Справа №4с-1/07
Ухвала

17 грудня 2007 року                                                                                    м.
Житомир

Корольовський районний суд
м. Житомира в складі: головуючого - судді Сингаївського О.П.,  при секретарі - Котелянець Т.М. ,  розглянув у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби Корольовського районного управління юстиції м.
Житомира,  -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною скаргою,  де вказала,
що державним виконавцем ОСОБА_2 26.02.2007 року було відкрито виконавче
провадження та накладено арешт на все майно ОСОБА_3 на підставі рішення
Корольовського районного суду м. Житомира від 01.02.2007 року по справі
НОМЕР_1,  яким вирішено стягнути з
ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_4  6500 гривень,
ОСОБА_5  6500 гривень та 3743
гривні на відшкодування витрат на поховання. Посилаючись на те,  що державним виконавцем було накладено арешт
на майно ОСОБА_3 без виділення його в натурі з спільної сумісної
власності,  що суперечить  ст. .73 СК
України,  заявниця просила визнати дії
державного виконавця ОСОБА_2 незаконними та скасувати постанову від 05.03.2007
року про накладення арешту на майно боржника. Крім цього,  заявниця просила поновити строк на оскарження
дій державного виконавця,  як пропущений
з поважних причин.

В судовому засіданні заявниця та її представник заяву
підтримали з наведених у ній підстав.

Представник державної виконавчої служби скаргу не
визнала,  просила відмовити в її
задоволенні за безпідставністю.

Зацікавлені особи - ОСОБА_3 заяву підтримав,  ОСОБА_5
вважала її безпідставною.

Заслухавши думку учасників процесу,  дослідивши матеріали справи суд задовольняє
скаргу виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено,  що рішенням Корольовського районного суду м.
Житомира від 01.02.2007 року по справі НОМЕР_1 було вирішено стягнути з ОСОБА_3
на відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_4  6500 гривень,
ОСОБА_5  6500 гривень та 3743
гривні на відшкодування витрат на поховання.

На виконання рішення суду державним виконавцем ОСОБА_2
26.02.2007 року було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на все
майно,  що належить ОСОБА_3.

На підставі зазначеної постанови першою Житомирською
державною нотаріальною конторою було внесено відомості до Реєстру заборон про
арешт нерухомого майна ОСОБА_3,  а саме
АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки КП «Житомирське обласне міжміське
бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_3зареєстровано 79/100 ід.ч.
АДРЕСА_1,  згідно договору купівлі
продажу від ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 30 серпня
1980 року ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_1 30.08.1980 року,  тобто вказана частина квартири була придбана
ОСОБА_3під час перебування в шлюбі з ОСОБА_1,
а тому,  відповідно до  ст. .60 СК
України,  вона належить дружині та
чоловіку на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до  ст. .73 СК
України за зобов'язанням одного з подружжя стягнення може бути накладено лише
на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності
подружжя,  яка виділена йому в натурі.

Стаття 50 Закону України «Про виконавче провадження»
визначає,  що звернення стягнення на
майно боржника полягає в його арешті (опису),
вилученні та примусовій реалізації.

Отже,  винесенням
постанови про накладення арешту на майно державний виконавець,  всупереч вимог  ст. . 73 СК
України розпочав звернення стягнення на майно ОСОБА_3,  яке перебуває у спільній сумісній власності
подружжя ОСОБА_3,  в зв'язку з чим суд
дійшов до висновку про те,  що його дії
суперечать зазначеним нормам закону та порушують права заявника.

Враховуючи те,  що
заявниця не була учасником процесу під час розгляду цивільної справи та
учасником виконавчого провадження,  суд
поновляє строк для подання скарги.

На підставі викладеного,
керуючись  ст. 60,  73 СК України,   ст. .50
Закону України «Про виконавче провадження»,
ст. . ст.
383-389 ЦПК України,  суд   -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Постанову державного виконавця ОСОБА_2 від 05.03.2007
року про накладення арешту на майно ОСОБА_3 та заборони його відчуження
скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду
Житомирської області через Корольовський районний суд протягом десяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження,
яка може бути подана протягом п"яти днів з дня проголошення ухвали.