Справа № 2-90/07р.
РІШЕННЯ

Іменем   України

10 жовтня 2007 року.
Жидачівський районний суд Львівської області

В складі: головуючого - судді   Цюмрака М.Д. при секретарі   Ткачук О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Жидачеві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності в
порядку спадкування на будинковолодіння за законом та за зустрічним позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3,, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку
спадкування на будинковолодіння за законом, мотивуючи свої тим, що відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 являються її
рідними сестрами, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - дружина та син її покійного брата
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1року .

В ІНФОРМАЦІЯ_2 році померла мати
позивачки - ОСОБА_7, а в ІНФОРМАЦІЯ_3 році помер батько - ОСОБА_8, після смерті яких залишилося спадкове майно, яке позивачка фактично прийняла, а тому просить
визнати за нею право власності на це майно.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в свою чергу звернулися з зустрічним
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на те саме
будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті їхнього чоловіка
та батька - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1року, мотивуючи свої вимоги тим, що
після смерті батьків чоловік фактично прийняв спадщину, а не ОСОБА_1, а після
його смерті спадщину прийняла його дружина та син - позивачі за зустрічним
позовом.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1свої вимоги, викладені в позовній заяві повністю підтримала і суду
пояснила, що в 1967 році вона виїхала з чоловіком з м.Ходорова в Магадан на
роботу, а батьки залишилися в м.Ходорові. Оскільки вона з чоловіком отримували
велику зарплату, тому весь час позивачка допомагала батькам як грошима так і
продуктами та одягом. Кожного року позивачка приїжджала на декілька
місяців до батьків у відпустку. Батьки говорили, що житловий будинок вони
залишать ОСОБА_1, про що знали сестри позивачки та брат, а тому позивачка за
свої кошти побудувала біля батьківського будинку літню кухню, оскільки розраховувала, що житловий будинок після смерті
батьків, належатиме їй. Мати позивачки померла в ІНФОРМАЦІЯ_2 році, а
батько в ІНФОРМАЦІЯ_3 році. Позивачка була на похороні матері, а на похорон батька не встигла і тому приїхала через тиждень
після похорону. Вона поселилася в батьківський будинок, а коли знову
виїжджала в Росію, то ключі від будинку передала сестрі ОСОБА_2. В 1984 році
позивачка знову приїхала в м.Ходорів, де поселилася в батьківський будинок, а
коли виїжджала в Росію, то разом із сестроюОСОБА_2 в будинок поселили
квартирантів - сім»ю ОСОБА_9. Брат позивачки ОСОБА_6
не був на похороні ні в матері, ні в батька, оскільки в той час перебував у
місцях позбавлення волі, до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не
звертався, а тому спадщину не прийняв, а
якщо брат не прийняв спадщину, то і відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не
можуть спадкувати те, що не належало ОСОБА_6. Брат ОСОБА_6 повернувся в м.Ходорів в 1985 році і так як не
мав де жити, то сестра ОСОБА_2 впустила його в літню кухню, яку
побудувала позивачка.

2

Позивачка вважає, що вона фактично
прийняла спадкове майно після смерті батьків, а тому просить визнати за нею право власності на всю
спадщину, оскільки сестри ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від своїх часток відмовилися в її
користь, а брат ОСОБА_6 втратив право на частку в спадщині, оскільки її не прийняв ні фактично, ні
юридично, так як в ІНФОРМАЦІЯ_2 році та в ІНФОРМАЦІЯ_3 році, коли померли батьки, він перебував
в місцях позбавлення волі і повернувся звідти тільки в 1985 році.

Будучи допитаною в судовому
засіданні відповідачка ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 визнала, а проти зустрічного позову ОСОБА_4 та
ОСОБА_5заперечила і пояснила, що сестра ОСОБА_1 систематично допомагала батькам
матеріально, оскільки працювала з
чоловіком в Магадані, де отримували велику зарплату і мала можливість допомагати. Батьки вирішили, що їх
житловий будинок після їх смерті, буде належати ОСОБА_1, оскільки вона живе дуже далеко і в
Україні ніякого житла немає. ОСОБА_1, знаючи про волю батьків, вирішила
побудувати літню кухню, оскільки в майбутньому мала намір повернутися проживати в м.Ходорів. Батьки
дозволили їй побудувати на своєму подвір»ї літню кухню. Сестра ОСОБА_1 щороку приїжджала до батьків у
відпустку, де перебувала по декілька місяців,
оскільки у неї були великі відпустки і цей час жила разом з батьками.

