РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2007
року Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого
судді                                             Мавроді
Р.Ф.

при
секретарі                                                     Ганжа
ТА.

за участю:

позивача                                                             ОСОБА_1.

представника
позивача                                     ОСОБА_4.

представника
відповідача                                 ОСОБА_6

співвідповідачів                                                  ОСОБА_2

ОСОБА_3  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.  Добропілля цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної
страхової компанії «Оранта",
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування,  моральної шкоди та пені за несвоєчасну
виплату страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.  звернулася до Добропільського міськрайонного
суду Донецької області з позовною заявою до ВАТ HACK «Оранта»,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3. про стягнення
страхового відшкодування,  моральної
шкоди та пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

В
обгрунтування своїх позовних вимог,  які
підтримала в судовому засіданні ОСОБА_1.
суду пояснила,  що 19 червня 2005
року було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів між Добропільським
відділом Донецької обласної дирекції HACK «Оранта» та
ОСОБА_2,  що підтверджується Полісом
НОМЕР_3.

Згідно
до п. 5 вищевказаного
договору вона вказана іншою особою,
цивільно-правова відповідальність яких застрахована за цим Полісом.

19 червня 2005 року на
автодорозі Київ-Луганськ-Ізварино в районі 688 км сталася дорожньо-транспортна аварія,  зіткнулися автомобілі «Опель Вектра»,  державний номер НОМЕР_1,  водій якого був страхувальник ОСОБА_2,  а вона була пасажиром на передньому сидінні
та автомобіль ВАЗ-2107,  державний номер НОМЕР_2,  під керуванням водія ОСОБА_3  Внаслідок дорожньо-транспортної аварії вона
отримала тілесні ушкодження,  а саме:
перелом IV ребра ліворуч та струс головного мозку,  на лікярняному вона знаходилася з 21 червня 2005 року по 9 серпня 2005 року.

21 червня 2005 року нею було
направлено повідомлення до Добропільського відділу Страхової компанії «Оранта»
про страховий випадок,  5 вересня 2005 року нею було
направлено заяву про страхове відшкодування,
але відповідач до наступного часу не здійснив Страхове відшкодування.

Вважає,  що страховик згідно до  ст.
22,  23,  25 Закону України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»
(далі Закону),  страховик повинен
відшкодувати шкоду,  пов»язану з
тимчасовою втратою працездатності в сумі неотриманих доходів,  а саме неотриманої середньої плати за період
з 25 червня 2005 року по 9 серпня 2006 року у сумі 2749, 95 грн.,  яку просить суд стягнути з відповідача.

Також
просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі не більш 5% ліміту
відповідальності відповідача у сумі 2550 грн.,
моральну шкоду внаслідок душевних страждань у зв"язку з
протиправною поведінкою HACK "Оранта" в розмірі 2000 гривень,

пеню за прострочення
виплати страхового відшкодування
у розмірі 550 грн.

Представник
відповідача ВАТ HACK "Оранта" ,  діючий на підставі довіреності,  позовні вимоги ОСОБА_1.  не визнав і суду пояснив,  що 18
червня 2005 року між
відповідачем і гр. ОСОБА_2 було укладено договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів
НОМЕР_3,  згідно якого була застрахована
цивільно-правова відповідальність перед третіми особами ОСОБА_2,  ОСОБА_1. ,
ОСОБА_5

Що
стосується відшкодування моральної шкоди,
то відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної
шкоди» передбачено,  що при вирішенні
спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди,  протиправність діяння її заподіювача,  наявність причинного зв»язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

В данному випадку
відповідач не має законних підстав по виплаті ОСОБА_1.  страхового відшкодування і тому відсутня вина
відповідача в заподіянні своїми діями шкоди.

Крім
того,  вважає,  що у судовому засіданні не підтверджений факт
вини ОСОБА_2  у скоєні ДТП.

Просить суд в
позовних вимогах ОСОБА_1.  відмовити.

Співвідповідач
ОСОБА_2 згоден з позовом ОСОБА_1.  та не
заперечує проти його задоволення у межах заявлених вимог.

Співвідповідач
ОСОБА_3  просить ухвалити рішення на
розсуд суду.

Вислухавши
пояснення сторін,  вивчивши матеріали
справи,  Суд дійшов до наступних
висновків.

В
судовому засіданні встановлено,  що 18 червня 2005 року між
Добропільським відділом Донецької обласної дирекції Національної акціонерної
страхової компанії «Оранта» та ОСОБА_2 було укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних
засобів НОМЕР_3. Згідно
до п. 5 вищевказаного
договору іншими особами,
цивільно-правова відповідальність яких застрахована за цим полісом є
ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

19 червня 2005 року на
автодорозі Київ-Луганськ-Ізварино в районі 688 км сталася дорожньо-транспортна аварія,  зіткнулися автомобілі «Опель Вектра»,  державний номер НОМЕР_1,  водій якого був страхувальник ОСОБА_2,  а позивачка була пасажиром на передньому
сидінні та автомобіль ВАЗ-2107,
державний номер НОМЕР_2,  під керуванням водія ОСОБА_3  Внаслідок дорожньо-транспортної аварії
позивачка отримала тілесні ушкодження,  а
саме: перелом IV ребра ліворуч та струс головного мозку,  на лікярняному вона знаходилася з 21 червня 2005 року по 9 серпня 2005 року.

