Справа № 2-470 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

02 квітня 2007 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.

при секретарях                   Жарікової
Д.О.,   Лещенко О.Д. та Каланжовій Н.Ф.

за участю: представника позивача Представництва по управлінню комунальною
власністю Одеської міської ради - Юхтенко Л.Р.,   представників відповідачів ОСОБА_1 -
ОСОБА_3  ,   ОСОБА_2 - ОСОБА_4,   представника третьої особи,   що заявляє самостійні вимоги на предмет
спору - Одеської міської ради - Дукової І.В,
представників третіх осіб,   що не
заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - Виконавчого
комітету Одеської міської ради - Дукової І.В.,
Приморської районної адміністрації Одеської міської ради - Махортова І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті
Одесі цивільну справу за позовом Представництва по управлінню комунальною
власністю Одеської міської ради до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва про право
власності,   договорів купівлі-продажу
нерухомого майна,   виселення та
повернення об'єкту до комунальної власності територіальної громади м.   Одеси та за позовом Одеської міської ради як
третьої особи,   що заявляє самостійні
вимоги на предмет спору до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва про право власності
та договорів купівлі-продажу нерухомого майна виселення з об'єкту нерухомості
та повернення об'єкту до комунальної власності територіальної громади м.   Одеси,

ВСТАНОВИВ:

Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради
звернулося до суду з позовом про визнання недійсним свідоцтва про право
власності на нежиле підвальне приміщення,
загальною площею 86,  4 кв.м,   розташоване за адресою: АДРЕСА_1,   бланк № 026731,   видане виконавчим комітетом Одеської міської
ради ОСОБА_1 та зареєстроване в КП „ОМБТІ та РОН в книзі № 50 неж. на стор.
27,   реєстровий № 169 в Єдиному
Електронному Реєстрі за реєстраційним № 134960874; визнання недійсними договору
купівлі-продажу від 26.01.2006р.,
укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
посвідчений нотаріусом Одеського міського нотаріального округу
Дєордієвою І.В. за № 414,   договору
купівлі-продажу від 30.05.2006р.,
укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5,
нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського округу
Барба В.О.,   в реєстрі за № 2527,   та виселення ОСОБА_5 з об'єкта комунальної
власності - нежилого підвального приміщення загальною площею 86,  4 кв.м,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язання останнього передати
зазначений об'єкт до комунальної власності. В обґрунтування заявлених вимог
вказуючи,   що нежиле підвальне
приміщення площею 86,  4 кв.м,   розташоване за адресою: АДРЕСА_1 є
комунальною власністю територіальної громади м.   Одеси. З 2000 року зазначене приміщення
знаходиться в управлінні Представництва і знаходилось в оренді МП „Фірма Взгляд".
Свідоцтво про право власності на це нежиле підвальне
приміщення,   бланк № 026731,   фактично виконавчим комітетом Одеської
міської ради не видавалось ОСОБА_1. Розпорядження Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради,   на
підставі якого було видане свідоцтво про право власності,   не приймалось райадміністрацією.
Враховуючи,   що приміщення вибуло з
комунальної власності не на законних підставах,   договір купівлі-продажу від
26.01.2006р.,   укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 та договір купівлі-продажу від 30.05.2006р.,   укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3   на нежиле підвальне приміщення по
АДРЕСА_1,   не відповідають вимогам законодавства
і є недійсними,   (а.с.   4-6,
43-47)

11 жовтня 2006 року Представництво по управлінню комунальною власністю
Одеської міської ради звернулось до суду з заявою про поновлення строку
позовної давності,   оскільки про
порушено право дізнались лише після вступу в закону силу рішення господарського
суду Одеської області від 20.06.2006 року по справі № 30/121-06-4641 яким був
розірваний договір оренди спірного приміщення від 02 червня 2000 року,   укладеного між Представництвом та малим
підприємством „Фірмою Взгляд",   а також з листа КП
„ОМБТІ та РОН" від 17.07.2006 року № 5600-12/283,   з якого стало відомо що спірне підвальне
приміщення зареєстровано за ОСОБА_2,
який придбав це майно у ОСОБА_1. (а.с.
53-54)

