Справа №2-400/2007
УХВАЛА

Іменем України

05 червня 2007
року Красноградський районний суд Харківської області в складі:

головуючого -                              судді             Жигилій С. П.

при
секретарі -                                                  Скачко
Т. А.

за
участю позивача -                                        ОСОБА_1

представників
відповідача -                            ОСОБА_2

Шаповал В.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
лінійного управління на Південній залізниці Управління міністерства внутрішніх
справ України на транспорті та Державного казначейства України про відшкодування
шкоди завданої в наслідок незаконного притягнення особи до кримінальної
відповідальності, ,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ЛУ на Південній залізниці УМВС України на
транспорті та Державного казначейства України про відшкодування шкоди,  завданої внаслідок незаконного притягнення її
до кримінальної відповідальності,  так як
09.09.2004 року
відносно неї було винесено постанову про притягнення її в якості обвинуваченої
за вчинення злочину передбаченого
ст.  310 ч.1 КК України
по кримінальній справі,  яка була
порушена 13 липня 2004 року .

13 жовтня 2006 року провадження
по кримінальній справі відносно ОСОБА_1 було закрито на підставі  ст.  6 п.2,  213
п.21 КПК України.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила,  що
її було незаконно притягнуто до кримінальної відповідальності за  ст.  310 ч. 1 КК України.
Слідство по кримінальній справі справи тривало 2 роки та 3
місяці. Справу неодноразове направлялось для проведення додаткового
розслідування і в решті решт постановою від 13.10.2006 року провадження по справі було закрите на підставі  ст.  6 п. 2 КПК України.

За час
слідства нею були витрачені кошти на адвоката в розмірі 3500 грн.,  на паливо для поїздок на судові засідання та
на допити в розмірі 5883,
11 грн.,  поштові витрати на суму 490, 81 гривен,  на конверти та папір - 170 грн.,  за складання висновку за результатами оцінки
правомірності дій та рішень державних органів і посадових осіб -10000 грн.,  на публікації в засобах масової інформації - 3570 грн.,  що вона включає в спричинену їй матеріальну
шкоду. Також,  позивач вважає,  що незаконним притягненням до кримінальної
відповідальності їй було спричинено моральну шкоду,  яку вона оцінює в 100000 грн.

Представники
відповідача ЛУ на ПЗ УМВС України на транспорті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов
визнали частково та вважають,  що позовна
заява позивача підлягає частковому задоволенню,
так як позивачу необхідно сплатити лише частково затрати на бензин для
проїзду до м. Лозова та до м.  Харкова з
розрахунку 100 кілометрів
в одну сторону,  частково суму витрачену
на відправку клопотань та заяв,  які нею
подавалися в ході розгляду справи. Крім того підлягають сплаті кошти. Які були
витрачені позивачем як оплату послуг захисника,
при наявності відповідних документів,
які підтверджують сплату сум захиснику. Відшкодування інших витрат не
передбачено діючим законодавством,  а
тому не підлягають стягненню.

Щодо
стягнення моральної шкоди,  то
представники ЛУ на Південній залізниці УМВС України на транспорті
вважають,  що розмір моральної шкоди
повинен бути

виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати за кожен місяць ведення слідства по
кримінальній справі,  тобто в сумі 10800 гривен.

Представник
Державного казначейства України в судове засідання повторно не з'явився про
день та час розгляду справи був повідомлений належним чином,  про що в матеріалах справи є підтвердження - поштове
повідомлення про вручення судової повістки.

Суд
вислухавши позивача,  представників ЛУ на
Південній залізниці УМВС України на транспорті,
вивчивши всі докази по даній кримінальній справі вважає,  що позов ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню. До такого висновку суд прийшов на підставі слідуючого.

Між
сторонами існує спір щодо стягнення шкоди завданої особі в наслідок незаконного
притягнення її до кримінальної відповідальності. Суд вважає,  що для вирішення вказаного спору необхідно
керуватися вимогами  ст.  1176
ЦК України та Закону України „Про порядок відшкодування шкоди,  завданої громадянинові незаконними діями
органів дізнання,  досудового
слідства,  прокуратури і суду".

Згідно
вимог  ст.  13
Закону України „Про порядок відшкодування шкоди,  завданої громадянинові незаконними діями
органів дізнання,  досудового
слідства,  прокуратури і суду"
питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом
відповідно до чинного законодавства в ухвалі.

Згідно
матеріалів кримінальної справи №3204104,  яка була порушена 13
липня 2004 року
відносно ОСОБА_1 за  ст.  310 ч.1 КК України,  09.09.2004 року щодо ОСОБА_1 було обрано
запобіжний захід - підписка про невиїзд,
а 13 жовтня 2004 року ОСОБА_1пред'явлено обвинувачення в скоєні злочину
передбаченого  ст.  310
ч.1 КК України.

13 жовтня 2006 року провадження
по кримінальній справі відносно ОСОБА_1 закрито на підставі  ст.  6
п.2, 213 п.2 КПК України.