Коли в ІНФОРМАЦІЯ_2 році померла
мати, то ОСОБА_1 приїжджала на похорон, а коли помер батько в ІНФОРМАЦІЯ_3 році, то вона приїхала
тільки через тиждень після похорону, оскільки не змогла вчасно добратися. Після похорону батька ОСОБА_1
поселилася в батьківський будинок Порадившись з відповідачкою ОСОБА_2, вирішили до часу повернення позивачки
з Росії в Ходорів, впустити в будинок
квартирантів, тобто позивачка розпорядилася спадковим майном на свій розсуд, а
тому зробила в будинку поточний ремонт, щоб квартиранти зайшли в чистий будинок. На квартиру прийшов
проживати ОСОБА_9 з сім»єю, де проживав з 1984 по 1987 роки.

ОСОБА_6 повернувся в м.Ходорів із
місць ув'язнення в 1984 чи в 1985 роках і так як був розведений із своєю жінкою ОСОБА_4 і не мав де жити, то
зі згоди відповідачки поселився
проживати в літню кухню ОСОБА_1.

Відповідачка суду пояснила, що вона,
як і ОСОБА_1 та ще одна сестра ОСОБА_3 фактично прийняли спадщину після смерті
батька, але від своєї частки відмовилася на користь позивачки ОСОБА_1 оскільки така була воля батьків,
а заповіту батько в користь ОСОБА_1 не встиг
зробити.

Аналогічні пояснення суду дала
представник відповідачки ОСОБА_3 -ОСОБА_10, яка додала, що перших квартирантів в 1984 році в спадковий
будинок впустила ОСОБА_1 з ОСОБА_2 і
квартирант ОСОБА_9 платив за квартиру ОСОБА_2 яка біля будинку користувалася
земельною ділянкою. ОСОБА_6 як після смерті матері так і після смерті батька на похорон не
приїжджав, так як перебував в Росії в місцях позбавлення волі, звідки повернувся в 1985 році, а
тому спадщину не прийняв ні юридично, ні фактично, бо за цей час спадщину прийняла ОСОБА_1, яка
розпорядилася нею на свій розсуд.

З пояснення відповідачки (за
зустрічним позовом позивачки) ОСОБА_4, яка крім себе представляла за дорученням інтереси свого
сина відповідача ОСОБА_5 вбачається, що вона протягом судових засідань декілька разів міняла свої вимоги, то просила визнати за нею та
її сином 1/2 частину спадкового майна, оскільки батьки її чоловіка ОСОБА_6 мали четверо дітей і її чоловіку
припадає 1/2 частина, то просила стягнути з ОСОБА_1 вартість ремонтних робіт, які вона провела разом з
чоловіком, що становить 7 тис.грн. та сплатила їй
вартість !4 частини спадкового майна, а в кінці вирішила, що ні ОСОБА_1, ні її сестри спадкове майно не
прийняли ні фактично, ні юридично, а прийняв її чоловік і просить визнати за нею та її сином право
власності на все спадкове майно, а позивачці в позові відмовити, пославшись на те, що ОСОБА_1 батька не
хоронила, а приїхала вже
після похорону через тиждень, що ОСОБА_1 спадщину не прийняла, оскільки тільки
в 90-их роках переправила з Росії в
м.Ходорів контейнер із своїми меблями та речами, але це було вже через декілька років після смерті її
батьків. В 90-их роках вона з чоловіком управляли спадковим майном, де зробили капітальний ремонт, в
1998 році з чоловіком поселилися в хату його батьків, так як квартиранти пішли на іншу квартиру,
тому ОСОБА_4 вважає, що її чоловік після смерті батьків фактично прийняв спадщину, а так як він помер,
то після його

3

смерті вона з сином мають право на спадщину і
просить її позовні вимоги задоволити, а в позові ОСОБА_1 відмовити.

Суд, заслухавши пояснення
позивачки, відповідачів, свідків, дослідивши матеріали справи дав їм оцінку і вважає, що позов ОСОБА_1
підлягає до задоволення, а в зустрічному позові ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід відмовити з таких міркувань.

·   З пояснення ОСОБА_1, відповідачки
ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 ОСОБА_10, свідка ОСОБА_9вбачається, що після смерті батька ОСОБА_8, який
помер в ІНФОРМАЦІЯ_3 році, ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, оскільки в шестимісячний термін
поселилася жити в будинок батьків, зробила в ньому поточний ремонт, а коли знову виїжджала в
Росію, то впустила в будинок квартирантів

·
сім»ю ОСОБА_9

Крім того з їх пояснень та пояснення
ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_6 повернувся в м.Ходорів з місць позбавлення волі в 1985 році і так як не
мав куди поселитися, оскільки з ОСОБА_4 був
розведений, то із згоди ОСОБА_2 поселився
проживати в літню кухню ОСОБА_1.

