Справа № 2-3604 2007
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2007 року Оболонсь
кий районний суд м. Києва у скл
аді:
головуючого - судді - Тищук М
. Ф.,
при секретарі - Савосіній A.M.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, за участю треті
х осіб на стороні відповідач
а без самостійних вимог: ОС
ОБА_3; ОСОБА_4, про встанов
лення факту знаходження у шл
юбних відносинах та визнання
права власності на 1/2 частину
всього майна, яке було набуте
ними за час спільного прожив
ання, -

встановив:

Звернувшись до суду з позо
вом до ОСОБА_2 , позивачка
ОСОБА_1 просить визнати пра
во власності на частину майн
а, що належить відповідачу.
Свої позовні вимоги позива
чка обґрунтовує ти, що вона і в
ідповідач досить тривалий ча
с знаходилися у фактичних шл
юбних відносинах. На даний ча
с ці відносини припинено, одн
ак залишилося спільно нажите
майно, яке оформлено на відпо
відача.
У судовому засіданні предс
тавник позивачки уточнив поз
овні вимоги та просив суд вст
ановити факт знаходження у ш
любних відносинах та визнанн
я права власності на 1/2 частин
у всього майна, яке було набут
е ними за час спільного прожи
вання однією сім'єю.
Відповідач ОСОБА_2 та йо
го представник заперечують п
роти позову повністю і в підт
вердження заперечень надали
відповідні докази.
В останні судові засіданн
я ні позивачка ні її представ
ник не з'явилися.
Враховуючи те, що сторони п
ояснення в судових засідання
х давали та надали докази, а та
кож враховуючи заперечення п
редставника відповідача, суд
не вбачає підстав для залише
ння позову ОСОБА_1 без роз
гляду, а тому є всі підстави дл
я ухвалення рішення.
Заслухавши пояснення осіб
, які беруть участь у справі, т
а дослідивши докази, суд прих
одить до висновку, що даний по
зов не підлягає задоволенню
з наступних підстав.
Позивачка звернулася у суд
з вказаним позовом, мотивуюч
и тим, що майже 10 років з 1997 по ли
пень 2006 року вона знаходилась
у фактичних шлюбних відноси
нах з відповідачем. Приблизн
о з жовтня 1997 року по січень 2001 р
оку вони проживали разом за а
дресою: АДРЕСА_1, а з лютого
2001 року по липень 2006 року в квар
тирі АДРЕСА_2. За період зн
аходження у фактичних шлюбни
х відносинах ними придбане т
аке майно, що є спільною суміс
ною власністю подружжя та пі
длягає поділу:
квартира за адресою: АДР
ЕСА_1;
квартира за адресою: АДРЕ
СА_2;
· квартира за ад
ресою: АДРЕСА_3; нежилі при
міщення за адресою: АДРЕСА_
4.;
· гараж АДРЕС
А_5;

2
2 - гараж АДРЕСА_6;
автомобіль «Субару» держа
вний номер НОМЕР_1; автомо
біль «Газель» державний номе
р НОМЕР_2; автомобіль «Тав
рия» державний номер НОМЕР
_3 та інше майно та грошові вк
лади у приватних банках.
В органах РАГС шлюб між пози
вачкою і відповідачем не реє
струвався.
Судом встановлено, що пози
вачка та відповідач проживал
и у квартирі АДРЕСА_2. Факт
проживання підтвердили свід
ки.
Однак, факт ведення спільно
го господарства та наявності
їх спільного бюджету не вста
новлено.
Крім того судом встановлен
о, що майно у вигляді квартири
за адресою: АДРЕСА_3 та неж
илих приміщень за адресою:
АДРЕСА_4. придбано третьою о
собою, тобто ОСОБА_3.
Гараж АДРЕСА_6 придбани
й ОСОБА_4 - третьою особою н
а стороні відповідача.
Відповідно до ст. 22 Кодексу п
ро шлюб та сім'ю України (що ді
яв до 01.01.2004 р.) вказане майно не мо
же вважатися спільною власні
стю сторін. А ст. 74 Сімейного ко
дексу України (діючий в даний
час) не має зворотньої сили.

