Справа № 2-6997 /07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
грудня   2007р.              Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі              головуючого - судді Пустовіт З.П.

при секретарі - Гоноболіній О.І., з участю позивача ОСОБА_1, представника
відповідача Бєлько Л.С.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до державного підприємства „Аеропорт Бердянськ" про стягнення
заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася до суду з позовом до державного підприємства „Аеропорт
Бердянськ" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього
заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди. В позовній заяві
зазначала, що вона з 09.08.2006 року по 06.10.2006 року працювала бухгалтером у
відповідача. За період роботи заробітна плата
виплачувалась несвоєчасно та не в повному розмірі. На день звільнення
заборгованість ДП „Аеропорт Бердянськ" по виплаті заробітної плати
їй за період з 01.09.2006р. по 06.10.2006 року склала 661,50 грн., яку вона
просить стягнути з відповідача. Оскільки до теперішнього часу заборгованість їй
не виплачена, позивач просить стягнути з відповідача на підставі ст.ст. 116,
117 КЗпП України середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 6411,48 грн., виходячи із
середньомісячного заробітку в сумі 534,29 грн. за 12 місяців затримки.
Несвоєчасною виплатою заробітної плати та не розрахунком під час звільнення
відповідач завдав їй моральної шкоди, яка виразилась в моральних стражданнях,
неможливістю пролікувати свою дитину в Київській міській лікарні, тому на
підставі ст. 237-1 КЗпП України позивач просила відшкодувати їй моральну шкоду,
яку вона визначила в розмірі 500 грн.

У судовому
засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пояснивши, що
працювала ц відповідача бухгалтером з 08.08.06р. по 06.10.06р., звільнилась за
власним бажанням, але за вересень та 6 днів жовтня 2006 року заробітну плату не
отримала. Звернулась до суду в жовтні 2007 року, оскільки не знала про строки
позовної давності і тому, що сподівалась,
що відповідач виконає обіцянки та виплатить заборгованість по заробітній
платі. Доказів спричинення моральної шкоди надати суду не може, її розмір
визначила в сумі 500 грн., вважаючи, що цієї суми буде достатньо для подарунки
своїм дітям.

Представник відповідача за дорученням Бєлько Л.С. позовні вимоги визнала
частково, не заперечувала проти стягнення заборгованості по
заробітній платі в сумі 661,50 грн.. НЕ визнала
вимоги щодо стягнення середнього заробітку та моральної шкоди, оскільки позивач
працювала нетривалий час, тому ніякої моральної шкоди їй не було
завдано.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Позивач
працювала в державному підприємстві „Аеропорт Бердянськ" з 09.08.2006 року
по 06.10.2006 року. Заборгованість по заробітній платі перед позивачем за
період з

2

01.09.2006р. по 06.10.2006
року становить 661,50 грн., що підтверджується довідкою підприємства
№93 від 05.09.2007р.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівнику належно
оформлену трудову книжку і провести с ним розрахунок у строки, зазначені
в ст. 116 цього Кодексу.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать
йому від підприємства, провадиться в день звільнення.

Враховуючи, що позивачу не виплачена заробітна плата в строки, передбачені законодавством, чим порушені його конституційні права на
оплату праці, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість по
заробітній платі в сумі 661,50 грн.

Згідно ч.іст.232 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про
вирішення трудового спору безпосередньо до
суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був
дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до ч.2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати
без обмеження будь-яким строком.

Враховуючи, що про порушення свого права позивач узнала в жовтні 2006 року
в день свого звільнення, коли не отримала
повного розрахунку, проте до суду з позовом звернулася лише через рік,
04.10.2007 року, не зазначаючи в ньому поважність причину пропуску строку позовної давності та не просячи його поновити, суд у
зв'язку з цим вважає, що підстав для стягнення на
її користь середнього заробітку та моральної шкоди відповідно до ст.ст. 117, 237-1 КЗпП України немає за пропуском строку позовної
давності без поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 47,116,117,237-1,232,233 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства „Аеропорт Бердянськ" на користь
ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 661 грн. 50 коп. та витрати з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи
в сумі 30 грн., а всього 691 грн. 50 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з державного підприємства „Аеропорт Бердянськ" судовий збір в
доход держави в сумі 51грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через
Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі протягом Юь днів з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.