Справа №2-107/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

6
червня   2007 року             Київський районний суд міста Донецька   у складі головуючого судді:

Рассуждай Я.М.  при секретер: Янатьєвої Є.І. за участю
представників: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому
засіданні,  в приміщенні Київського
районного суду міста Донецька справу за позовом: ОСОБА_1 до Оперативного Воєнізованого загону рятувальника
/ОВГСО/ ГВГСС міста Донецька,  Третя
особа: ОСОБА_2,  про відшкодування
матеріального збитку і моральної шкоди,  суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Оперативного Воєнізованого
загону рятувальника / ОВГСО / ГВГСС міста Донецька,  Третя особа: ОСОБА_2,  в якому він просить суд стягнути з
відповідача Оперативного Воєнізованого загону рятувальника /ОВГСО/ ГВГСС міста
Донецька в рахунок відшкодування заподіяного йому матеріального збитку суму у
розмірі 2369 гривень 73 копійки,  в
рахунок компенсації за заподіяну йому моральну шкоду суму у розмірі 10000
гривень,  а також судові витрати і
понесені ним витрати у розмірі 926 гривень 36 копійок. Мотивує свої позовні
вимоги тим,  що 13 грудня 2002 року на
вулиці Бульонного в Будьонівському районі міста Донецька відбулася
дорожньо-транспортна подія між учасниками дорожнього руху,  між ним,
керівником технічно справним автомобілем «Фольксваген» державний номер
НОМЕР_2 і водієм ОСОБА_2,  що знаходиться
в трудових відносинах з підприємством відповідача ОВГСО в Київському районі
міста Донецька,  автомобілем,  керуючим автомобілем,  ГАЗ-53 державний номерНОМЕР_1. Дана
дорожньо-транспортна подія відбулася з вини водія відповідача ОСОБА_2,  що підтверджується Ухвалою Кировського
районного суду міста Донецька від 18 липня 2003 року. В результаті даної
дорожньо-транспортної події його автомобіль «Фольксваген» одержав механічні
пошкодження. Згідно довідки фахівця автотоварознавця вартість матеріального
збитку складає 2369 гривень 73 копійки. Крім того затверджує те,  що в результаті даної дорожньо-транспортної
події йому була заподіяна моральна шкода,
яка полягає в тому,  що він
випробував морально-етичні страждання і переживання,  нормальний ритм і умови його життя були
порушені,  що вплинуло на його роботу і
сімейні відносини. Він випробував стрес,
у зв'язку з чим стан його здоров'я погіршився. Компенсацію за заподіяну
йому моральну шкоду він оцінює в сумі 10000 гривень. Крім того затверджує
те,  що він поніс судові витрати,  по оплаті державного мита,  по оплаті експертних робіт,  оплаті послуг адвоката,  а всього в сумі 912 гривень 42 копійки
Відповідач вказану суму матеріального збитку і моральної шкоди добровільно не
відшкодовує. Також він просить суд стягнути з відповідача суму у розмірі 926
гривень 36 копійок / 733 гривні 67 копійок - індекс інфляції за період 2003
року по 2005 роки,  192 гривни 69 копійок
- 3 відсотки річних з 2003 року по 2005 рік /. Допитаний в судовому засіданні
позивач ОСОБА_1 свої
позовні вимоги підтримав і просив суд задовольнити їх в повному об'ємі.
Допитаний в судовому засіданні представник відповідача Оперативного Воєнізованого
загону рятувальника / ОВГСО / ГВГСС міста Донецька позовні вимоги не визнав в
повному об'ємі. Третя особа: ОСОБА_2 позовні вимоги позивача ОСОБА_1 також не визнав
і просив суд розглянути дану справу відповідно до вимог чинного законодавства.
Суд дослідивши обставини у даній справі представлені суду документи і
докази,  заслуховує доводи і заперечення
сторін у даній справі,  свідчення свідків
приходить до переконання про те,  що між
сторонами у даній справі виникли і існують правовідносини передбачені і
регульовані вимогами  ст.   ст.
23,  1166,  1167,
1187 ЦК України. Суд дослідивши обставини у даній справі вважає те,  що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають
задоволенню частково по наступних підставах: У дійсному судовому засіданні було
встановлено те,  що дійсно 13 грудня 2002
року на вулиці Бульонного в Будьонівському районі міста Донецька відбулася
дорожньо-транспортна подія між учасниками дорожнього руху: позивачем ОСОБА_1,  який керував автомобілем «Фольксваген»
державний номер НОМЕР_2 і ОСОБА_2 / що полягає в трудових відносинах з
підприємством відповідача ОВГСО в Київському районі міста Донецька/,  який керував автомобілем,  ГАЗ-53 державний номер НОМЕР_1,  що належить підприємству відповідача у даній
справі. Дана обставина підтверджується матеріалом про адміністративне
правопорушення відносно ОСОБА_2 № 3-4648-2003 року.