З даних пояснень вбачається, що
ОСОБА_6 дійсно не прийняв спадщині ні юридично, оскільки не подав в нотаріальну контору заяву про прийняття
спадщини, ні фактично, так як повернувся з місць
позбавлення волі через два роки після смерті спадкодавці

-  його
батька ОСОБА_8, який помер в ІНФОРМАЦІЯ_3 році.

Судом достовірно встановлено, що
фактично спадщину прийняли ОСОБА_1. ОСОБА_2 та ОСОБА_3, але останні спадкоємці від своїх часток відмовилися в користь ОСОБА_1 тому її позов підлягає до задоволення.

З пояснень свідків ОСОБА_11,
ОСОБА_12 вбачається, що приблизно п»ять
років тому ремонт в спірному будинковолодінні робила ОСОБА_4 із своїм чоловіком ОСОБА_6, після
якого вони поселилися в спірний будинок.

З пояснень даних свідків
вбачається, що ремонт, про який вони пояснили, був зроблений вже в двохтисячних роках, а тому не
можна говорити, що завдяки цьому ремонту ОСОБА_6
прийняв спадщину.

З пояснення свідка ОСОБА_13
вбачається, що вона разом з ОСОБА_1 проживала на Чукотці і знає, що ОСОБА_1 систематично посилала
батькам гроші в м.Ходорів, знає, що ОСОБА_1
побудувала на подвір»ї батьків літню кухню, оскільки після виходу на пенсію
планувала повертатися на постійне місце проживання в м.Ходорів в батьківську хату.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що
він жив в житловому будинку ОСОБА_8 два роки, після чого побудував свою хату і переселився. За час проживання в ОСОБА_8свідок знає, що
ОСОБА_1 приїжджала до батьків, а чи пересилала вона батькам гроші, він того не занє. Свідок ствердив,
що літню кухню побудував ОСОБА_6.

Суд критично відноситься до
пояснень даного свідка, оскільки його пояснення протирічать поясненням ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_9, які ствердили суду, що літню кухню побудувала ОСОБА_1, а не
ОСОБА_6, який в той час перебував в
місцях позбавлення волі і коли в 1985 році повернувся в м.Ходорів, то поселився якраз в літню кухню, яка
на той час вже була побудована.

Із відповіді завідувача Львівським
державним нотаріальним архівом Д.Є. Кравс вбачається, що за наявними даними архіву по
Жидачівській нотаріальній конторі, спадкова справа після смерті ОСОБА_8 не заводилася.

Отже, ОСОБА_6 після смерті свого
батька ОСОБА_8 заяву в нотаріальну контору про
прийняття спадщини не подавав, а також не прийняв спадщину і фактично, так як перебував в місцях
позбавлення волі, звідки повернувся через два роки після смерті батька.

Із копії вироку Жидачівського
районного суду вбачається, що ОСОБА_6 був суджений в 1978 році Нюренберським нарсудом Якутської
АРСР за ст.ст.114 і 206 ч.2 КК РРФСР до 3-х років позбавлення волі, в ІНФОРМАЦІЯ_2 році Середньоколимським
нарсудом Якутської АРСР
за ст. 15-96 ч.3 і 109 ч. 1 КК РРФСР на 1 рік і 6 місяців позбавлення волі, а
також з 26.09.1984 року перебував під
вартою і засуджений Жидачівським районним судом в грудні

4

1984 року за ст. 114 КК УРСР - 1 рік позбавлення волі
з відбуттям покарання в виправно-трудовій
колонії суворого режиму.

Даний вирок стверджує покази
ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_6 дійсно не міг фактично прийняти спадщину
після смерті батька ОСОБА_8,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, так як перебував в місцях позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_6 не прийняв спадщину
ні фактично, ні юридично після смерті батьків, тому після його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1року
спадщина на будинковолодіння АДРЕСА_1 не відкрилася, а тому в позові
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід відмовити за
недоведеністю позовних вимог.

Згідно рішення № 22 від 29.01.2007
року Ходорівської міської ради веранда розміром 2.70 х 5.20 м, літня кухня розміром 3.60 х 3.30 м
та сарай розміром 5.60 х 3.30 м які були зведені
самовільно, узаконеня за ОСОБА_1.

При таких обставинах позов ОСОБА_1
підлягає до задоволення, а в зустрічному позові ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід
відмовити.

Керуючись ст.ст.213, 215 ЦПК
України, 1268,1270 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4
р.н. право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями в порядку спадкування по закону після смерті її
батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В зустрічному позові ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 про визнання за ними права власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями в порядку спадкування по закону після смерті
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1року відмовити
за недоведеністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області.

Заява про апеляційне оскарження
рішення може бути подана через Жидачівський районний суд протягом десяти днів з дня оголошення
рішення, а апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження рішення.