Справа
№2-5907/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

03 грудня 2007
року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого-судді
Гандзій Н.В.

при
секретарі                              Чорноморець
Т.К.

з участю
адвоката ОСОБА_2.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській
області,  ТОВ «Вилайн» і ВАТ «Одеський
завод поршневих кілець» про усунення перешкод в користуванні підвальним
приміщенням,  визнання договору оренди
недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулась до суду з позовом,  в якому
просить визнати недійсним договір оренди підвального приміщення житлового
будинку АДРЕСА_1 укладений 20 квітня 2005 року Регіональним відділенням Фонду
держмайна України по Одеській області з товариством з обмеженою
відповідальністю «Вилайн»,  та
зобов'язати ТОВ «Вилайн» усунути перешкоди в користуванні цим приміщенням.  Крім того,
позивач просить зобов'язати ВАТ «Одеський завод поршневих кілець»
поновити теплопостачання житлового будинку АДРЕСА_1. При цьому позивач
посилається на те,  що вона мешкає у
цьому будинку,  є власником АДРЕСА_1 та
співвласником підвального приміщення,
тому договір його оренди порушує її права як співвласника цього
приміщення,  бо вона не може вільно та без
перешкод користуватися ним.  ВАТ
«Одеський завод поршневих кілець» є балансоутримувачем будинкуАДРЕСА_1 тому
зобов'язаний здійснювати заходи до належного теплопостачання цього будинку,  проте він цього не робить.

У
судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги,  навівши ті ж обставини,  що і в позовній заяві.

Представник
відповідача-Регіонального відділення Фонду держмайна України по Одеській
області,  позов не визнав і пояснив,  що нежиле підвальне приміщення пл. 116, 9
кв.м.  не є допоміжним,  оскільки в ньому ніколи не розміщувались і не
можуть бути розміщені інженерні комунікації. Спірне приміщення
використовувалось в якості котельної,
яка була демонтована як непридатна для подальшої експлуатації. Власником
цього приміщення була держава в особі Фонду державного майна України.

20
квітня 2005 року між Регіональним відділенням Фонду держмайна України по
Одеській області та ТОВ «Вилайн» був укладений договір оренди на нежилі
підвальні приміщення пл.116, 9 кв.м.  Всі
вимоги цього договору ТОВ «Вилайн» виконало. 26 червня 2007 року вказаний
договір був розірваний.

Представник
відповідача-ТОВ «Вилайн» позов не визнав та пояснив,  що раніше спірні приміщення які
використовувались в якості котельної,
довгий час не використовувались і стали непридатними. Заключив з
Регіональним відділенням Фонду держмайна України договір оренди на вказані
приміщення,  ТОВ «Вилайн» демонтувало
стару котельню,  винесло із спірних
приміщень обладнання водо забезпечення,
зробило капітальний ремонт приміщень,
витратив на це 35 тисяч 863 грн.

26
червня 2007 року договір оренди був розірваний. Згідно договору купівлі-продажу
об'єкту малої приватизації шляхом викупу від 21 червня 2007 року ТОВ «Вилайн»
стало власником спірних приміщень пл.116, 9 кв.м.  і передавати їх частину в користування
ОСОБА_1не бажає.

Представник
відповідача-ВАТ «Одеський завод поршневих кілець» позов не визнав і
пояснив,  що відновлення опалення
АДРЕСА_1 у спосіб,  що існував до 2004
року,  неможливе,  тому що санітарні та будівельні норми не
дозволяють розміщення вугільної котельної у місті,  а також не дозволяють розміщення газової
котельної у підвальному приміщенні.

Окрім
того,  встановлення майже у всіх
квартирах АДРЕСА_1 ОАГВ унеможливлює будування котельної для опалення квартири
позивача. На сьогодні ВАТ «ОЗПК» за свій рахунок встановила ОАГВ всім бажаючим
мешканцям АДРЕСА_1. ОСОБА_1відмовилася від встановлення в її квартирі
ОАГВ,  що підтверджується актом від
20.08.2004 року,  який позивач підписала.
Крім того,  Приморський районний суд
м.  Одеси вже розглядав позовну заяву
ОСОБА_1до ВАТ «ОЗПК»,  в якій вона
просила зобов'язати відповідача забезпечити теплопостачання її квартири.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  перевіривши матеріали справи і оцінивши
зібрані докази в їх сукупності,  вважає,  що в позові ОСОБА_1треба відмовити з
наступних підстав.