У
дійсному судовому засіданні
ОСОБА_1 затверджував
те,  що винуватцем в даній
дорожньо-транспортній події є водій автомобіля АЗ-53- ОСОБА_2 Допитаний в
судовому засіданні Третя особа: ОСОБА_2 затверджував те,  що позивач у даній справі ОСОБА_1 у вказаному місці
і в зазначений час зробив зіткнення з його автомобілем ГАЗ-53,  який не рухався,  а стояв на проїзжій частині дороги,  поступаючись потоку машин,  що рухався по зустрічній смузі руху,  у зв'язку з чим затверджує те,  що винуватцем в даній дорожньо-транспортній
події є сам позивач у даній справі ОСОБА_1
Крім того в обгрунтування своїх заперечень посилається на розписку складену
самими ОСОБА_1,  безпосередньо після скоєного дорожньо-транспортного
випадку. Викладені обставини і факти в дійсному судовому засіданні
підтверджували і свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6
Доводи позивача ОСОБА_1
крім того підтверджуються матеріалами даної справи і зокрема: Так а.с.  4-7 автотоварознавче дослідження фахівця №
2864 / 26 від 1 вересня 2003 року,
а.с.  8-18 висновок фахівця -
автотехніка - автотрасолога № 1296 / 18-1297 / 19 від 12 травня 2003 року,  а.с.
19 ухвала Кировського районного суду міста Донецька від 18 липня 2003
року,  а.с.  23,  25
виписка з історії хвороби,  а.с.  26-28 меддокументи. Суд,  в цілях об'єктивного і всестороннього
розгляду даної суперечки,  а також в
цілях усунення існуючих в свідченнях учасників даної дорожньо-транспортної
події суперечностей призначив у даній справі судову автотехнічну експертизу.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 5283 /18 від 22 листопада
2006 року видно те,  що . у даній
дорожній обстановці водій «Фольксваген»,
ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 14.6 «а» Правил дорожнього
руху України,  згідно якого обгін на
перехресті заборонений. У даній дорожній обстановці при вказаних даних діях
водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 14.6 «а» Правил дорожнього руху
України і знаходилися в причинному зв'язку з настанням події. У даній дорожній
обстановці водій ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимозі п.п. 10.1
Правил дорожнього руху України,  згідно
якого він повинен був перед зміною напряму руху не створювати небезпеку іншим
транспортним засобам.  У даній дорожній
обстановці при вказаних даних дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п.
10.1 Правил дорожнього руху України і знаходилися в причинному зв'язку з
настанням події. Згідно висновків на третє і четверте питання експертизи -
водій ОСОБА_1 при виконанні вимог п.п. 14.6 «а»,  а водій ОСОБА_2 при виконанні вимог п.п. 10.1
Правил дорожнього руху мали технічну можливість уникнути події,  шляхом виконання,  кожним вказаних пунктів Правил дорожнього
руху.Згідно висновків п.п. 6 і 6 висновки даної експертизи . дії водія ОСОБА_1
не відповідали вимоги п.п. 14.6 «а» Правил дорожнього руху України,  а дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам
п.п. 10.1 Правил дорожного руху України у зв'язку з чим їх дії знаходилися в
причинному зв'язку з настанням події даної дорожньо-транспортної події. Вказані
висновки експертного висновку приводять суд до переконання про те,  що водії ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мають обоюдну
провину в дорожньо-транспортній події,
що мала місце 13 грудня 2002 року на вулиці Будьонного в Будьонівському
районі міста Донецька. За наявності вказаних обставин суд не вбачає законних
підстав для задоволення позовних вимог позивача у даній справі ОСОБА_1 в повному об'ємі
його позовних вимог. Як видно за матеріалами даної справи,  підприємство відповідача Оперативного Воєнізованого
загону рятувальника /ОВГСО/ ГВГСС міста Донецька до суду не зверталося із
зустрічною позовною заявою,  про
відшкодування матеріального збитку / у зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу,  автомобіля ГАЗ-53,  державний номер НОМЕР_1 /. Відповідно до
вимог  ст.  23 ЦК
України ... особа має право на відшкодування моральної шкоди,  заподіяної йому в наслідок порушення його
прав. На підставах  ст.  1166 ЦК України ... матеріальна шкода,  заподіяна діями або бездіями особистим
немайновим правам фізичній або юридичній особи,
а також шкода,  заподіяна майну
фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному об'ємі особою,  яка її заподіяла. Згідно вимогам  ст.
1167 ЦК України
... моральна шкода відшкодовується особою,
яка її заподіяла,  за наявності
його провини. Відповідно до вимог
ст.  1187 ЦК України ...
шкода,  заподіяна джерелом підвищеної
небезпеки,  відшкодовується особою,  яка на відповідній правовій підставі /право
власності,  інше право,  договір підряду,  оренда/ володіє транспортним засобом,  механізмом,
іншим об'єктом,
використання,  зберігання або
утримання якого створює підвищену небезпеку. У дійсному судовому засіданні було
встановлено те,  що автомобіль ГАЗ-53
державний номер НОМЕР_1 належить підприємству відповідача у даній справі ОВГСО
Київського району міста Донецька. Третя особа у даній справі ОСОБА_2 полягає в
трудових відносинах з даним підприємством.
У дійсному судовому засіданні було встановлено те,  що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 в частині
відшкодування матеріального збитку складають суму у розмірі 2369 гривень 73
копійки. У дійсному судовому засіданні сам позивач ОСОБА_1 не наполягав на
проведенні в судовому засіданні
судової   автотоварознавчьої
експертизи,  на визначення вартості
матеріального збитку і в своїх

