Справа № 2-2543/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06
червня 2007 р.       Київський районний
суд м. Донецька в складі головуючого:

судді - ВИРОДОВА
Ю.Т.

при секретарі -
Пальчикової І.Г.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в залі суду м. Донецька справу за позовом

ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права особистої власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, надалі змінивши свої позовні вимоги і
просить визнати дійсним договір купівлі-продажу домоволодінь АДРЕСА_1,АДРЕСА_2
яки був укладений 07.05.2007р. між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, визнати за
позивачем право особистої власності на домоволодіння розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, визнати право особистої власності на домоволодіння розташоване за
адресою: АДРЕСА_2, та визнати за ОСОБА_1 право користування земельними
ділянками, які необхідні для обслуговування жилих будинків та усіх дворових та
господарських прибудов, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ,
мотивуючи свої вимоги наступним.

28
серпня 1975 р. ОСОБА_5 було одержане свідоцтво про право власності по заповіту
після померлої ОСОБА_6. У свідоцтві вказано, що спадкове майно, на яке видано
свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірними спорудами,
розташованого АДРЕСА_1, що належить померлій на підставі свідоцтва про право
власності, виданого Андріївським РВК 30.09.1957р, зареєстрованого в
інвентарьбюро за №645(а.с.10).

11.04.1989
р. ОСОБА_5 звернулася до нотаріуса і склала заповіт на користь ОСОБА_3. У
заповіті вказано, що у разі її смерті вона (ОСОБА_5) робить таке розпорядження:
все її майно, яке на день смерті буде їй належати, де б воно не знаходилося, і
з чого б воно не складалося, заповідає ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1
у ОСОБА_3 народився син ОСОБА_2 (копія свідоцтва про народження ОСОБА_2, видано
09.02.1993р.видано Куйбишевським відділом РАГС м. Донецька, актовий запис №
1794).

ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_5(копія свідоцтва про смерть від 12.04.1993р.). Після її смерті
ОСОБА_3 не зверталася в держнотконтору із заявою про прийняття спадщини,
оскільки вважала, що прийняла спадок, оскільки відразу після смерті спадкодавця
фактично вступила в управління і володіння спадковим майном. Фактичний вступ до
управління і володіння спадковим майном ОСОБА_3 після померлого спадкодавця
підтверджується тим, що ОСОБА_3 фактично приєднала спадкове майно до свого
домоволодіння і користувалася будинками АДРЕСА_1,АДРЕСА_2 як одним цілим двором
з декількома житловими будинками. ОСОБА_3 здійснювала ремонт спадкового
житлового будинку, оплачувала всі необхідні платежі, як власник цього житлового
будинку, обслуговувала прибудинкову територію, слідкувала за землею. Дана
обставина, підтверджується копією акту від 16 липня 2001г., який був складений
контролерами служби водозбуту відразу на дві будови, тобто на житловий будинок
АДРЕСА_1 і на житловий будинок АДРЕСА_2 на ім'я ОСОБА_3., як єдиного власника.
Згідно генерального плану земельної ділянки, складеного 04.07.1951р. загальна
площа земельної ділянки, на якій розташований будинок АДРЕСА_1 складає 1503,3
кв.м.(а.с.№ 13), тому, ОСОБА_3 після смерті спадкодавця (ОСОБА_4), стала
власником житлового будинку розташованого АДРЕСА_1 з надвірними спорудами і
користувачем земельної ділянки, загальною площею 1503,3 кв.м., на якому
знаходяться вищезазначені будови.

15
жовтня 1957р. виконавчим комітетом Авдієвської райради депутатів трудящих було
ухвалене рішення №219 «Про відведення під індивідуальне будівництво земельної
ділянки ОСОБА_3».(а.с.18). На підставі вищезгаданого рішення, 20 жовтня 1957р.
представником БТІ був складений акт №18 про відведення в натурі присадибної
ділянки, розташованої АДРЕСА_3, загальною площею 700кв.м. під індивідуальне
житлове будівництво забудовнику ОСОБА_3. (а.с. №19), 17 березня 1958р.
вищезгадана земельна ділянка за договором була надана ОСОБА_3 в безстрокове
користування. На цій ділянці подружжям ОСОБА_2 був побудований будинок з
господарськими спорудами, в якому вони жили, вели сумісне господарство. Надалі
селище було перейменоване в Київський район м. Донецька, а вул.Комсомольська
стала вулицею Вороніхіна. Домоволодінню подружжя ОСОБА_2 був привласнений номер
АДРЕСА_2. (а.с. №20) ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер (копія свідоцтва про смерть
видано 15.05.2007р. Червоногвардійським відділом РАГС Макіївського районного
управління юстиції Донецької обл., актовий запис 1052).

Після
смерті ОСОБА_5 ні його дружина, ні його син в держнотконтору не зверталися,
оскільки ОСОБА_3 після смерті чоловіка продовжувала залишатися фактичним
власником і користувачем як половини спільно нажитого майна, так і 25%
спадкового майна. Таким чином, після смерті чоловіка, ОСОБА_3 стала власницею
75% удома АДРЕСА_2 і власником 75% земельної ділянки, на якій знаходиться
вищезгаданий житловий будинок. ОСОБА_2 після смерті батька відразу фактично
вступив в управління і володіння 25% спадкового майна і став власником 25% житлового
будинку АДРЕСА_2 і власником 25% земельної ділянки, на якій знаходиться
вищезгаданий житловий будинок.

