Справа №2-1674/07
РІШЕННЯ

(заочне)

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

01 листопада 2007 року                                                                            м.
Житомир

Корольовський районний суд
м. Житомира в складі головуючого - судці Сингаївського О.П.,  при
секретарях - Котелянець Т.М. ,
Рудницькій СМ.
. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2про стягнення коштів за договором
завдатку,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом,  де зазначила,
що 01 лютого 2007 року вона уклала з відповідачем договір завдатку,  передбачаючи в майбутньому,  а саме 15 березня 2007 року,  укласти з нею договір купівлі-продажу 3А
частин приміщення кафе-піцерії,  що
розташоване в ІНФОРМАЦІЯ_1. В якості завдатку позивач передала відповідачу
50500 гривень. Однак,  в строк
обумовлений договором відповідач не уклала з нею договір купівлі продажу
зазначеного кафе,  та згодом взагалі
відмовилась від проведення відчуження. При цьому вона не повернула отриманий
завдаток в подвійному розмірі,  як це
передбачено договором.  На підставі
викладеного позивач просила стягнути з відповідача подвійний розмір завдатку в
сумі 101000 гривень та витрати по сплаті судового збору - 604 грн..

В судовому засіданні
позивач позов підтримав з наведених у ньому підстав.

Відповідач позов не визнала посилаючись на те,  що саме позивач відмовилася від укладення
договору купівлі-продажу квартири. На послідуючі засіданні відповідач не
з'являлася,  про причини неявки не
повідомляла. Суд,  за згодою позивача
розглянув справу без участі відповідача в заочному порядку,  відповідно до глави 8 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача,  відповідача,
вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про те,  що даний позов підлягає задоволенню виходячи
з наступного.

В судовому засіданні встановлено,  що 01.02.2006 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір завдатку (а.с. 4). Договір укладено в
письмовій формі. Відповідно до умов договору та встановленим в судовому
засіданні фактам,  відповідач
ОСОБА_2отримала від позивача ОСОБА_1 кошти в сумі 50500 гривень в рахунок
належної плати за ІНФОРМАЦІЯ_1,  та як
доказ укладення в майбутньому договору відчуження між сторонами та забезпечення
його виконання. Зазначене підтвердилось в судовому засіданні копією договору
(а.с. 4),  поясненнями сторін та показами
свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . В зв'язку з чим,
суд дійшов до висновку про те,  що
між сторонами було укладено саме договір завдатку,  та ОСОБА_2отримала від ОСОБА_1 01.02.2006
року 50500 гривень в рахунок належних з позивача платежів,  на підтвердження зобов'язання і на забезпечення
його виконання. Пунктами 2.1,  3.1
передбачалось укладення основного договору до 15 березня 2007 року. Форма та
зміст даного договору відповідають вимогам т.. ст. 207,  547 ЦК України.

Пунктом 4.1 договору передбачено,  що в разі не виконання умов договору з вини
боржника (задаткодателя),  завдаток
залишається у кредитора (задаткодержателя). В разі

не виконання договору з вини кредитора
(задаткодержателя),  останній повертає подвійну суму завдатку на протязі трьох
днів від 15.03.2007 року.

Такі ж положення щодо наслідків порушення
зобов'язання,  забезпеченого завдатком
передбачені  ст. 571 ЦК України.

Аналізуючи подані сторонами докази суд прийшов до
висновку про те,  що порушення
зобов'язання сталося з вини кредитора.

Так,  допитаний в
судовому засіданні свідок ОСОБА_5пояснив,
що він працює в ІНФОРМАЦІЯ_2 в якій 01.02.2007 року в його присутності між сторонами було укладено даний
договір завдатку. Пізніше він займався оформленням всіх необхідних документів
для здійснення договору купівлі продажу кафе-піцерії. До 07 березня 2007 року
позивач ОСОБА_1 була готова укласти договір купівлі-продажу,  мала при собі необхідну суму коштів,  однак відповідач ОСОБА_2двічі - 14 березня та
15 березня 2007 року не з'являлася для укладення договору відчуження,  хоча була повідомлена ОСОБА_1в його
присутності про час та місце укладення договору. Такі ж покази щодо готовності
ОСОБА_1 до укладення договору та ухилення відповідача ОСОБА_2від його укладення
далиОСОБА_4  та ОСОБА_3.

Також пояснення ОСОБА_1 щодо готовності до укладення основного договору в
обумовлений договором завдатку строк підтвердилось в судовому засіданні копією
договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22.02.2006 року (а.с. 34),  борговими розписками від 13.03.2007 року
(а.с. 35,  36),  які свідчать про те,  що позивач ОСОБА_1 мала необхідну суму коштів
для здійснення купівлі кафе-піцерії.

Суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_2про те,  що укладення основного договору не відбулося
з вини позивача,  оскільки відповідачем
на підтвердження своїх заперечень не було подано жодного доказу.

Також суд не згоден з поясненнями представника
відповідача,  про те,  що в даному випадку отримані відповідачем
кошти необхідно розцінювати як аванс,
через недотримання сторонами нотаріально-посвідченої форми договору,  оскільки,
як зазначалось вище відповідно до статті 547 ЦК України правочини щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняються у письмовій формі.

Відповідно до  ст. .88 ЦПК
України є обґрунтованою,  як
похідна,  вимога позивача про
відшкодування їй судових витрат по сплаті судового збору в сумі 604 гривні.
Також суд стягує з відповідача на користь держави недосплачений судовий збір в
розмірі 446 гривень та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

На підставі викладеного,
керуючись  ст.  ст.
207,  570,  571,
547,  629 ЦК України,   ст.  ст.
10,  11,  60,
208,  209,  212-215,
224,  226 ЦПК України,  -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути зОСОБА_2на користь ОСОБА_1 101000 (сто одну)
тисячу гривень боргу за договором завдатку та 604 грн. сплаченого позивачем при
подачі позову судового збору,  а всього
101604 (сто одну тисячу шістсот чотири) грн..

Стягнути зОСОБА_2на користь держави судовий збір в
розмірі 446 гривень та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Заочне рішення може бути
переглянуте Корольовським райсудом м. Житомира за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до
апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  яка може бути подана протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.