позовних
вимогах посилався на автотоварознавче дослідження фахівця № 2864 / 26 від 1
вересня 2003 року / про розмір матеріального збитку /,   а.с.
4-7. Суд враховуючи вищевикладені факти і обставини вважає необхідним
стягнути з підприємства відповідача на користь позивача ОСОБА_1 половину
вказаної суми / враховуючи наявність і провину ОСОБА_1 в даній
дорожньо-транспортній події /,   тобто
суму у розмірі 1184 гривни 86 копійок. При визначенні розміру компенсації моральної
шкоди,   суд враховує те,   що дійсно в результаті даної
дорожньо-транспортної події позивачу ОСОБА_1 дійсно була заподіяна моральна
шкода,   морально-етичні страждання і
переживання. Разом з тим,   суд враховуючи
встановлені факти і обставини даної дорожньо-транспортної події приходить до
переконання про необхідність стягнення з підприємства відповідача на користь
позивача ОСОБА_1 в
рахунок компенсації за заподіяну йому моральну шкоду суму в розмір 500 гривень.
Суд критично дослідивши обставини у даній справі,   приходить до переконання про те,   що вказана сума грошової компенсації за
заподіяну ОСОБА_1 моральну
шкоду,   є еквівалентною сумою
компенсації за заподіяну йому моральну шкоду. Крім того суд вважає
необхідним,   відповідно до вимог   ст.
ст.   88 ЦПК України
повністю стягнути з підприємства відповідача на користь позивача ОСОБА_1 судові
витрати,   що складаються з: витрат по
оплаті експертних робіт в сумі / 305 гривень + 180 гривень + 217 гривень 92
копійки / =702 гривні 92 копійки,
державного мита в загальній сумі 59 гривень 50 копійок,   оплата по наданню йому правової допоги в
розмір 150 гривень,   а всього суд вважає
необхідним стягнути у вказаній частині суму у розмірі 912 гривень 42 копійки. Суд,   критично дослідивши обставини у даній справі
вважає необхідним позивачу ОСОБА_1
в частині стягнення з підприємства відповідача в його користь суми у розмірі
733 гривень 67 копійок / індексу інфляції з вересня 2003 року по жовтень 2005
року /,   суми у розмірі 192 гривень 69
копійок / 3 % з вересня 2003 року по листопад 2005 року - 27 місяців /
відмовити по наступних підставах: Посилання позивача ОСОБА_1 у вказаній
частині на вимоги   ст.   625 ЦК
України,   на думку суду,   є неспроможним,   оскільки між сторонами не полягали і вони не
полягали в грошових зобов'язаннях,   що
передбачається підставами   ст.     ст.
625 ЦК України.
Крім того як видно за матеріалами даної справи,   дана дорожньо-транспортна подія мала місце
13 грудня 2002 року,   разом з тим,   сам позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даними позовними вимогами тільки 12
грудня 2005 року / тобто фактично через три роки без одного дня/. Сам ОСОБА_1 не надав
яких-небудь об'єктивних і поважних причин того,   що саме його позбавляло можливості і має
рацію звернутися до суду до вказаної дати,
з даною позовною заявою.