Згідно
вимог  ст.  1 п.1 Закону України „Про порядок
відшкодування шкоди,  завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання,  досудового слідства,  прокуратури і суду" підлягає
відшкодуванню шкода,  завдана
громадянинові внаслідок незаконного притягнення як обвинуваченого та інших
процесуальних дій,  що обмежують права
громадян.

В
частині стягнення моральної шкоди суд вважає,
що позов підлягає частковому задоволенню. При визначенні розміру
моральної шкоди суд приймає до уваги,  що
мінімальний розмір моральної шкоди встановлений в  ст.  13
ч.3 Закону України „Про порядок відшкодування шкоди,  завданої громадянинові незаконними діями
органів дізнання,  досудового
слідства,  прокуратури і суду" в
розмірі не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць
перебування під слідством чи судом.

При
цьому,  приймаючи до уваги те,  що розслідування та розгляд кримінальної
справи за  ст.  310 ч.1 КК України відносно ОСОБА_1 тривав з
09.09.2004 року по 13.10.2006 року тобто 2 роки 1 місяць та 4 дні,  відносно ОСОБА_1 були встановлені певні
обмеження щодо пересування,  так як
09.09.2004 року було обрано запобіжний захід - підписка про невиїзд,  суд вважає,
що розмір моральної шкоди необхідно дещо збільшити від мінімального
розміру встановлено в ч.3  ст.  13 Закону України „Про порядок відшкодування
шкоди,  завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства,  прокуратури
і суду" та на користь ОСОБА_1,
стягнути суму в розмірі 15 тисяч гривен в рахунок відшкодування моральної
шкоди.

В
частині стягнення матеріальної шкоди,
суд вважає,  що позов ОСОБА_1
також підлягає частковому задоволенню. При визначені розміру матеріальної
шкоди,  суд приймає до уваги вимоги  ст.  З
Закону України „Про порядок відшкодування шкоди,  завданої громадянинові незаконними діями
органів дізнання,  досудового
слідства,  прокуратури і суду".

Згідно вказаної
статті,  суд вважає,  що не підлягає стягненню на користь
ОСОБА_1,  так як вони не передбачені в  ст.  З
Закону витрати на придбанню паперу на суму 170 гривен,  затрати за
складання висновку за результатами оцінки правомірності дій та рішень державних
органів і посадових осіб в сумі 10000
гривен,  витрати на публікації в
засобах масової інформації публікацій на суму 3570 гривен.

Крім
того ОСОБА_1 не
надано до суду будь - які
докази в підтвердження сплати коштів адвоката в розмірі 3500 гривен.

Також
суд вважає,  що на користь позивача
необхідно частково стягнути витрати на проїзд та зменшити суму з 5883, 11 гривен до 365 гривен. При
цьому суд приймає до уваги,  що на
користь позивача необхідно стягнути кошти із рахунку вартості 20 літрів бензину
на 200 кілометрів - відстані від м. Краснограда до м. Лозова або до м. Харкова
за 19.08.2005 року,  29.11.2005
року,  16.12.2005 року,  13.03.2006 року,  14.02.2006 року,  02.03.2006 року,  так як згідно матеріалів кримінальної справи
в ці дні проводилися слідчі дії та судові засідання в м. Лозова та в м.
Харкові.

Крім
того,  суд вважає за необхідне зменшити
суму поштових витрат,  які понесені
позивачем для направлення клопотань,
заяв під час розгляду розслідування кримінальної справи з 490, 81 гривен
до 34 гривен 07 копійок. При цьому суд приймає до уваги,  що позивачем необгрунтовано було включено в
поштові витрати ті затрати,  які були нею
понесені на відправку кореспонденції,
яка не пов'язана з розслідуванням та розглядом кримінальної справи.

Витрати
на відправку поштою клопотань та заяв які були подані під час досудового
слідства та судового розгляду справи на суму 1 гривня 40
копійок,  2 гривні 15 копійок,  6
гривен 15 копійок,  2
гривні 60 копійок,  10
гривен 60 копійок,  7
гривен 15 копійок,  4
гривні 02 копійки
підтверджені квитанціями про відправку (а.с.  28. 33,
40,  41,  42,
43,  44),  оригінали квитанцій були надані позивачем для огляду під
час розгляду справи.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.  1,
3,  12,  13 Закону України „Про порядок
відшкодування шкоди,  завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання,  досудового слідства,  прокуратури і суду",   ст.  1176 ЦК України,   ст.  10,
11,  88,  131,
209,  212, 214, 215, 218 ЦПК
України,  суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути
на користь ОСОБА_1 з Державного казначейства України за рахунок Державного
бюджету України матеріальну шкоду в розмірі 409 (чотириста дев'ять гривен) 54 копійки та моральну шкоду в розмірі 15 (п'ятнадцять)
тисяч гривен,  а всього стягнути суму в
розмірі 15409 (п'ятнадцять
тисяч чотириста дев'ять) гривен 54
копійки.

В задоволенні
іншої частини позовних вимог відмовити.

Ухвала
може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через
Красноградський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст.  295 ЦПК України.