Справа №2-3814/2007р.
РІШЕННЯ

Іменем України

03 жовтня 2007 року Автозаводський районний суд м.  Кременчука Полтавської

області в складі:    головуючого -
судді - Зємцова В.В.

при секретарі                                       -
Галайчук Н.І.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в залі суду в м.  Кременчуці справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2007 року до суду звернулася ОСОБА_1. з позовом
до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу.

Вказувала,  що з
відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2005 року. У шлюбі
мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.

Сімейно-шлюбні відносини між сторонами були припинені по
тій причині,  що мали різні погляди на
життя. За час сумісного проживання виникали сварки і непорозуміння,  які привели до втрати почуттів любові та
поваги один до одного. Крім того,
відповідач не займався вихованням дитини,  не надавав матеріальної допомоги на її
утримання. Проживають окремо,  спільного
господарства не ведуть. Просила шлюб розірвати.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1. позов
підтримала,  просила задовольнити,  посилаючись на обставини та підстави,  викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_2. проти позову не заперечував,  просив задовольнити.

Суд,  вислухавши
пояснення позивача,  відповідача,  вивчивши матеріали справи,  встановив наступне.

Сторони по справі зареєстрували шлюб 24 вересня 2005
року,  який є для сторін -першим.  Від даного шлюбу  мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.

Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили у 2007 року по
тій причині,  що мали різні погляди на
життя. За час сумісного проживання виникали сварки і непорозуміння,  які привели до втрати почуттів любові та
поваги один до одного. Відповідач сім"ю не забезпечував,  вихованням дитини не займався. Проживають
окремо,  спільного господарства не
ведуть. Сім"я існує формально.

Відповідно до ч. 2
ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя,  збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них,  неповнолітніх дітей,  що має істотне значення.

На підставі встановлених фактів суд вважає,  що позов підлягає задоволенню,  оскільки подальше спільне життя сторін по
справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача ОСОБА_1. та
неповнолітньої дитини сторін по справі.

Витрати по розірванню шлюбу необхідно покласти на
відповідача у вигляді необхідності сплати на користь держави мита у розмірі 17
грн. за одержання свідоцтва про розірвання шлюбу,  позивача у зв»язку з цим слід звільнити від
сплати мита на користь держави.

Керуючись  ст.
ст.  104,  105,  110,
112 Сімейного Кодексу України,   ст.
ст.  14,  57 -59,  ч. 4
ст.  130, 174, 208, 209, 212 -
215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1. -
задовольнити.

Шлюб,
зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 24 вересня 2005 року у
Центральному відділі РАЦСу Кременчуцького МУЮ,
а/з за НОМЕР_1 - розірвати.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2. на користь держави мито у
розмірі 17 грн. за одержання свідоцтва про розірвання шлюбу,  позивача ОСОБА_1. від сплати держмита -
звільнити.

Місце проживання неповнолітньої дитини: сина
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. -визначити з
матір"ю - ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду
Полтавської області через Автозаводський районний суд м.  Кременчука шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.