Матеріалами справи встано
влено, що квартира за адресою
: АДРЕСА_1 придбана за особ
исті кошти відповідача - ОС
ОБА_2, які він отримав 25 верес
ня 1997 року від продажу акцій за
договором № 617-к на загальну су
му 12420 грн.
Квартира за адресою: АДРЕ
СА_2 побудована відповідаче
м за договором інвестування
будівництва жилого дому від
24.03.2000 р. за особисті кошти відпо
відача від продажу акцій за д
оговором № КЕН-ОбОО-к-29 на суму
22381, 60 грн. та залишок від попере
днього продажу акцій 8250, 00 грн., а
також отриманих від рідної с
естри та матері 30 000 доларів США
.
Крім того, зазначені кварти
ри та гараж №106 придбані відпо
відачем до набуття чинності
новим Кодексом про шлюб та сі
м'ю України, який набув чиннос
ті з 01.01.2004 р.
Позивач не надав доказів пр
идбання гаражу АДРЕСА_5 та
автомобіля Субару державний
номер НОМЕР_1, автомобіля
«Газель» державний номер Н
ОМЕР_2, автомобіль «Таврия»
державний номер НОМЕР_3 б
ули придбанні відповідачем з
а власні кошти, іншого позива
чем не доведено.
Суд не приймає до уваги дово
ди представника позивача щод
о підтвердження права власно
сті на квартири, гараж та авто
мобілі за сплаченими позивач
ем квитанціями квартплати та
заповнення її почерком дого
ворів на утримання квартири
з відповідними організаціям
и.
Право власності на зазначе
ні квартири, автомобілі та га
раж оформлено за відповідаче
м, факт купівлі їх за гроші поз
ивача не встановлений.
Ствердження позивача про т
е, що зазначене майно придбан
е за спільні кошти є безпідст
авними та не можуть бути взят
і судом до уваги. Право відпов
ідача на квартиру за цими дог
оворами не оспорено, зазначе
ні договори купівлі-продажу
та інвестування не визнані н
едійсними ні повністю, ні час
тково.
Згідно ст. 17 Закону України в
ід 7 лютого 1991 р. «Про власність
», майно, придбане внаслідок с
пільної праці членів сім'ї, є ї
х спільною сумісною власніст
ю, якщо інше не встановлено пи
сьмовою угодою між ними.
Однак, лише сам факт пер
ебування у фактичних шлюбних
відносинах без встановлення
участі сторін спільною прац
ею в набутті майна не є підста
вою для визнання за ними прав
а спільної сумісної власност
і на нього.

3
Представник позивача не н
авів переконливих доказів, я
кі б підтверджували факт вкл
адення сумісної праці сторін
у придбанні спільного майна
.
На підставі викладеного та
ст. 17 Закону України «Про влас
ність» в редакції 1991 року, ст. 22 К
одексу про шлюб та сім'ю Украї
ни, що діяв до 01.01.2004 р., ст. 74 Сімейн
ого кодексу України, керуючи
сь ст. ст. 10, 15, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України
, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА
_2, за участю третіх осіб на с
тороні відповідача без самос
тійних вимог: ОСОБА_3; ОС
ОБА_4, про встановлення факт
у знаходження у шлюбних відн
осинах та визнання права вла
сності на 1/2 частину всього ма
йна, яке було набуте ними за ча
с спільного проживання залиш
ити без задоволення.
Скасувати арешт, який був н
акладений ухвалою Оболонськ
ого районного суду м. Києва ві
д 13 липня 2007 року (справа № 2-3604/2007), з
наступного майна:
· з квартири А
ДРЕСА_1;
· з квартири А
ДРЕСА_2;
· з квартири А
ДРЕСА_3; з нежилого приміщен
ня, що в будинку АДРЕСА_4;

· з гаражу АДР
ЕСА_5;
· з гаражу АДР
ЕСА_6;
· з автомобіля м
арки „Таврія", державний реєс
траційний номерний знак НО
МЕР_3;
· з автомобіля м
арки „Газель", державний реєс
траційний номерний знак НО
МЕР_2;
з автомобіля марки „Субару
", державний реєстраційний но
мерний знак НОМЕР_1.
На дане рішення може бут
и подана апеляційна скарга п
ротягом десяти днів з дня под
ачі заяви про апеляційне оск
арження, яка може бути подана
протягом десяти днів з дня от
римання копії рішення суду а
бо ознайомлення з ним.