Номер справи 2-155
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

4 квітня 2007 року Маневицький
районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді                                            Покидюка
М.В.

при
секретарі                                                                Каращук
B.C.

з участю
позивачки                                                      ОСОБА_1.

відповідача                                                                    ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом
ОСОБА_1 доОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

ВСТАНОВИВ:

1 березня 2007 року ОСОБА_1.
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 4
лютого 1979 року в
Старочорторийській сільській раді Маневицького району Волинської області вона
зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилося троє дітей, один
з яких - син
ОСОБА_3 є неповнолітнім.

Подружнє життя з чоловіком не склалося з причини постійних сварок з
чоловіком, у зв'язку з його складним характером та частими п'янками, стосунки в
сім'ї напружені. Через це дальше збереження сім'ї стало неможливим і примирення
не дасть бажаних наслідків.

Посилаючись на зазначені обставини, просила шлюб з відповідачем розірвати,
залишивши сина ОСОБА_3 проживати з нею.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1. із мотивів
викладених в заяві, позовні вимоги підтримала, вважає що дальше збереження
сім"ї з чоловіком є неможливим, шлюб носить формальний характер, а тому
просить його, розірвати,
а неповнолітнього сина залишити проживати з нею.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову не заперечує, визнає позовні вимоги дружини
і оскільки позивачка настоює на розірванні шлюбу, то він з цим погоджується,
погоджується про залишення сина ОСОБА_3 проживати з нею.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає
позов підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного
Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сім'ю і для цього не приймають
ніяких заходів, що вони в даний не підтримують нормальних сімейних відносин, не
заперечують проти розірвання шлюбу, а тому суд вважає, що дальше збереження
подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх
інтересам та інтересам дитини, а тому є всі підстави шлюб розірвати і залишити
неповнолітнього сина проживати з позивачкою.

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з
відповідача ОСОБА_2 в дохід держави 17
грн. судових витрат.

Відповідно вимог ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з
відповідача на користь позивачки 7,50
грн., сплачених нею на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
судом.

Керуючись ст. ст. 4,
10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.
ст. 110,112 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Шлюб зареєстрований 4
лютого 1979 року
Старочорторийською сільською радою Маневицького району Волинської області,
актовий запис № 8, між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвати, від шлюбу є неповнолітня дитина.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з позивачкою
ОСОБА_1.

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з
відповідача ОСОБА_2 в дохід держави 17
гривень судових витрат, позивачку від сплати звільнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1. 7 (сім) грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом.

Рішення може бути осаржене до апеляційного суду Волинської області через
Маневицький районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення та апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження, з подачею ї копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.