Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2007 року                                Бердянський
міськрайонний суд

Запорізької
області в складі: головуючого судді - Крамаренко А.І.

при секретарі -
Корнієнко Н.І. за  участю:   представника   позивача
-  ОСОБА_1 ,    відповідача   -ОСОБА_2

розглянув
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1,  яка діє за дорученням в
інтересах ОСОБА_3,  до Бердянської
міської ради,  виконкому Бердянської
міської ради,  ОСОБА_2 про визнання
рішення виконкому Бердянської міської ради та рішення Бердянської міської ради
незаконними,  визнання державного акту
про право приватної власності на землю незаконним ,  усунення перешкод в користуванні земельною
ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  в інтересах ОСОБА_33вернулась до суду з
позовом,  в якому просить визнати п.1.3.
рішення виконкому Бердянської міської ради №592 від 03.10.2002 року і рішення
Бердянської міської ради №10 від 26.12.2002 року про передачу ОСОБА_2 у
власність в порядку приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_1 незаконними;
визнати державний акт про право власності на земельну ділянку ОСОБА_2
недійсним; усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_33емельною ділянкою по
АДРЕСА_1,  зобов'язавши ОСОБА_2 поновити
паркан на попередній границі.

В
обгрунтування позовних вимог зазначено,
що АДРЕСА_1,  що розташоване на
земельній ділянці площею 0, 1 га,
належить ОСОБА_33емельна ділянка даного домоволодіння на підставі
рішення виконкому Бердянської міської ради від 04.07.2002 року №391 та рішення
Бердянської міської ради №10 від 26.12.2002 року переданий у власність
ОСОБА_33емельна ділянка площею 0, 0065 га за вказаною адресою перебувала в
користуванні ОСОБА_3 на підставі договору оренди від 22.08.2002 року.

ОСОБА_2
з 2002 року є власником АДРЕСА_1. На підставі п.1.3,  рішення виконкому Бердянської міської ради
№592 від 03.10.2002 року і рішення Бердянської міської ради

№10 від 26.12.2002 року земельна ділянка площею 0, 961 га по АДРЕСА_1
передана у власність ОСОБА_2

Позивач
вважає,  що при приватизації земельної
ділянки по АДРЕСА_1 та виготовленні відповідної технічної документації із
землеустрою була допущена помилка,
внаслідок якої земельна ділянка відповідача збільшилась на 0, 0041 га за
рахунок збільшення ширини земельної ділянки на 0, 1 м.  зі сторони АДРЕСА_1.

Таким
чином,  при приватизації суміжних
земельних АДРЕСА_1 виникло накладення меж земельних ділянок чим порушені права
ОСОБА_3

Крім
того ОСОБА_2 демонтувала старий паркан та встановила новий,  збільшив ширину своєї земельної ділянки на
вищевказані величини,  чим також порушила
права ОСОБА_3

В
судовому засіданні ОСОБА_1  та її
представник підтримали позовні вимоги ,
просять позов задовольнити.

ОСОБА_2
позов не визнала та пояснила,  що при
приватизації земельної ділянки поАДРЕСА_2 зовнішні межі ділянки були
встановлені в натурі і узгоджені із суміжними землекористувачами,  у тому числі й з ОСОБА_3- Факт встановлення
нового паркану не заперечує,  але
зазначила,  що новий паркан встановлений
на місці старого,  про що свідчать
фотографії з-частковими елементами старого паркану.

Просить в
задоволенні позову ОСОБА_1  відмовити.

Представники
Бердянської міської ради та виконкому Бердянської міської ради,  належним чином повідомлені про час і місце
розгляду справи,  в судове засідання не
з'явились,  причину неявки суду не
повідомили. До суду не надходило заяв про неможливість розгляду справи. у їх
відсутність.

Заслухавши
учасників судового засідання,  дослідивши
матеріали справи суд вважає позов таким,
що підлягає частковому задоволенню в зв'язку з наступним.

Згідно  ст.  З
ЦПК України кожна особа має право в порядку ,
встановленому цим Кодексом,
звернутись до суду за захистом своїх порушених прав,  невизнаних або оспорюваних прав ,  свобод чи інтересів.

За
змістом  ст.   ст.
10,  11 ЦПК України суд розглядає
справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб
,  які беруть участь у справ. Особа
,  яка бере участь у справі ,  розпоряджається своїми правами ,  щодо предмету спору на власний розсуд.

