Справа
№ 4-с-4
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16
жовтня 2007 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої
судді       Максименко Л.В.

при
секретарі  Середі Л.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Гадяч
скаргу ОСОБА_1на дії державної виконавчої служби в Гадяцькому районі,

встановив:

у
вересні 2007 р. ОСОБА_1звернувся до суду з скаргою на дії державної виконавчої
служби в Гадяцькому районі, вказуючи, що рішенням Гадяцького районного суду з
нього стягнуто аліменти на користьОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей:
дочки ОСОБА_3та сина ОСОБА_4 в розмірі 1 / 3 частини його заробітку, які він
сплачував постійно в залежності від його доходів. Станом на 05 березня 2007
року згідно довідки ДВС заборгованості по аліментах не було, а станом на
серпень 2007 року згідно довідки ДВС заборгованість становить 5391,01 грн. ДВС
мотивує заборгованість змінами у законодавстві.

В
судовому засідані ОСОБА_1 скаргу підтримав, пояснив суду, що з нього
стягувались аліменти відповідно до рішення суду в розмірі 1/3 частини всіх
видів заробітку, які він отримував. Про зміни в чинному законодавстві він не
знав, також про це його не інформувала виконавча служба. У серпні 2007 року він
дізнався, що йому перераховані аліменти з жовтня 2005 року і в даний час сума
боргу складає понад 5 тисяч, яку він не в змозі сплатити в зв'язку з скрутним
матеріальним становищем, тому просив анулювати нараховану суму боргу.

Начальник
ДВС Коваленко М.О. в судовому засіданні пояснив суду, що після змін в сімейному
законодавстві у вересні 2005 року не було чітких роз'яснень щодо порядку
перерахування мінімального розміру аліментів, тому державним виконавцем
своєчасно не був зроблений перерахунок. В даний час вважає можливим розстрочити
суму боргу в судовому порядку.

Судом
встановлено, що 01 листопада 1994 року постановою Гадяцького районного суду
стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користьОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей:
дочки ОСОБА_3та сина ОСОБА_4, 1990 року народження в розмірі 1/3 частини його
заробітку.

Згідно довідки
ДВС у Гадяцькому районі станом на 05.03.07р. ОСОБА_1 боргу по сплаті аліментів
немає. Проте в серпні 2007 року державним виконавцем зроблено перерахунок
аліментів з жовтня 2005 року по серпень 2007 року, загальний борг станом на
01.08.07 становить 5391 грн. 01 коп. Перерахунок проведений відповідно до
Закону України „ Про внесення змін до Сімейного Кодексу України щодо збільшення
розміру аліментів на дітей" від 22.09.05 року, який в дії з 15 жовтня 2005
року.

Відповідно
ч.1 ст. 5 ЗУ „Про виконавче
провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового
виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно
вчиняти виконавчі дії.

Відповідно
ст. 1 ЗУ „Про виконавче
провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового
провадження та примусове виконаня рішень інших органів (посадових осіб) - це
сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та інших органів ( посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими норматцвнр-правовими актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону
підлягають примусовому виконанню.

Згідно
ст.74 цього ж Закону державний виконавець зобов'язаний здійснювати
систематичний контроль за правильним і своєчасним відрахуванням утриманих сум
аліментів стягувачам, в тому числі шляхом визначення розміру заборгованості по
аліментах за місцем виконання рішення суду у твердій грошовій сумі або у
відсотковому відношенні.

Відповідно
до ст.182 ч.2 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.
Вказана норма набрала чинності 15 жовтня 2005 року.

Виходячи
з аналізу наведених правових норм державний виконавець вірно провів визначення
суми заборгованості, починаючи з жовтня 2005 року, проте суд відзначає, що такі
дії були проведені ним несвоєчасно.

Відповідно
ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються
до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої служби під час виконаня судового рішення,
ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи обов'язки.

Суд не
встановив порушень державним виконавцем норм чинного законодавства в частині
визначення суми заборгованості, так як відповідно до ст. 181, 182 Сімейного
Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин
не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, але як вказано вище суд звертає увагу на несвоєчасне
проведення перерахунку розміру аліментів, внаслідок чого утворився борг в
значній сумі, яку скаржник не в змозі одноразово сплатити, а тому скарга
підлягає частковому задоволенню.

Керуючись
ст. 10, 11, 210, 293, 385- 387 ЦПК України, ст.181, 182 ч.2 Сімейного Кодексу
України , ст.1, 5, 74 Закону України „Про виконавче провадження" суд, -

ухвалив:

скаргу ОСОБА_1на
дії державної виконавчої служби в Гадяцькому районі задовольнити частково.

Визнати
дії державного виконавця Гадяцької ДВС такими, що не відповідають вимогам ст.5
ч.1 та ст. 74 Закону України „Про виконавче провадження" в частині
своєчасного відрахування утриманих сум аліментів стягувачам та визначення
розміру заборгованості по аліментах, скаргу в частині анулювання боргу та
стягнення аліментів відповідно до рішення суду в розмірі лише 1/3 частини всих
видів заробітку без урахування мінімального розміру аліментів на одну дитину
залишити без задоволення.

Ухвала
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської
області через Гадяцький районний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 10 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.