УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня
2007 р.                                                                                                 м.
Рівне

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської

області в складі суддів: Собіни І.М. ,
Мельника Ю.М. ,  Василевича В.С

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення колегії суддів судової палати у цивільних сравах апеляційного суду
Івано-Франківської області від 18 жовтня 2005 року в справі за позовом ОСОБА_1
до Тужилівської сільської ради про визнання частково недійсним рішення  сесії сільської ради від 27.07.2001р.,  -

встановила:

У
вересні 2004 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Тужилівської сільської
ради про визнання частково недійсним рішення сесії сільської ради від
27.07.2001р.

Як зацікалена
особа участь у справі приймала ОСОБА_2

Рішенням
Калуського міськрайонного суду від 4 серпня 2005 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Тижилівської сільської ради в частині виділення ОСОБА_2.  0.02 га земельної ділянки ,  яка перебувала у користуванні ОСОБА_1 було
визнано недійсним.

Рішенням
апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 жовтня 2005 року за
апеляційними скаргами Тужилівської сільської ради таОСОБА_2рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове рішення,
яким в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції
та залишити в силі рішення суду першої інстанції від 4 серпня 2005 року.

Доводить,  що висновки суду апеляційної інстанції не
відповідають обставинам справи. Зокрема що суд не врахував,  що рішенням Тужилівської сільської ради від
27.07.2001 року ОСОБА_2.  було надано 0,
045 га земельної ділянки із земель кафе «Мрія». До виділеної ОСОБА_2.  земельної ділянки увійшли 0, 02 га земельної
ділянки,  яка перебуває в користуванні
позивачки і є частиною її огородженого подвір'я та на якій знаходиться
сарай,  фундамент якого залито у 1972
році.

Колегія
суддів прийшла до висновку ,  що
касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає,  виходячи із слідуючих міркувань.

Відповідно
до ч. 2  ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті та справедливе рішення.

Справа №
33-Ц-568                                           Головуючий
у 1 ін ст.  Галущак Л.О.

Категорія:
33                                                       Суддя-доповідач
Мельник Ю.М.

Згідно  ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу,  про перевагу
одних доказів над іншими. Касаційний суд перевіряє законність судових рішень
лише в межах вимог,  заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно
до положень  ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає,  що рішення ухвалено
з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

З
матеріалів справи вбачається,  що рішення
суду апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням судам норм матеріального та
процесуального права.

Доводи
ОСОБА_1   висновків суду апеляційної
інстанції не спростовують.

За таких
обставин колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення суду
апеляційної інстанції,  а тому касаційна
скарга ОСОБА_1 підлягає відхилити.

Керуючись
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України»
щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007
року,   ст.  ст. 333,
335-336,  338,  343,
344 ЦПК України,  колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області,  -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
колегії суддів   судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 жовтняада
2005 року залишити без зміни. Ухвала оскарженню не підлягає.