Справа № 2-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2007
року       Бердянський міськрайонний суд

у складі:
головуючого - судді Троценко Т. А.

при секретарі:      Онищук О. О.

за участі
представника позивача:          ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_2,   ОСОБА_3 до територіальної громади в особі
Бердянської міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме
майно,

встановив:

Позивачі
звернулись до суду з позовом,   який підтримали
в судовому засіданні і пояснили,   що
ОСОБА_2 має у власності 1120 частин домоволодіння АДРЕСА_1,   ОСОБА_3
має у власності 920 часток того ж домоволодіння,   що розташований на земельній ділянці площею
596,  0 кв. м.

В технічному
паспорті на будинок було вказано,   що на
земельній ділянці знаходяться самочинно збудовані житловий будинок «А»,   жила прибудова «А-1»,   тамбур «а1»,   сіни «а2,
а3»,   гараж «В»,   сарай «Г».

Відповідно до
висновку КП «Архітектурно - планувальне бюро» від 07. 12. 2007 р. деформаційних
явищ немає,   технічний стан
задовільний,   санітарно - гігієнічні та
пожежні норми при будівництві також не порушені,   норми розміщення відповідають ДБН 360-92*
«Градобудівництво. Планування та забудова міських та сільських поселень»,   як така забудова,   що склалась.

Представник
відповідача - територіальної громади при Бердянському міськвиконкомі в судовому
засіданні за дорученням Грімова С
А. проти позову не заперечує,
пояснивши,   що підстави для
визнання права власності є.

Дослідивши
та вивчивши матеріали справи,   суд
приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких причин.

Як вбачається з
договорів дарування,   купівлі -
продажу,   а також довідки Бердянського
комунального підприємства з технічної інвентаризації власниками домоволодіння
АДРЕСА_1 являються позивачі по справі.

ОСОБА_2 належить
1120 частин домоволодіння по АДРЕСА_1,
ОСОБА_3 - 920 часток того ж домоволодіння,   розташованого на земельній ділянці площею
596,  0 кв. м.

У відповідності
до  ст.
377 ч. 1 ЦК України
до особи,   що придбала житловий
будинок,   будівлю або споруду,   переходить право власності на земельну
ділянку,   на якій вони розміщені,   без зміни її цільового призначення.

2

Згідно
технічного паспорту на будинок,   на
земельній ділянці знаходяться самочинно збудовані житловий будинок «А»,   жила прибудова «А-1»,   тамбур «а1»,   сіни «а2,
а3»,   гараж «В»,   сарай «Г».

Частина
5  ст.
376 ЦК України
передбачає,   що на вимогу власника (
користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
нерухоме майно,   яке самочинно збудоване
на ній,   якщо це не порушує права інших
осіб.

Із технічного
висновку   КП « Архітектурно -
планувальне бюро» від 07. 12. 2007 року вбачається,   що санітарно - гігієнічні,   та пожарні норми при будівництві не
порушені,   технічний стан конструкцій
задовільний,   вони придатні для
подальшої експлуатації,   норми розміщення
самочинних споруд відповідають нормам ДБН 360-92* Містобудівництво. Планування
та забудова міських та сільських поселень».

В
судовому засіданні встановлено,   що
права інших осіб самочинною будівлею не порушуються.

При
таких обставинах,   коли
встановлено,   що права інших осіб не
порушуються,   суд вважає,   що позов законний,   обґрунтований,   і підлягає задоволенню.

Керуючись  ст.
376 ч. 5 ,   ст.  377 ЦК
України,    ст.   ст.
212 - 215 ЦПК України,   суд

вирішив:

Визнати право
власності на самочинні споруди,   а саме:
житловий будинок «А»,   житлову прибудову
«А1»,   тамбур «а1»,   сіни «а2»,
«а3»,   гараж «В»,   сарай «Г»,
що розташовані по АДРЕСА_1 Запорізької області,   за ОСОБА_2 на 1120 часток за ОСОБА_3 на
920 часток.

Рішення може
бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд. Заяву про апеляційне оскарження
може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.