирішуватися органом опіки та піклування або
судом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між
позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Глибоцької
райдержадміністрації Чернівецької області в книзі реєстрації актів про
розірвання шлюбу 25 липня 1997 року зроблено запис за № 72. Від шлюбу мають
неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, який проживає та
перебуває на утриманні в позивачки. З 1998 року відповідач проживає окремо в с Могилівка Герцаївського району Чернівецької області.
Позивачка ОСОБА_1 із своїм сином ОСОБА_5 проживає в с. Привороки Глибоцького
району Чернівецької області в новоствореній сім'ї у складі чотирьох чоловік.
Житлом вони забезпечені.

На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме
майно від 18.09.2006 року, виданого Тарашанською сільською радою Глибоцького
району Чернівецької області та зареєстрованого Глибоцький комунальним районним бюро технічної інвентаризації 18 вересня 2006
року позивачка та її неповнолітній син ОСОБА_5 є власниками на правах спільної
сумісної власності житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1.

Судом враховуються вимоги ч. 6 ст. 203 ЦК України, згідно
з якою правочин, що вчиняється батьками, не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не довів, що
відчуження частки нерухомого майна належної неповнолітньому сину може
порушувати права та інтереси останнього, чим не виконав вимоги ст. 10 ЦПК
України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що відмова
відповідача ОСОБА_2 у не наданні дозволу неповнолітньому сину ОСОБА_5 на відчуження своєї частки житлового будинку є
безпідставною.

Наведені обставини підтверджуються
дослідженими по справі доказами.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177 ч. 3
Сімейного кодексу України 10,11,209,212, 214-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1задовольнити.

Визнати відмову ОСОБА_6 на відчуження частки житлового
будинку, що належить неповнолітній дитині ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
безпідставною.

3

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційний суд Чернівецької області, через Глибоцький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,
з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.