22 листопада 2006 року третя особа - Одеська міська рада пред'явила
самостійні позовні вимоги щодо предмета спору до ОСОБА_1,   ОСОБА_2 та ОСОБА_5   про визнання недійсним свідоцтва про право
власності на нежиле підвальне приміщення,
загальною площею 86,  4 кв.м,   розташоване за адресою: АДРЕСА_1,   визнання недійсними договору купівлі-продажу
від 26.01.2006р.,   укладеного між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,   договору
купівлі-продажу від 30.05.2006р.,
укладеного між

ОСОБА_2 та ОСОБА_5,  та зобов'язання
передати зазначений об'єкт до комунальної власності територіальної громади
м.  Одеси. В обгрунтування заявлених
вимог вказуючи ті ж самі підстави,  що й
Представництво,  а також посилаючись на
те,  що відповідно до  ст.
ст.  16,  26 Закону України „Про місцеве самоврядування
в Україні" належним власником спірного приміщення є територіальна громада
м.  Одеси в особі Одеської міської ради.
(а.с. 103-106)

Одночасно,  22 листопада 2006 року
Одеська міська рада звернулась до суду з заявою про поновлення строку позовної
давності,  оскільки про порушене право
дізнались лише після вступу в закону силу рішення господарського суду Одеської
області від 20.06.2006 року по справі № 30/121-06-4641яким був розірваний
договір оренди спірного приміщення від 02 червня 2000 року,  укладеного між Представництвом та малим
підприємством „Фірмою Взгляд".
(а.с. 101-102)

В судовому засіданні представник представництва та Одеської міської ради
позовні вимоги підтримала по викладеним в позові підставам.

Представник відповідача ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала та пояснила,  що твердження позивача про те,  що спірне нежиле приміщення зареєстровано за
Одеською міською радою безпідставне та суперечить діючому законодавству,  що регулює правовідносини щодо оформлення
права власності на нерухоме майно,
зокрема,  Тимчасовому положенню
про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Таким чином,  відсутні підстави для визнання недійсним
свідоцтва про право власності,  оскільки
воно було оформлено в належній формі,
має оригінальну печатку та підпис.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та пояснив,  що на момент укладення правочину
купівлі-продажу від 26 січня 2006 року спірне свідоцтво відповідало всім
вимогам законодавства. В зв'язку з чим,
ОСОБА_2 є добросовісним набувачем спірного майна.

Представники Приморської районної адміністрації Одеської міської ради позов
визнав в повному об'ємі та пояснив,  що
районадміністрація не видавала розпорядження від 15.10.2002р. № 416 на
підставі,  якого було видане спірне
свідоцтво про право власності. До того ж,
станом 22 листопада 2002 p.,  тобто на дату видачі
спірного свідоцтва про право власності,
домоволодіння по АДРЕСА_1 відносилось до Центрального району міста Одеси
і знаходилось у віданні Центральної райадміністрації.

Представник Виконкому Одеської міської ради в обгрунтування своєї позиції
посилається на те,  що виконком не
видавав спірне свідоцтво про право власності.

Відповідач ОСОБА_5  та його
представник в судове засідання не з'явились,
про день,  місце та час розгляду
справи були повідомлені належним чином,  про
причини неявки суд не повідомили.

Вислухавши пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи,  суд
вважає,  що позовні вимоги Представництва
та Одеської міської ради підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі розпорядження Центральної районної
адміністрації виконкому Одеської міської ради від 25.05.2000р. № 455 „Про
видачу свідоцтва про право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 ,  що знаходиться на балансі ЖЕО Центрального
району",  є комунальною власністю
територіальної громади м.  Одеси в особі
Одеської міської ради.