7           травня 2007р. між
ОСОБА_3., ОСОБА_2 з одного боку і ОСОБА_1 з іншого боку, був укладений договір
купівлі-продажу(а.с.№27). Згідно п.1.1. вищезгаданого

договору купівлі-продажу ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 купив житловий будинок

зі всіма дворовими господарськими спорудами, розташований за адресою:
АДРЕСА_1. Переданий у власність житловий будинок АДРЕСА_1 зі всіма дворовими

господарськими спорудами по вул. Вороніхіна у м. Донецьку складається з
самого житлового

будинку (літер А-1), літньої кухні (літер Б), сарай (літер В), літньої
кухні (літер Г), коміра,

огорожа (літер М 1-2), замощення (1), водопровід (!!). згідно експлікації
корисна площа будинку

складає 54,6 кв.м. Виходячи з п.1.1. вищезгаданого договору
купівлі-продажу, ОСОБА_1 став

власником житлового будинку зі всіма дворовими господарськими спорудами,
розташованими

за адресою: АДРЕСА_1, а також користувачем земельної ділянки,

необхідного для обслуговування вищезгаданого будинку і всіх дворових
господарських споруд.

Згідно п.2.2. вищезгаданого договору купівлі-продажу ОСОБА_3 продала, а
ОСОБА_1

розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Згідно п.2.2. вищезгаданого договору
купівлі-продажу ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купив 25% частини житлового будинку,
розташованого за адресою:

АДРЕСА_2.Виходячи з п.2.2. вищезгаданого договору купівлі-

продажу, ОСОБА_1 став власником цілого житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_2.

Виходячи
з п.2.2. вищезгаданого договору купівлі-продажу, ОСОБА_1 став власником цілого
житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, а також власником
земельної ділянки, необхідного для обслуговування вищезгаданого будинку.
Вищезгаданий договір був поміщений без нотаріального посвідчення, але кожна із
сторін в повному об'ємі виконала узяті на себе зобов'язання: продавці передали
покупцю ключі і документацію по відчужуваному майну і прийняли гроші, які їм
передав покупець. Виконання зобов'язань, узятих на себе за договором, сторони
не заперечують.

В даний час нотаріальне посвідчення
вищезгаданого договору купівлі-продажу

неможливе у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 померла (копія
свідоцтва про

смерть видано 14.05.2007р. відділом РАЦС Київського районного управління
юстиції м.

Донецька, актовий запис 684).

У
зв'язку з цим є підстави вважати, що відсутні які-небудь перешкоди для визнання
за позивачем ОСОБА_1 права власності на житлові будівництва під номером
АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2, а також права користування і права власності на відповідні
земельні ділянки.

Відповідач
у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, просив визнати
договорі купівлі-продажу від 07 травня 2007 року визнати дійсним та признати
право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_1

У зв'язку
з тим, що повне визнання позову відповідачем не суперечить Закону та не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає можливим прийняття визнання
відповідачем позову та розглянути справу з ухваленням рішення у попередньому
судовому засіданні відповідно до ч.4 ст. 130, ч.4 ст. 174 ЦПК України.

Відповідно
до вимог норм ст.220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовилися про всі істотні
умови договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або
часткове виконання договору, але одна із сторін відхилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Відповідно
до вимог норм ст.377 ЦК України,
до особи, яка придбала житловий будинок, переходить право власності на земельну
ділянку, на якій він розміщений, без зміни його цільового призначення, в
розмірах, встановлених договором.

Якщо
договором про відчуження житлового будинку розмір земельної ділянки не
визначений, до набувальника переходить право власності на ту частину земельної
ділянки, яка зайнята житловим будинком, і на частину земельної ділянки,
необхідну для їх обслуговування.

Відповідно
до вимог норм ст.377 ЦК України,
якщо житловий будинок розміщений на земельній ділянці, наданій в користування,
то у разі їх відчуження до набувальника переходить право користування тією
частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, і частиною ділянки,
необхідною для його обслуговування.

Відповідно
до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності отримується на
підставах, не заборонених законом, зокрема з операцій. Право власності
вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не виходить із закону або
незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і проаналізувавши обставини в
справі, суд вважає позов обгрунтованим, тому що між сторонами виникли
правовідносини в частині права оформлення спадщини після смерті спадкодавця, що
регулюється Законом, тобто ст. ст. 220 ч.2, 316, 328, 334 392 ЦК України, ст. ст.
47-48 Закону України «Про власність».

На підставі
викладеного, ст. ст. 220 ч.2, 316, 328, 334 392 ЦК України, ст. ст. 47-48 Закону

України «Про
власність» і керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну   заяву
ОСОБА_1   до   ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на житловий будинок
зГвсіма дворовими господарськими спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1

Визнати
за ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 право користування земельною ділянкою,
необхідним для обслуговування житлового будинку і всіх дворових господарських
споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати
за ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на 75% житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_2

Визнати
за ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на 75% земельної ділянки,
яка необхідна для обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на 25% житлового будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на 25% земельної ділянки, яка необхідна для
обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

Визнали
дійсним договір купівліпродажу житлових будівництв підномером АДРЕСА_1        і АДРЕСА_2, який був укладений 07 травня
2007 року між ОСОБА_3, ОСОБА_2 з одного боку і ОСОБА_1 з іншого боку.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок зі всіма дворовими
господарськими спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1

Визнати
за ОСОБА_1 право користування земельною ділянкою, необхідним для обслуговування
житлового будинку і всіх дворових господарських споруд, розташованих за
адресою: АДРЕСА_1.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_2

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, необхідну для обслуговування
житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення
може бути оскаржено шляхом подання до Київського районного суду м. Донецька
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку вимог ч.4 ст. 295 ЦПК
України.