Згідно
до  ст.
1.4 Закону
України від 01.07.2004 року № 1961-IV «Про
обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних
транспортних засобів» особи,
відповідальність яких застрахована -
визначені в договорі обов'язкового страхування цивільно-правової
відповідальності особи,  цивільно-правова
відповідальність яких застрахована згідно з цим договором,  або,
залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової
відповідальності,  будь-які особи,  що експлуатують забезпечений транспортний
засіб.

Згідно
зі  ст.
6 Закону
страховим випадком є подія,  внаслідок
якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди,  яка сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність
особи,  відповідальність якої застрахована
за договором.

Статтею 22.1 Закону
передбачено,  що при настанні страхового
випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує
у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду,  яка була заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров»ю,  майну третьої особи.

З
п.32.3  ст.  32
Закону випливає,  що страховик не
відшкодовує шкоду,  заподіяну життю та
здоров"ю пасажирів,  які знаходилися
у забезпеченному транспортному засобі,
який спричинив ДТП,  та які є
застрахованими відповідно до п.6
ст.  7 Закону України
"Про страхування" від 04.10.2001
року,  тобто пасажир повинен був бути
застрахованим по виду

обов'язкового страхування - особисте
страхування від нещасних випадків на транспорті. Але ж,  в судовому засіданні було встановлено,  що позивачка за даним видом
обов"язкового страхування не була застрахована,  а отже має право на відшкодування шкоди.

Згідно
до  ст.
614 ЦК
України особа,  яка порушила
зобов»язання,  несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або необережності),
якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з
ч. 2  ст.  1187 ЦК України,  шкода,
завдана джерелом підпищеної небезпеки,
відшкодовується особою,  яка на
відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом,  механізмом,
іншим об'єктом,
використання,  зберігання або
утримання якого створює підвищену небезпеку.

Власником
автомобіля "Опель Вектра"
,  д/н НОМЕР_1 є
ОСОБА_2

До
матеріалів справи були приєднані копії матеріалів про відмову у порушенні
кримінальної справи за фактом ДТП,  яке
трапилося 19.06.2005 року від
28.06.2005 року,  які були вивчені та проаналізовані у судовому
засіданні та з яких вбачається,  що саме
водій ОСОБА_2  порушив вимоги Правил дорожнього руху,
внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода та
травмовані люди.

Ствердження
представника HACK "Оранта" про відсутність відомостей про
наявність вини ОСОБА_2 у скоєні ДТП спростовується саме матеріалами про відмову
в порушенні кримінальної справи,
поясненнями співвідповідачів та довідкою СВ Красноармійського МРВ УМВС України
в Донецькій області від 06.07.2005
року,  тому суд вважає їх не
переконливими.

Співвідповідач
ОСОБА_2 вказав,  що саме він керував
автомобілем під час ДТП,  а позивачка знаходилася на пасажирському сидінні.

Всі
дії,  передбачені Законом щодо
повідомлення про страховий випадок та подачі заяви про страхове відшкодування
страхувальником та позивачем були виконані.

Відповідно
до  ст. .23, 25 Закону
потерпілому здійснюється відшкодування шкоди,
пов"язаної з тимчасовою втратою працездатності в сумі неотриманих
доходів ( для
працюючої особи - неотримана
середня заробітна плата,  обчислена
відповідно до норм законодавства).

Згідно с положеннями
Порядку обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100,  середньомісячна заробітна плата
розраховується ,  виходячи з виплат за
останні два календарні місяці роботи,
які передують події,  з якої
пов"язана відповідна виплата.

Як
вбачається з довідки про середню заробітну плату позивачки № 55 від 03.07.2006
року ,  яка працювала директором ТОВ
"Торговельна база "Будматеріали" за період квітня - травня 2005
року вона відпрацювала 20 днів,  за які
нарахована заробітна плата у сумі 1571,
43 грн. Тобто середньоденний заробіток за цей період складає 78, 57 грн. Кількість
днів непрацездатності становить 35
днів. Виходячи з цього,  неотримана
середня заробітна плата за час тимчасової втрати працездатності становить 2749,
95 грн. ( 35X78, 57
грн.=2749, 95 грн.)

Згідно
довідки Добропільської міської виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втраті працездатності від 31.05.2007 року,  позивачка до Фонду для відшкодування
лікарняний листок не надавала.

Відповідно
до п.37.2  ст. 37 Закону,  за кожен день прострочення виплати страхового
відшкодування з вини страховика особі,
яка має право на отримання такого відшкодування ,
сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки
Національного банку України ,  яка діє у період,
за який нараховується пеня. Період,
за який нарахована позивачкою пеня :
з 05.10.2005 року по 08.11.2006 року.