Відповідно до рішення виконкому Одеської міської ради від 26.05.2005 року №
196 „Про реєстрацію об'єктів комунальної власності м.  Одеси",
нежиле підвальне приміщення,
площею 86,  4 кв.м по
АДРЕСА_1,  зареєстровано за
територіальною громадою м.  Одеси в особі
Одеської міської ради. Нежиле підвальне приміщення площею 86,  4 кв.м по АДРЕСА_1 знаходиться в управлінні
Представництва.

Представництво відкрито володіло та розпоряджалось зазначеним
приміщенням,  що підтверджується
договором оренди № 66/31 від 02 червня 2000 року,  укладеним між Представництвом та МП Фірма „Взгляд",  відповідно до якого
Представництвом було передано останньому в платне та строкове користування
спірне приміщення під розміщення бару,  а
також рішенням господарського суду Одеської області від 20.06.2006р. по справі
№ 30/141-06-4641,  відповідно до якого
зазначений вище договір оренди був розірваний,
а орендар виселений зі спірного приміщення.

Як вбачається із матеріалів справи,
на нежиле приміщення підвалу площею 86, 4 кв.м.  по АДРЕСА_1 існує свідоцтво про право
власності,  бланк № 026731,  видане виконавчим комітетом Одеської міської
ради на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації від
15.10.2002р. № 416 ОСОБА_1 та зареєстроване в КП „ОМБТІ та РОН в книзі № 50
неж. на стор. 27 за р. № 169 в Єдиному Електронному Реєстрі за реєстраційним №
.

Проте,  таке розпорядження не
видавалось Приморською районною адміністрацією Одеською міською радою,  що підтверджується листом від 04.10.2006р. №
710-01-07 Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської
ради,  в якому зберігаються всі
розпорядження райадміністрацій прийняті,
зокрема за 2002 рік,  що також підтвердив
в судовому засіданні представник районної адміністрації.

До того ж,  Приморська районна
адміністрація й не могла видати розпорядження від 15.10.2002р. № 416,  оскільки відповідно до рішення виконкому
Одеської міської ради від 21.10.2002р. № 537 „Про ліквідацію районних
адміністрацій виконавчого комітету Одеської міської ради",  Центральна районна адміністрація була
ліквідована з 31 грудня 2002 року,  і
вулиця Софіївська перейшла до відання Приморської районної адміністрації тільки
з 01.01.2003 року. Знаходження спірного приміщення в межах
адміністративно-територіальної одиниці - Центрального району та відповідно у
віданні Центральної районної адміністрації підтверджується листом КП „ОМБТІ та
РОН" та технічним паспортом приміщення від 08.10.1996 року,  а також листом Приморської районної
адміністрацій Одеської міської ради від 28.02.2007 року № 01-07/633. Крім
того,  29 квітня 2002 року Приморською
районною адміністрацією Одеської міської ради було винесено розпорядження № 416
„Про продаж акцій неповнолітнього ОСОБА_6,
1984 року народження,  (а.с.
70,  71)

Також,  з матеріалів справи
вбачається,  що спірне свідоцтво не
оформлювалось виконкомом Одеської міської ради,
про це свідчить лист юридичного управління Одеської міської ради та лист
КП „ОМБТІ та РОН" від 06.102006р. № 8288-12/504,  що також підтвердив в судовому засіданні
представник виконкому.

Відповідно листа КП „ОМБТІ та РОН" 06.10.2006 року № 8288-12/504
підприємством свідоцтво про право власності № 026731 від 22.11.2002 року не
нежиле приміщення по АДРЕСА_1 не оформлювалось. А також звернули увагу на
те,  що свідоцтва з першими цифрами 026
почали оформлюватися у 2003 році. (а.с. 69)

Відповідно до  ст.  26 Закону України „Про місцеве самоврядування
в Україні" прийняття рішення про розпорядження об'єктами комунальної
власності відноситься до виключної компетенції місцевих рад. Місцева рада не
приймала рішення про відчуження або приватизацію спірного об'єкта на користь
ОСОБА_1,  тому приміщення підвалу по
АДРЕСА_1 вибуло з комунальної власності незаконно.

