Справа №4-с-11-2007
УХВАЛА

24
жовтня 2007 року                                                                                        м.
Артемівськ

Артемівський
міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді Погрібної Н.М. ,

при секретарі
Усіковій С. А.,

за участю
прокурора Зейналова А.А.

заявника
ОСОБА_1,

представників заявника
ОСОБА_2,  ОСОБА_3

державного
виконавця Гераськіної О.С. ,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Артемівська скаргу ОСОБА_1 на дії
ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції щодо

винесення постанови „Про повернення виконавчого документа",

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з даною скаргою,  у
якій вказує,  що 11.08.2003 року рішенням
Артемівського міськрайонного суду на її користь з ОСОБА_4  були стягнуті аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,  у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку.

12.12.2005
року вона подала заяву до ДВС в Артемівському районі про прийняття до виконання
виконавчого листа,  виданого відповідно
до вищевказаного рішення.

З даного
періоду часу працівники ДВС не вжили ніяких заходів та не вчинили ніяких дій
щодо виконання рішення суду про стягнення на її користь аліментів в порушення
Закону України „Про виконавче провадження".

15.05.2007
року державним виконавцем Гераськіною О.С.
було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу
на підставі  ст. . 40 Закону України „Про виконавче
провадження".

Вважає,  що винесена постанова є незаконною,  необгрунтованою,  несвоєчасною та такою,  що порушує законні права та інтереси її та її
неповнолітньої дитини.

В
обґрунтування своєї скарги вказувала,  що
державний виконавець запропонувала їй клопотати про оформлення документів
згідно Мінської Конвенції для надіслання у Російську Федерацію,  оскільки боржник ОСОБА_4  проживає у м. Іваново Російської Федерації.
Однак,  вона з цим не погодилася,  оскільки ОСОБА_4  у Російській Федерації проживає
тимчасово,  постійного місця проживання
та реєстрації не має,  ніде не
працює,  крім того у виконавчому листі
вказано його адресу - АДРЕСА_1.

Вважає,  що направлення виконавчих документів до
Російської Федерації створить перепони,
які не можна бути усунуто та створить тяганину для виконання рішення
суду про стягнення аліментів.

Просить
визнати неправомірною постанову державного виконавця ВДВС Артемівського
міськрайонного управління юстиції про повернення виконавчого документа
стягувачу від 15.05.2007 року.

В
судовому засіданні заявник підтримала свою скаргу та суду пояснювала,  що органи ДВС не виконували рішення суду про
стягнення на її користь аліментів,  а
також не виконували вимоги,  передбачені
Законом України „Про виконавче провадження" - не встановили місце
проживання,  роботи боржника ОСОБА_4
,  не повідомили її про наявність та
розмір заборгованості по аліментам.

Представники
заявника в судовому засіданні підтримали вимоги заявниці та суду
пояснювали,  що відповідно до  ст. . 20 Закону України „Про виконавче
провадження",  право вибору місця
виконання між кількома органами ДВС,  які
можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню рішення на території,  на яку поширюється їх функції,  належить стягувачу,  а тому державним виконавцем незаконно
винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Крім того,  у постанові ДВС не вказано чим саме заявник
перешкоджала державному виконавцю вчиняти певні дії. Просили скаргу
задовольнити.

Державний виконавець Гераськіна О.С.  в судовому засіданні пояснювала,  що постанова винесена законно та
обґрунтовано,  оскільки Законом України
„Про виконавче провадження" не передбачено інший порядок виконання рішення,  ніж оформлення документів щодо Мінської
Конвенції,  оскільки боржник проживає на
території Російської Федерації,  що і
було запропоновано ОСОБА_1,  однак
заявниця відмовилася клопотати про направлення виконавчого листа до Російської
Федерації для виконання рішення суду на території іншої держави,  тому було винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачу. Крім того,
посилання заявниці в обґрунтування скарги на те,  що органи ДВС не вжили ніяких заходів щодо
виконання рішення суду,  а саме - не встановили
місце проживання боржника ОСОБА_4 ,  є
безпідставними,  оскільки саме органами
ДВС було встановлено місце проживання боржника ОСОБА_4 ,  який з 17.01.2007 року зареєстрований та
постійно проживає у АДРЕСА_2.

Прокурор
в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_1,  оскільки вважав,  що в діях державного виконавця Гераськіної
О.С.  не вибачається порушення Закону України
„Про виконавче провадження" та діями останньої права неповнолітнього
ОСОБА_5 ,  1993 року народження,  не порушуються.

Суд,  вислухавши заявницю,  її представників,  державного виконавця,  думку прокурора,  вважає,
що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В
судовому засіданні були оглянуті матеріали виконавчого провадження №2-911,  з яких вибачається,  що постановою Артемівського районного суду
Донецької області від 11.08.2003 року з ОСОБА_4
стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку.

Згідно
заяви ОСОБА_1 від 12.12.2005 року до ВДВС в Артемівському районі,  остання просить прийняти на виконання
виконавчий лист № 2-911-2003.

