Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25.05.2007
року                                                                                  м.  Апостолове

Апостолівський
районний суд Дніпропетровської області у складі:

- головуючого - судді                           -             Пензева М. М. ,

при секретарі                                        -            Десятниковій Іі„

розглянувши
у відкритому судовому засідання в залі суду № 4 цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ТОВ «Горкіс Граніт» про поновлення на роботі,  стягнення заробітної плати,  стягнення моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1. 05.12.2006 року звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ
«ГоркісГраніт» про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати,
стягнення моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовувала тим,  що наказом НОМЕР_3 від 19.09.2006 року вона
прийнята ТОВ «Горкіс граніт» за переведенням з ГП «Токійський гранітний кар'єр»
ІНФОРМАЦІЯ_1.  Наказом НОМЕР_1 від
19.09.2006 року позивачка була попереджена про звільнення з посади охоронця у
зв'язку зі скороченням чисельності,
запропонована робота охоронця. НаказомНОМЕР_2 від 20.11.2006 року
позивачка звільнена з зазначеної посади. Вважає дане звільнення
незаконним,  оскільки має переважне право
на залишення на роботі. Незаконним звільненням їй було завдано моральну шкоду
та призведеш) до вимушеного прогулу.

У
судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та пояснила,  що НаказомНОМЕР_2 від 20.11.2006 року
позивачка звільнена з зазначеної посади. Вважає дане звільнення
незаконним,  оскільки має переважне право
на залишення на роботі. Так,  з чоловіком
вона розлучена,  проживає з синомОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,  який навчається в 8 класі. Таким чином інших
осіб з самостійним заробітком у неї в сім'ї немає. У селі де вона проживає
важко знайти роботу. Тому,  звільнення її
з посади поставило її сім'ю на межу життя та смерті. Незаконним звільненням їй
було завдано моральну шкоду,  яку вона
оцінює в 2500 гривень,  та призведено до
вимушеного прогулу.

Відповідач
заперечень проти позову не надав,  у
судове засідання не з'явився,  про час та
місце розгляду справи повідомлений належним чином,  причин неявки не повідомив.

Суд,  вислухавши позивача,  дослідивши матеріали справи,  вважає,
що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Наказом
НОМЕР_3 від 19.09.2006 року позивачка прийнята ТОВ «Горкіс граніт» за
переведенням з ГП «Токівський гранітний кар'єр» ІНФОРМАЦІЯ_1.

Наказом
НОМЕР_1 від 19.09.2006 року позивачка була попереджена про звільнення з посади
охоронця у зв'язку зі скороченням чисельності,
запропонована робота охоронця.

НаказомНОМЕР_2
від 20.11.2006 року позивачка звільнена з роботи з 20.11.2006 року на підставі
п. 1  ст.
40 КЗпроП України.

Однак,  при звільненні не дотримано вимог КЗпроП
України.

За п. 1
ч. 1  ст.
40 КЗпроП України,  трудовий
договір може бути розірвано власником у випадку змін в організації виробництва
та праці,  у тому числі ліквідації,  реорганізації або перепрофілювання
підприємства,  установи організації,  скорочення чисельності чи штату працівників.

Порядок
вивільнення працівників регулюється  ст. . 49-2 КЗпроП України.

З наказу
НОМЕР_1 від 19.09.2006 року,  видно,  що при звільненні позивачки власником
дотримано вимогу с 49-2
КЗпроП України - попереджено про звільнення не пізніше ніж за 2 місяці,  запропоновано іншу роботу ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак,  ТОВ «Горкіс граніт» не дотримано вимогу ч.
2  ст.
49-2 КЗпроП України,  за якою при
вивільненні працівників у зв'язку зі змінами в організації виробництва та праці
враховується переважне право на залишення на роботі.

Тому,  суд вважає підтвердженим факт незаконного
звільнення ТОВ «Горкіс граніт» з роботи позивачки ОСОБА_1.,  а вимоги позивачки про поновлення на роботі -
такими,  що підлягають задоволенню.

За  ст. . 235 КЗпроП України,  при винесенні рішення про поновлення на
роботі орган,  який розглядає трудовий
спір,  одночасно приймає рішення про виплату
робітнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Однак,  в позовній заяві позивачка не навела
розрахунку суми заробітної плати за час вимушеного прогулу та не надала
доказів,  що підтверджують цю обставину.

Тому,  вимоги позивачки про стягнення заробітку за
час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають.

Твердження
позивачки,  що незаконним звільненням їй
завдано моральну шкоду,  суд вважає
обгрунтованим,  оскільки відповідно до п.
2 ч. 2  ст.  23 ЦК
України,  моральна шкода полягає у
душевних стражданнях,  яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Відповідно
до  ст. . 1167 ЦК України,  моральна
шкода,  завдана фізичній особі
неправомірними діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою,  яка її
завдала.

Тому,  відшкодування за моральну шкоду,  завдану ОСОБА_1 слід стягувати з ТОВ «Горкіс
граніт».

Однак,  розмір моральної шкоди,  що просить стягнути позивачка слід зменшити
до 1000 гривень.

На
підставі  ст.  КЗпроП України,  та керуючись  ст.   ст. . 209,  212,
213, 214, 215,  226 ЦПК
України,  суд-

ВИРІШИВ:

Позовну
заяву ОСОБА_1до ТОВ «Горкіс Граніт» про поновлення на роботі,  стягнення заробітної плати,  стягнення моральної шкоди задовольнити
частково.

Поновити
ОСОБА_1ОСОБА_1 роботі в ТОВ «Горкіс граніт» Апостолівського району в якості
ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути
з ТОВ «Горкіс граніт» Апостолівського району на користь ОСОБА_11000 гривень в
рахунок відшкодування за завдану моральну шкоду та 100 гривень в рахунок
відшкодування судових витрат.

В позові
в частині стягнення з ТОВ «Горкіс граніт» Апостолівського району заробітної
плати за час вимушеного прогулу - відмовити.

Стягнути
з ТОВ «Горкіс граніт» Апостолівського району судовий збір у розмірі 17 гривень
на користь держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи у розмірі 30 гривень на користь територіального управління Державної
судової адміністрації в Дніпропетровській області.

Рішення
суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з моменту проголошення
рішення та подання апеляційної скарги протягом 20 днів з дня подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення
може бути переглянуто судом,  що його
ухвалив за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.