№ 2-3459 / 07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2007 року
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого                                                                  Лили
В.М.

секретаря                                                                        Зурак
А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Новомосковської міської ради про визнання права власності на житловий будинок,
-

встановив:

позивачОСОБА_1, звернувся з позовом до Новомосковської
міської ради про визнання права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1,
мотивуючі тим, що 25.10.1992 р. між позивачем та відповідачем було досягнуто
домовленості про купівлю продаж будинку. При укладенні угоди в усній формі ними
було погоджено всі належні умови купівлі-продажу жилого будинку, зокрема, щодо
ціни та передачі позивачу у власність жилого будинку. Відповідач отримала гроші
- за проданий будинок, та передала позивачу правовстановлюючі документи на
будинок. Відповідач ухилилася від нотаріального посвідчення договору, оскільки
терміново виїжджала з міста. В 1992 р. він разом з сім'єю вселився в куплений
будинок. Від дня купівлі жилого глиняного будинку, він зробив значні ремонтні
роботи, вважає, що добросовісно заволодів майном в 1992 р.

ПозивачОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсягу.

Відповідач - представник Новомосковської міської ради
засідання не з'явився, був повідомлений у встановленому законом порядку про час
та дату слухання справи, причину неявки не повідомив, тому суд на підставі ст.
169 ЦПК України вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності та
винести заочне рішення.

Суд, дослідивши докази в підтвердження та заперечення
позову вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд
встановив, що 25.10.1992р. між сторонами був укладений договір купівлі-продажу
жилого будинку поАДРЕСА_1, відповідно до якого позивач прийняв будинок,
відповідач отримала гроші, що підтверджено розпискою (а.с. 4), згідно довідки
квартального комітету позивач разом з сім'єю проживає в будинку поАДРЕСА_1(а.с.
8) . Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном
і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти
років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це
майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим законом. Згідно ст.
12 Закону України "Про власність" праця громадян є основою створення
і примноження їх власності, громадянин набуває права власності на доходи від
участі у суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької
діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а
також на майно, одержане в наслідок успадкування або укладення інших угод, не
заборонених законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 344 ЦК України, та ст. ст. 11, 12 Закону України "Про
власність", ст. ст. 10, 60, 169, 213, 214, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов ОСОБА_1 задовольнити, визнати за ним право власності на жилий будинок
поАДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою
заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії, та може
бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської обл. шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня оголошення рішення, та на нього може бути подано апеляційну
скаргу протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення вступило в законну
силу 02 липня 2007 року.