АДРЕСА_1
належить ОСОБА_33емельна ділянка площею 0, 1 га за вказаною адресою
належить   ОСОБА_3   на
підставі   державного   акту
на   право

приватної власності на землю,
виданого згідно рішення Бердянської міської ради №391 від 04.07.2002
року.

ОСОБА_2
належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 22.04.2002 року.
Земельна ділянка площею 0.0961 га за вказаною адресою належить ОСОБА_2 на
підставі державного акту на право приватної власності на землі,  виданого згідно рішення виконкому Бердянської
міської ради №592 від 03.10.2002 року та рішення Бердянської міської ради №10
від 26.12.2002 року.

З акту
встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки
ОСОБА_2,  видно,  що даний акт підписаний суміжним
землекористувачем ОСОБА_3 і є підставою для прийняття рішення по фактичному
користуванню з наступним оформленням документів,  що посвідчують право користування землею.

Факт
підписання вказаного акту ні ОСОБА_3,  ні
її представником в судовому засіданні не заперечується і не спростовується.

За
змістом  ст.  116 ЗК України безоплатна передача земельних
ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних
ділянок,  які перебувають у користуванні
громадян,  за рішенням органів виконавчої
влади або органів місцевого самоврядування та державних-органів приватизації
щодо земельних ділянок,  на яких
розташовані об'єкти,  які підлягають
приватизації,  в межах їх повноважень.

Порядок
безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами,  встановлений
ст.  118 ЗК України і зокрема
передбачає звернення громадянина з заявою до відповідної районної,  Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної,  міської ради за місцем
знаходження земельної ділянки та виготовлення за замовленням громадянина
організацією,  яка має відповідний дозвіл
(ліцензію),  проекту відведення земельної
ділянки.

Відповідно
до ч.1  ст.  193 ЗК України державний земельний кадастр -
це єдина державна система земельно-кадастрових робіт,  яка встановлює процедуру визнання факту
виникнення або припинення права власності і права користування земельними
ділянками та містить сукупність відомостей і документів про місце розташування
та правовий режим цих ділянок,  їх
оцінку,  класифікацію земель,  кількісна та якісну* характеристику,  розподіл серед власників землі та
землекористувачів.

Складовою
частиною державного земельного кадастру згідно
ст.  196 ЗК України є кадастрові
зйомки.

Відповідно
до  ст.
198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт,  виконуваних для визначення та відновлення меж
земельних ділянок,  і включає зокрема
погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

З технічного паспорту на АДРЕСА_1 видно,
що межа з АДРЕСА_1 є прямою лінією і проходить уздовж задніх стін сараю
"Ж",  альтанок "З,  И".

Відповідно
до державних актів на право приватної власності на землю ОСОБА_2 та ОСОБА_3
межа між АДРЕСА_1 є прямою і не має поворотних точок.

Відповідно
до висновку судової технічної експертизи від 04.10.2007 року експерт прийшов до
наступних висновків:

1.
Площа земельної ділянки поАДРЕСА_1 складає 0, 0962
га,  що перевищує площу,  зазначену в державному акті на право
приватної власності на землю,  на 0, 0001
га.

2.
Фактична конфігурація земельної ділянки по АДРЕСА_1
несуттєво відрізняється від розмірів,
зазначених в державному акті на право приватної власності на землю і в
технічному паспорті на житловий будинок від 10.10.2005 року.

3.
Площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 складає - 0, 1036
га,  що перевищує площу земельної
ділянки,  вказану в державному акті на
право приватної власності на землю,  на
0, 0036 га,  але менше на 0, 0029 га чим
у договорі оренди земельної ділянки від 22.08.2002 року,  строк дії якого скінчився 01.07.2005 року.
Площа,  зазначена в державному акті на
право приватної власності на землю є фактично на ділянці по АДРЕСА_1,  але конфігурація земельної ділянки не
відповідає лінійним розмірам (від В до Г).

4.
Фактично конфігурація земельної ділянки по АДРЕСА_1 не
відповідає розмірам,  вказаним в
державному акті на право приватної власності на земельну ділянку та в
технічному паспорті на домоволодіння від 02.03.1989 року.