Згідно
постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.12.2005 року,  державним виконавцем відкрито провадження з
виконання виконавчого листа №2-911,
виданого 11.08.2003 року щодо ОСОБА_4

Згідно
акту державного виконавця від 25.01.2006 року ,
при виході на дільницю с. Красне,
встановлено,  що ОСОБА_4  за адресоюАДРЕСА_1 не мешкає з 2002 року.

Згідно
відповіді на запит адресного бюро м. Іваново ОСОБА_4  зареєстрований з 17.01.2007 року у АДРЕСА_2.

Також з
матеріалів справи вибачається,  що
ОСОБА_4  добровільно сплачував ОСОБА_1
аліменти на неповнолітню дитину шляхом поштових переказів грошових коштів,  про що в матеріалах справи є відповідні
квитанції. Даний факт враховується судом як доказ того,  що ОСОБА_1 отримувала таки аліменти від
ОСОБА_4

Згідно  ст. . 20 Закону України „Про виконавче
провадження",  виконавчі дії
провадяться за місцем проживання,  роботи
боржника або за місцезнаходженням його майна.

Якщо у
процесі виконавчого провадження змінилися місце проживання боржника, ...
державний виконавець негайно складає про це акт і не пізніше наступного дня
надсилає виконавчий документ разом з копією цього акту до органу ДВС  за новим

місцем
проживання ... боржника,  про що
одночасно повідомляє стягувача та орган який видав виконавчий документ.

Порядок
передачі виконавчого провадження з одного органу ДВС до іншого,  встановлюється Міністерством юстиції України.

Згідно  ст. . 40 п.4 Закону України „Про
виконавче провадження" виконавчий документ,  прийнятий державним виконавцем до
виконання,  за яким стягнення не
провадилося,  або було проведено
частково,  повертається стягувачеві: якщо
стягував перешкоджає провадженню виконавчих дій,  ... незважаючи на попередження державного
виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Згідно  ст. . 53 Конвенції про правову допомогу
та правові відносини по цивільним,
сімейним та кримінальним справам,
клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається до
компетентного суду Сторони,  яка
домовляється,  де рішення належить
виконанню. Воно може бути подано до суду,
який виніс рішення по справі у першій інстанції. Цей суд направляє
клопотання суду,  компетентному винести
рішення по клопотанню.

Як було
встановлено в судовому засіданні місце проживання боржника ОСОБА_4  змінилося і в теперішній час останній
проживає та зареєстрований на території Російської Федерації у АДРЕСА_2.

Для визнання та виконання рішення Артемівського міськрайонного суду
Донецької області про стягнення з ОСОБА_4
аліментів на користь ОСОБА_1 на території Російської Федерації,  згідно діючого законодавства,  необхідне клопотання заявника ОСОБА_1,  однак остання відмовилася заявляти вказане
клопотати. Даний факт заявниця не заперечувала в судовому засіданні.

Оскільки
Законом України „Про виконавче провадження" не передбачено інший порядок
виконання рішення суду,  якщо боржник
проживає на території іншої держави,  а
відмова ОСОБА_1 заявляти клопотання про виконання рішення суду на території
Російської Федерації,  унеможливлює
подальше виконання рішення суду,
державним виконавцем,  після
відповідного попередження,  було винесено
постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві,  у якій вказано,  що виконавчий документ може бути повторно
пред'явлений для виконання в строк до 15.05.2010 року. Тобто даною постановою
державного виконавця,  заявника не
позбавлено права отримувати аліменти,  а
тому законні права ОСОБА_1 та її неповнолітньої дитини - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  не порушені.

Таким
чином,  суд приходить до висновку,  що дії державного виконавця Гераськіної
О.С.  щодо винесення постанови про
повернення виконавчого документа стягувачеві ОСОБА_1,  вчинені відповідно до Закону України „Про
виконавче провадження",  в межах
повноважень державного виконавця і діями останнього права чи свободи заявника
не було порушено,  а тому в задоволенні
скарги ОСОБА_1,  суд вважає за необхідне
відмовити.

Керуючись  ст. . ст. 386, 387 ЦПК України,   ст. . ст. 20, 40 Закону України „Про
виконавче провадження",   ст. . 53 Конвенції про правову допомогу
та правові відносини по цивільним,
сімейним та кримінальним справам,
суд -

УХВАЛИВ:

В
задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії ВДВС Артемівського міськрайонного управління
юстиції щодо винесення постанови „Про повернення виконавчого документа"
від 15.05.207 року,  відмовити.

Ця
ухвала набирає законної сили,  якщо її не
буде оскаржено у строк,  передбачений для
оскарження останньої.

На
ухвалу може бути подана заява про оскарження до Апеляційного суду Донецької
області через Артемівський міськрайонний суд
Донецької області    протягом

п"яти
днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана
протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо її подано у строк,  встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Ухвалу
винесено суддею одноособово в нарадчий кімнаті.