Таким чином,  матеріалами справи
встановлено,  що свідоцтво про право
власності,  бланк № 026731 від
22.11.2002р. не відповідає загальним вимогам,
встановленим п.п. 1, 3,  4  ст.
203 Цивільного кодексу України,
додержання яких є необхідним для чинності правочину. (а.с. 48

Відповідно до  ст.  215 ЦК України,  недодержання в момент вчинення правочину
стороною вимог,  які встановлені частиною
1,  3
ст.  203 ЦК України,  є підставою недійсності
правочину.

Відповідно до  ст.  216 ЦК України,  недійсний правочин не створює юридичних
наслідків,  крім тих,  що пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі
все,  що одержала на виконання цього
правочину.

Тому,  договір купівлі - продажу від
26.01.2006р.,  укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2,  посвідчений нотаріусом
Одеського міського нотаріального округу Дєордієвою І.В. за № 414 та договір
купівлі-продажу від 30.05.2006р.,
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5,
нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського округу
БарбаВ.О.,  в реєстрі за № 2527,  на нежиле приміщення підвалу по
АДРЕСА_1,  також є недійсними.

Посилання відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на те,  що відсутні підстави для визнання недійсним
свідоцтва про право власності,  оскільки
свідоцтво було оформлено в належній формі,
має оригінальну печатку та підпис спростовуються тим,  що розпорядження Приморської районної
адміністрації від 15.10.2002р. № 416,  на
підставі якого видано спірне свідоцтво про право власності фактично
райадміністрацією не приймалось.

Відповідно до  ст.  388 ЦК України,  власник має право витребувати майно
добросовісного набувача у випадку,  якщо
воно вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом.

Враховуючи,  що нежиле підвальне
приміщення площею 86, 4 кв.м по АДРЕСА_1 вибуло з комунальної власності не з
волі власника цього майна - територіальної громади м.  Одеси в особі Одеської міської ради,  позовні вимоги Представництва та Одеської
міської ради щодо виселення відповідача ОСОБА_5
з вищеназваного приміщення підлягають задоволенню.

Суд вважає за можливе поновити строк позовної давності,  оскільки про порушено право вони дізнались
лише після вступу в закону силу рішення господарського суду Одеської області
від 20.06.2006 року по справі № 30/121-06-4641,
яким був розірваний договір оренди спірного приміщення від 02 червня
2000 року,  укладеного між
Представництвом та малим підприємством „Фірмою Взгляд",  а також листів КП
„ОМБТІ та РОН". (а.с.  55,  172)

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.   ст.  10,
60,  212, 213, 214, 215 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської
ради задовольнити в повному та Одеської міської ради задовольнити в повному
обсязі. Поновити строк позовної давності.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нежиле підвальне
приміщення,  загальною площею 86, 4
кв.м,  розташоване за адресою:
АДРЕСА_1,  бланк № 026731,  видане виконавчим комітетом Одеської міської
ради ОСОБА_1 та зареєстроване в КП „ОМБТІ та РОН в книзі № 50 неж. на стор. 27
за р. № 169 в Єдиному Електронному Реєстрі за реєстраційним № 134960874;

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 26.01.2006р.,  укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  посвідчений нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу Дєордієвою І.В.за№414.

Повернути сторони у первинний стан.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 30.05.2006р.,  укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5,  нотаріально посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського округу Барба В.О.,  в
реєстрі за № 2527.

Повернути сторони у первинний стан.

Виселити ОСОБА_5 (АДРЕСА_2) з нежилого підвального приміщення загальною
площею 86, 4 кв.м,  розташоване за
адресою: АДРЕСА_1 та передати приміщення у відання до комунальної власності
Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (м.
Одеса,  вул.  Артилерійська,  1).

Рішення,  може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області,
через Приморський районний суд міста Одеси,  шляхом подачі заяви про його апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення і подачі апеляційної
скарги,  протягом двадцяти днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження,
або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.