Таким чином,
розрахунок пені повинен складати:

Ставка
НБУ за період прострочення та дня прострочення виплати страхового відшкодування
з 5 жовтня 2005 року по 9 червня 2006 року - 248 днів при ставці
НБУ 9, 5%; з 10 червня 2006 року по 8 листопада 2006 року - 152 дні при ставці
НБУ 8, 5%.

Таким
чином,  9, 5% х 2
: 365 х 248 х 2749, 95 = 354, 75 грн.

8, 5% х 2 : 365 х 152 х 2749, 95 = 195, 25 грн.,  а всього 550 грн. -
сума нарахованої пені за прострочення виплати страхового відшкодування з
вини страховика у рамках заявлених вимог.

Вирішуючи
питання про відшкодування моральної шкоди суд виходить з розміру заявлених
позовних вимог та вимог п.22.3  ст. 22
Закону та норм Цивільного кодексу України. Так,
шкода відшкодовується не більше ніж 5% ліміту,
визначеного у п. 9.3
ст.
9 Закону. Суд вважає,  що
позивачка перенесла певні моральні та душевні страждання внаслідок ДТП,  які полягають з ушкодження здоровья ,  фізичної болі та психічних переживань з цього
приводу,  ступеня порушення життєвих
зв»язків позивачки,  характеру додаткових
зусиль по організації життя. Виходячи з вищевказаної норми,  обов"язковий ліміт відповідальності
страховика за шкоду,  заподіяну життю та
здоров"ю потерпілих,  становить 51000 грн. на одного
потерпілого. Тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про стягнення у
відшкодування моральної шкоди суми в розмірі 2550 грн.

Розв"язуючи
питання про відшкодування моральної шкоди у зв"язку з недотриманням HACK
"Оранта" своїх зобов"язань по відшкодуванню шкоди,
суд виходить з того,
що вона майже два роки вимушена захищати свої права та законні інтереси
у різних інстанціях,  в тому числі у
судових органах,  у зв"язу з чим
втрачала час для цього,  змушена тривалий
час переживати з цього приводу,  на
підставі чого у її віці у неї часто виникають головні болі,  підвищення кров"яного тиску,  депресивний стан. Дані факти позивачка
підтвердила у судовому засіданні відповідними медичними документами,  які були приєднані до справи. Тому суд,  керуючись принципами розумності та
справедливості та положеннями Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від
31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди (із змінами та доповненнями),  вважає,
що у цієї частині вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди у
наслідок протиправних дій відповідача у розмірі 2000 грн. також підлягають
повному задоволенню.

Згідно  ст.  10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони
та інші особи,  які беруть участь у
справі,  мають рівні права щодо подання
доказів,  їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Відповідно
до  ст.
60 ЦПК
України,  кожна сторона зобов"язана
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Тому суд
вважає,  що заперечення представника HACK
"Оранта",  на підставі яких
позовні вимоги не визнані є безпідставними,
а тому позовні вимоги ОСОБА_1.  у
рамках заявлених вимог підлягають повному задоволенню.

Відповідно
до  ст. . 88 ЦПК України,  з ВАТ HACK
"Оранта" слід стягнути на користь позивачки сплаченій їй судовий збір
у розмірі 53, 08 грн. та 30 грн. за інформаційне технічне забезпечення судового
процесу.

На
підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів»,  Закону України "Про дорожний
рух",   ст.  ст.  15, 23,  1167,
1187 ЦК України,
керуючись  ст.  ст.  10,
60,  209,  212-215,
218 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної
страхової компанії «Оранта",
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування,  моральної шкоди та пені за несвоєчасну
виплату страхового відшкодування задовольнити у повному обсязі.

Стягнути
з ВАТ HACK "Оранта" на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду ,
заподіяну її здоров"ю в результаті
дорожньо-транспортної пригоди ,  пов"язаної з тимчасовою втратою працездатності у
розмірі неотриманої середньої заробітної плати за час втрати працездатності за
період з 25 червня 2005 року по 09 серпня 2005 року у сумі 2749 ( дві тисячі
сімсот сорок дев"ять )
гривень 95 копійок,  у рахунок відшкодування моральної шкоди 2500 ( дві тисячі
п"ятсот ) гривень ,
у відшкодування моральної шкоди у зв"язку з
протиправною поведінкою відповідача щодо неї суму в розмірі 2000 ( дві тисячі ) гривень та суму
в розмірі 550 ( п"ятсот
п"ятдесят) гривень пені за прострочення виплати страхового
відшкодування,  а всього стягнути 7799 ( сім тисяч сімсот
дев"яносто дев"ять) гривень 95
копійок.

Стягнути з ВАТ HACK "Оранта"
на користь ОСОБА_1.  сплачений судовий
збір у розмірі 53 ( п"ятдесят
три) гривні 08 копійок
та 30 ( тридцять)
гривень за інформаційне-технічне забезпечення судового процесу.

На
рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької
області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження,
яка може бути подана протягом 10
днів з дня проголошення рішення.

Надруковано
в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.