Судом
встановлено,  що житловий будинок
АДРЕСА_1 в м.  Одесі знаходиться на
балансі ВАТ «Одеський завод поршневих кілець». Власником зазначеного будинку є
держава в особі Фонду державного майна України.

В
підвальних приміщеннях цього будинку до 2004 року була вугільна котельня,  яка для подальшої експлуатації була
непридатна.

20
квітня 2005 року Регіональне відділення Фонду держмайна України по Одеській
області та ТОВ «Вилайн» уклали договір оренди на нежилі підвальні приміщення
пл.116, 9 кв.м. ,  які довгий час не
використовувались і стали непридатними,
що підтверджується висновком ЧП «Інженер-Сервіс» від 28 квітня 2005
року.

Виконуючи
вимоги договору оренди,  ТОВ «Вилайн»
демонтувало стару котельню,  замінило
старі водопровідні труби,  винесло із
спірних приміщень обладнання водо забезпечення та зробило капітальний ремонт
цих приміщень,  витратив на це 35 тисяч
863 грн.

26 червня 2007
року договір оренди був розірваний.

Спірне
приміщення не є допоміжним,  оскільки в
ньому ніколи не розміщувались і не можуть бути розміщені інженерні комунікації.
Відповідно до листа ВАТ «ОЗПК» від

14.04.2006
року №326/01 спірне приміщення використовувалось в якості котельної,  яка була демонтована як непридатна для подальшої
експлуатації.

Наказом
Фонду державного майна України від 30.11.2006 року №1798 спірне підвальне
приміщення включено до переліку об'єктів державної власності групи А,  які підлягають приватизації шляхом викупу.

На даний
час власником цього приміщення є ТОВ «Вилайн»,
що підтверджується договором купівлі-продажу від 21 червня 2007
року,  актом передачи держмайна №842
від 27 червня 2007 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 02.08.2007 року.

Згідно
з  ст.
ст.  317 і 319 Цивільного кодексу
України власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм майном.  Власник володіє,  користується,
розпоряджається своїм майном на власний розсуд. ТОВ «Вилайн» передавати
ОСОБА_1в користування підвальне приміщення або його частину не бажає.

Судом
також встановлено,  що відновлення
опалення АДРЕСА_1 у спосіб,  що існував
до 2004 року,  неможливе,  тому що санітарні та будівельні норми не
дозволяють розміщення вугільної котельної у місті,  а також не дозволяють розміщення газової
котельної у підвальному приміщенні.

На
сьогодні ВАТ «ОЗПК» за свій рахунок встановила ОАГВ всім бажаючим мешканцям
будинкуАДРЕСА_1 що унеможливлює будування котельної для опалення квартири
позивачки. Сама ОСОБА_1від встановлення в її

квартирі ОАГВ
відмовилась,  що підтверджується актом
від 20.08.2004 року,  який вона
підписала.

Крім
того,  Приморський районний суд м.  Одеси вже розглядав позовну заяву ОСОБА_1до
ВАТ «ОЗПК»,  в якій вона просила
зобов'язати відповідача забезпечити теплопостачання її квартири. Рішенням від
01.07.2005 року,  залишеним без змін
апеляційною інстанцією,  ОСОБА_1в
задоволенні позовних вимог було відмовлено.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  209,  212-215 ЦПК України,   ст.
ст.  317, 319
Цивільного кодексу України,  суд

ВИРІШИВ:

Відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні позовної заяви до Регіонального відділення Фонду
державного майна України по Одеській області,
ТОВ «Вилайн» і ВАТ «Одеський завод поршневих кілець» про усунення
перешкод в користуванні підвальним (допоміжнім) приміщенням і визнання договору
оренди недійсним.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду в Одеської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.