Справа
№ 2-3550 2007р
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

28 вересня
2007року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі: головуючого-  судді- Музиченко В. О. при секретарі -
Буняєвій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ДП „ Завод імені Малишева " про стягнення середнього
заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ

Позивач 30.07.2007 р. звернулася до суду з позовом до ДП „Завод імені
Малишева" ,  в якій просила стягнути
на її користь заборгованість по стягненню середнього заробітку за весь час
затримки остаточного розрахунку та моральної шкоди в сумі 2012, 28 гривен,  компенсацію від знецінення заробітної плати
внаслідок інфляції в сумі 55, 14 гривень,
а також моральні збиткі в розмірі 3000 гривень. Крім того позивач
просить зобов, язати відповідача виплачувати йому середній заробіток в сумі
670, 76 гривень щомісячно,  починаючи з
26 червня 2007 року за час затримки остаточного розрахунку по день фактичної виплати.

В обґрунтування свого позову позивач посилається на те,  що вона працювала на ДП « з-д ім.. Малишева»
по 26.03.2007 року. Відповідач не виплачував заробітної плати,  у зв, язку з чим 26.03.2007 року позивач
звільнилася з підприємства за власним бажанням. Однак,  відповідач не сплатив їй середньомісячний
заробіток з 26.03.2007 року по 26.06.2007 року ,  що складає 2012, 28 грн.

Також,  позивач просить стягнути з
відповідача спричинені їй моральні збитки у розмірі 3000 гривень,  зазначаючи,
що порушення адміністрацією підприємства трудового законодавства
призвело до моральних страждань,  втрати
нормальних життєвих зв'язків,  що
потребують додаткових зусиль для організації життя. Посилається на те,  що залишившись без засобів до існування,  без наявності коштів не мала можливості
забезпечити належним чином достатній рівень життя: не мала змоги купувати
необхідні продукти харчування,  одяг
,  необхідні ліки . Той факт,  що вона змушена звертатися до суду за
отримання своїх грошей,  ще збільшує її
моральні страждання. При зверненні до адміністрації ДП "Завод
ім.Малишева" з проханням провести з нею розрахунок,  отримувала відмову.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги,  та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Румянцева
І.І. позов визнала тільки в частині середнього заробітку за час затримки
розрахунку,  проти задоволення інших
позовних вимог заперечувала.

Заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи,  суд
вважає,  що позов підлягає частковому
задоволенню.

Судом встановлено,  що ОСОБА_1.
працювала на ДП «Завод імені Малишева» по 26.03.2007 року.

Після звільнення ОСОБА_1. відповідач ДП «Завод імені Малишева» своєчасно не
провів з неє остаточний розрахунок.

Згідно з довідкою ДП «Завод імені Малишева» середньомісячна заробітна плата
ОСОБА_1. складає 670 гр. 76 коп.

Відповідно до cm.
116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум,  що належать йому від підприємства...
провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не
працював,  то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня після пред,
явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ст.. 117 КЗпП
України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст.. 116
КЗпПУ,  при відсутності спору про їх
розмір підприємство,  організація,  установа повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Оскільки,  як встановлено судом,  невиплата належних сум позивачу мала місце з
вини відповідача,  виходячи з принципу
диспозитивності цивільного судочинства,
встановленого cm. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,  в межах заявлених ними вимог,  зважаючи на те,  що позивач просив стягнути середній заробіток
821, 64 гривень,  суд вважає вимогу
позивача про стягнення вказаних сум з відповідача такою,  що підлягає задоволенню.

Стаття 237-1 КЗпП України встановлює,
що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди
працівнику провадиться у разі,  якщо
порушення його законних прав призвели до моральних страждань,  втрати нормальних життєвих зв "язків і
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

При вирішенні питання щодо суми моральної шкоди ,  суд вважає,
що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають
частковому задоволенню у розмірі 200 грн..

Крім того суд вважає,  що вимоги
позивача про стягнення на її корить компенсацію від знецінення заробітної плати
внаслідок інфляції в сумі 55, 14 гривень також: підлягають задоволенню.

Позовні вимоги позивача щодо зобов, язання відповідача виплачувати середній
заробіток в сумі 670, 76 гривень щомісячно,
починаючи з 26 червня 2007 року за весь час затримки остаточного
розрахунку по день фактичної виплати задоволенню не підлягають,  оскільки такі вимоги не передбачені чинним
законодавством.

З відповідача,  відповідно до cm. 88 ЦПК
України,  також підлягяє стягненню судовий
збір у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 30 грн.

На підставі викладеного та керуючись cm. 10, 11, 209,
212, 214-215, 218 ЦПК України,  ст.ст.
38,  44,
47,  49,  115,
116, 117,  237-1 КЗпП України,

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з ДП "Завод ім. Малишева" на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час затримки остаточного розрахунку на загальну суму 2012 грн. 28
коп.,  моральну шкоду у розмірі 200 грн.,  та компенсацію від знецінення заробітної
плати внаслідок інфляції в сумі 55, 14 гривень.,  а всього 2267.42 гривень.

Стягнути зДП
"Завод ім.Малишева" судовий збір на користь держави у розмірі 51 грн.

Стягнути з ДП "Завод ім.Малишева" витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги,  або в порядку ч.4 cm.295 ЦПК України.