Справа №2-3368/07 РІШЕННЯ
06 лютого 2007 р.                                                      Приморський
районний суд м. Одеси
у складі:          головуючого - судді Кічмаренко С.М.
при секретарі Суліма І.М. за участю: позивача ОСОБА_1,
розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ "ЮМКО Лтд" про визнання права власності на
підвальне приміщення
В районний суд
звернувся позивач, вказуючи, що він є власником: АДРЕСА_1, на підставі договору
купівлі-продажу № 7-1835 від 29.08.1997 року; АДРЕСА_2, на підставі свідоцтва
на право власності на квартиру №200 від 09.03.1999 року; АДРЕСА_3, на підставі
свідоцтва на право власності на квартиру №198 від 09.03.1998 року; АДРЕСА_4, на
підставі договору купівлі-продажу № 5230 від 22.10.2002 року; АДРЕСА_5, на підставі свідоцтва на право
власності на квартиру №192 від 01 березня 1999 року; АДРЕСА_6, на
підставі свідоцтва про право власності на квартиру №199 від 09.03.1999 року;
сараєм, площею 16,3 кв. м., на підставі договору купівлі - продажу №1663 від
11.05.2006 року, не житловими приміщеннями, площею 156 кв. м., на підставі
рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.10.2006 року. Під належними
йому квартирами розташоване підвальне приміщення, загальною площею 124,4 кв. м.

Позивач просить
суд визнати за ним право власності на підвальне приміщення, загальною площею
124,4 кв.м., розташоване в будинку АДРЕСА_7.

Відповідачі в
судове засідання не з'явилися, надали судові заяву, у якій просять розглянути
справу без їхньої участі, позовну заяву у відношенні ОСОБА_1 визнають.

Представник
Одеської міської ради у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце
слухання справи, сповіщений у встановленому законом порядку, про причини неявки
суду не вказав. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

У ході судового
засідання встановлено, що ОСОБА_1 є власником: АДРЕСА_1, на підставі договору
купівлі-продажу № 7-1835 від 29.08.1997 року; АДРЕСА_2, на підставі свідоцтва
на право власності на квартиру №200 від 09.03.1999 року; АДРЕСА_3, на підставі
свідоцтва на право власності на квартиру №198 від 09.03.1998 року; АДРЕСА_4, на підставі договору купівлі-продажу №
5230 від 22.10.2002 року; АДРЕСА_5, на підставі свідоцтва на право власності на
квартиру №192 від 01 березня 1999 року; АДРЕСА_6, на підставі свідоцтва
про право власності на квартиру №199 від 09.03.1999 року; сараєм, площею 16,3
кв. м., на підставі договору купівлі - продажу №1663 від 11.05.2006 року, не
житловими приміщеннями, площею 156 кв. м., на підставі рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 02.10.2006 року. Вказані
належні позивачеві приміщення, були реконструйовані, в ній були проведенні
чисельні істотні ремонтні роботи. В результаті проведених ремонтних
робіт, нерухомість позивача набула іншого статусу, стала коштувати набагато
більше звичайного. Але підвали під нерухомістю перебували у жахливому стані,
потребували ремонту, погрожували зруйнуванням приміщень, які належать
позивачеві, а також погрожували життю та здоров'ю членам його родини. Таким
чином, завдяки тому, що його нерухомість знаходилась саме над практично
зруйнованим підвальним приміщенням, позивач не міг у повній мірі здійснювати
право власника, щодо користування, володіння та розпорядження своєю власністю.
Тому позивач був змушений зробити очищення, укріплення та повний ремонт
підвального приміщення, площею 124,4 кв. м. Відповідно до ст.10 ч.2 Закону
України від 10.06.1992 року «Про приватизацію державного житлового фонду»
власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних
приміщень будинків. Допоміжні приміщення (комори, сараї, і ін.) передаються у
власність квартиронаймачів безкоштовно й окремо приватизації не підлягають.

2

Відповідно до
Рішення Конституційного суду України від 02.03.2004 року №4-рп/2004 допоміжні
приміщення (підвали, комори, горища, колясочні і т.ін.) передаються в спільну
власність громадян одночасно з приватизацією квартир (кімнат в квартирах)
багатоквартирних будинків.

Таким чином,
приміщення підвалу, площею 124,4 кв.м. є загальною спільною власністю мешканців
будинку АДРЕСА_8, тобто відповідачів.

Відповідно до
ч.2 ст.369 ГК України розпорядження майном, що знаходиться в загальній спільній
власності здійснюється за згодою власників.

Так як
відповідачі, співвласники підвального приміщення, площею 124,4 кв.м.
розташованого в будинку АДРЕСА_8 не заперечують проти його передачі ОСОБА_1 у
власність, то за ним повинне бути визнане право власності на приміщення
підвалу, площею 124,4 кв. м. розташованого в будинку АДРЕСА_8.

Керуючись: ст.
ст. 3-8, 10-14, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, ст.. ст.. 13, 41, ч.2
ст.124 Конституції України, ст.369 ч.2 ГК України, Рішенням Конституційного
Суду України від 02.03.2004 року №4-рп/2004 «У справі по конституційному
звертанню ОСОБА_5 й інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2
ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. ст.1,
10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на підвальне приміщення, площею 124,4 кв.м.,
розташоване в АДРЕСА_1.

Дане рішення є
підставою для державної реєстрації КП „Одеським міським бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" права власності на
підвальне приміщення, загальною площею 124,4 кв. м., що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо апеляційне оскарження не було подано.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через суд першої
інстанції. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.