УХВАЛА

8 жовтня 2007 року

Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді         Соколянської О.М. ,

при секретарі      Пошта Г.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у М. Новомосковську
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту нещасного
випадку на виробництві,

встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою в якій вказав,   що з 1988 року по 16.05.1997 року він
працював машиністом хопкерної вертушки Управління ВТК тресту „ІНФОРМАЦІЯ_1". 26.11.1993 року він
знаходився на роботі. Коли він виконував роботу,   по усуненню виходу повітря з
трубопроводу,   потяг раптом почав
рухатися і він не встиг прибрати ногу. В результаті трапився нещасний
випадок,   потяг переїхав йому ногу,   відрізавши 3 пальці на лівій стопі та
спричинив відкритий перелом 5 плюснової кістки. З 26.11.1993 року по 15.01.1994
року заявник знаходився на лікуванні і отримав 2 групу інвалідності. 30.11.1993
року був складений акт про нещасний випадок на виробництві. Незважаючи на
те,   що факт нещасного випадку мав місце
і заявник мав право на відповідні виплати,
але за своєї юридичної необізнаності не звертався у відповідні
інстанції. У зв'язку з цим заявник звернувся до суду з заявою про встановлення
факту нещасного випадку на виробництві.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою заяву
повністю,   просив суд встановити факт
нещасного випадку на виробництві. Встановлення факту йому необхідно щоб
отримати відшкодування завданої йому шкоди.

Представник зацікавленої
особи -ОСОБА_2 в судовому засіданні визнав заяву повністю.

Суд заслухавши пояснення заявника,   зацікавленої особи,   допитавши свідка,   дослідивши матеріали справи,   суд приходить до наступного.

Відповідно до п.9 Пленуму Верховного Суду України „ Про
судову практику в справах про встановлення фактів,   що мають юридичне значення" №5 від
31.03.1995 року зі змінами і доповненнями передбачено,   що при застуванні п.3  ст. 273 ЦПК України,   яким передбачено встановлення каліцтва на
виробництві або у зв'язку з виконанням державних чи громадських
обов'язків,   якщо це потрібно для
призначення пенсії або одержання допомоги по соціальному страхуванню,   судам,
слід мати на увазі,   що справи
про встановлення таких фактів не розглядаються в порядку окремого провадження.
Питання,   пов'язані із встановлення
факту каліцтва на виробництві,   коли
виникає з приводу цього спір,   а також
якщо при каліцтві в зв'язку з виконанням державних чи громадських обов'язків
пенсія призначається особам,   які
внаслідок цього стали інвалідами,
вирішується в порядку встановленого для розгляду трудових спорів.

Відповідно до  ст.
273 ЦПК України у випадку,   якщо при
розгляді справи порядком окремого провадження виникає спір про право,   підвідомчий судам,   суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює
заінтересованим особам,   що вони вправі
подати позов на загальних підставах.

В своїх поясненнях в суді заявник вказав,   що встановлення факту каліцтва на
виробництві необхідно йому для того,
щоб отримати відшкодування завданої йому шкоди.

Таким чином,   в
справі виник спір про право,   який
повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

Керуючись  ст. 207 ЦПК України,   суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту нещасного випадку на
виробництві залишити без розгляду.

Роз'яснитиОСОБА_1,
що він має право звернутися до суду з позовом про встановлення нещасного
випадку на виробництві.

З дня проголошення рішення суду протягом 5 днів може бути
подана заява про апеляційне оскарження ухвали суду.

На ухвалу суду протягом 10 днів може бути подана
апеляційна скарга після подання заява при

апеляційне оскарження.