АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
грудня 2007 року                                                                                                     м.  Одеса

Колегія
суддів з касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

Комаровської
Н.В.,  Короткова В.Д.,  Оверіної О.В.,

розглянувши
у   попередньому   судовому
засіданні   цивільну  справу
за  позовом

ОСОБА_1 до ВАТ «Михайлівське виробниче підприємство

«Агротехсервіс» про стягнення заборгованості по
заробітній платі та відшкодування        моральної
шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на

рішення
Михайлівського районного суду Запорізької області від 26.09.2005 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 30.11.2005 року, -

встановила:

07.07.2005
року ОСОБА_1  звернувся з позовом до ВАТ
«Михайлівське виробниче підприємство «Агротехсервіс» про стягнення
заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди,  посилаючись на те,  що він з 20.02.85р. до 01.04.04р. перебував у
трудових відносинах з відповідачем ,
наказом № 3 від 08.04.04р. був звільнений на підставі п. 1  ст.  40
КЗпП України.

При
звільнені відповідач своєчасно не виплатив належну йому суму заборгованості по
заробітній платі та вихідну допомогу,
усього 2 084, 36 гривень,  з яких
1 084 гривень були виплачені 28.04.2004 року,
1 000, 36 гривень - 26.07.2004 року.

Крім
того,  відповідач не нарахував та не
виплатив компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням
терміну її виплати у період з жовтня 2001 року по день звільнення.

Позивач
просив на підставі  ст.   ст.
116,  117 КЗпП України стягнути з
відповідача на його користь 887,  38 грн.
- середній заробіток за час затримки розруханку (період з 09.04.2004 року по
26.07.2004 року),  компенсацію втрати частини
заробітної плати за порушення термінів її виплати та 9 300 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням
Михайлівського районного суду Запорізької області від 26.09.2005 року в
задоволені позову відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 30.11.2005 року,  рішення суду першої інстанції залишено без
змін.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1  просить судові рішення
скасувати,  посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин справи,
невірну оцінку зібраних доказів,
неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Головуючий
у першій інстанції - Міняйло Н.С.                                     Справа
№ 33ц-1116/07

Доповідач
Кемеровська Н.В.                                                                   Категорія
ЦП: 3

2

Колегія   суддів дійшла   до висновку,    що підстави для перегляду судових рішень
відсутні,  виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволені позову,  суд виходив з
того,  що ОСОБА_1  був звільнений з роботи 09.04.2004 року на
підставі п.1  ст.  40 КЗпП України у зв'язку із скороченням
штату.

Відповідно
до  ст.
44 КЗпП позивачу була нарахована вихідна допомога у розмірі
середньомісячного заробітку та після звільнення ним отримувала у відповідності
до п. «б»  ст.  26 ЗУ «Про зайнятість населення» допомога по
безробіттю.

Відмовляючи
в задоволені вимог позивачу щодо стягнення 887, 38 грн. середнього заробітку за
час затримки розрахунку та компенсації втрати частини заробітної плати за
порушення термінів її виплати,  суд
виходив з того,  що позивач не
довів,  що ці виплати не ввійшли до
загальної суми розрахунків,  та не надав
ніяких доказів їх ненарахування підприємством.

Апеляційний
суд погодився з висновками суду першої інстанції та залишив рішення без змін.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у касаційній
скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів апеляційного суду Одеської
області , -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Михайлівського районного суду Запорізької області від 26.09.2005 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 30.11.2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.