5.
Розташування спірної межі між домоволодіннями №90 та №92
відповідає наступним прив'язкам на місцевості: електричний дерев'яний стовп
(технічний паспорт БТІ на житловий АДРЕСА_2 за 1947 рік; план земельної
ділянки,  виготовлений в 2002 році
Бердянським земельно-кадастровим бюро; акт відновлення на місцевості межових
знаків земельної ділянки по АДРЕСА_2 від 04.08.2004 року; акт перевірки
виконання вимог земельного законодавства №82 від 27.10.2005 року),  сарай АДРЕСА_2 (копія з міського
планшету,  видана Управлінням архітектури
та містобудування м.  Бердянська за 1979
рік; договір сервітуту з додатком плану земельної ділянки від 27.11.2001 року;
технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1 від 02.03.1989 року; акт
встановлення на місцевості меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 03.06.2002
року; акт відновлення на місцевості межових знаків земельної ділянки поАДРЕСА_2
від 04.08.2004 року).

В
результаті зйомки меж та ситуації встановлено,
що межа між АДРЕСА_1 має три поворотні точки,  які відхиляються від ідеальної прямої:
металевий стовп

паркану №1 на 0, 17 м.  заходить на
ділянку №92,  стовп №2 на 0, 16 м. ,  стовп №3 на 0, 20 м.  заходять на ділянку №90.

Відповідно
до 143 ЦПК України для з'ясування обставин,
що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі
науки,  мистецтва,  техніки,
ремесла тощо суд призначає експертизу за заявою осіб,  які беруть участь у справі. Особи які беруть
участь у справі мають право просити суд провести експертизу у відповідній
судово-експертній установі,  доручити її
конкретному експерту,  заявляти відвід
експерту,  просити суд призначити
повторну,  додаткову або
комплексну-експертизу.

Ні
ОСОБА_1  ні представниками Бердянської
міської ради та її виконавчого комітету не заявлено клопотань про призначення
повторної,  додаткової або комплексної
експертизи.

Суд
приймає до уваги,  що рішення Бердянської
міської ради №10 від 26.12.2002 року про передачу ОСОБА_2 у власність в порядку
приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_1 прийнято Бердянською міською радою в
межах наданих законом повноважень і в порядку передбаченому законом; договір
оренди земельної ділянки ОСОБА_3 втратив чинність,  а фактична площа землекористування ОСОБА_33начно
перевищує площу,  визначену державним
актом на право приватної власності на землю.

Суд
вважає доведеним,  що спірна межа була
визначена на місцевості та узгоджена з власником АДРЕСА_1 -ОСОБА_3 і є прямою
лінією з двома визначеними точками на місцевості,  в зв'язку з чим не може мати поворотних
точок.

На
підставі викладеного суд приходить до висновку про необґрунтованість та
недоведеність позовних вимог в частині визнання п.1.3. рішення виконкому
Бердянської міської ради №592 від 03.10.2002 року і рішення Бердянської міської
ради №10 від 26.12.2002 року про передачу ОСОБА_2 у власність в порядку
приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_2незаконними та визнання державного
акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 недійсним.

Також
суд вважає доведеним факт будівництва ОСОБА_2 нового паркану між АДРЕСА_2 на
місці старого паркану,  але з частковим
відхиленням в сторону домоволодіння №92,
чим порушені права ОСОБА_3,  що
зокрема підтверджується п. 6 висновку судової технічної експертизи від 04.10.2007
року.

Статті
13,  49 Закону України "Про
власність" встановлюють,  що
право  власності  на
майно  набувається  на
підставах  не  заборонених

законом і
володіння нерухомим майном вважається правомірним,  якщо інше не встановлене судом.

За
змістом  ст.   ст.  316,  317,
319 ЦК України,  правом власності є право особи на річ
(майно),  яке вона здійснює відповідно до
закону,  за своєю волею незалежно від
волі інших осіб. Власникові належить право володіння,  користування та розпорядження майном на свій
розсуд. Власник вправі здійснювати по відношенню до свого майна будь-які
дії,  що не суперечать закону.

Відповідно
до  ст.
391 ЦК України
власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм майном.

Керуючись  ст.
ст.  11,  15,
81,  212 - 215 ЦПК України,   ст.
ст.  116,  118,
158,  193,  198 ЗК України,   ст.
ст.  316 - 319,  391 ЦК
України ,  Законом України "Про
власність",  суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов'язати
ОСОБА_2 перенести стовп №1 паркану між АДРЕСА_1 на 0, 17 м.  у глибину домоволодіння №90,  стовп №2,
№ З перенести у глибину домоволодіння №92 на 0, 16 м.  та 0, 20 м.
відповідно.

В задоволені
решти позовних вимог відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.