Крім
того як видно позивач ОСОБА_1
суду також не представив яких-небудь об'єктивних і безперечних доказів
того,   що він з вини підприємства
відповідача був вимушений займати у борг грошові кошти,   для здійснення своєї життєдіяльності грошові
кошти третіх осіб.

Керуючись   ст.
ст.   23,   1166,
1167,   1187 ЦК України,     ст.
ст.   10,   11,
60,   88,   212,
213,   214,   215 ЦПК України,   суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до Оперативного Воєнізованого загону рятувальника / ОВГСО / ГВГСС
міста Донецька,   Третя особа:
ОСОБА_2,   про відшкодування
матеріального збитку і моральної шкоди,
задовольнити частково.

Стягнути
з Оперативного Воєнізованого загону рятувальника / ОВГСО / ГВГСС міста Донецька
на користь ОСОБА_1 в
частині відшкодування матеріального збитку суму у розмірі 1184 гривни 86
копійок,   в частині компенсації за
моральну шкоду суму у розмірі 500 гривень,
в частині відшкодування судових витрат,
стягнути суму у розмірі 912 гривень 42 копійки,   а всього стягнути з Оперативного
Воєнізованого загону рятувальника / ОВГСО / ГВГСС міста Донецька на користь ОСОБА_1 суму у розмірі
2597 гривень 28 копійок.

ОСОБА_1 в задоволенні
позовних вимог до Оперативного Воєнізованого загону рятувальника / ОВГСО /
ГВГСС міста Донецька,   Третя особа:
ОСОБА_2 в частині відшкодування суми у розмірі 733 гривень 67 копійок і 192
гривень 69 копійок,   відмовити. Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з
дня проголошення рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути
подана до Апеляційного суду Донецької області через Київський районний суд
міста Донецька протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне
оскарження рішення суду.