РІШЕННЯ Іменем України

12 вересня 2007 року                                                                                     Справа
№ 2-1260/07

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Турецької І.О.

при секретарі - Скоріній Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної
шкоди, спричиненої у результаті затоки

ВСТАНОВИВ:

Відповідачі з 12.10.2006 р. на неодноразові виклик їх до
судового засідання - не з'являлися. Судові повідомлення направлялися
відповідачам, як по місцю їх, реєстрації, так і по місцю знаходження нерухомого
майна, яке є їх власністю.

Останнє повідомлення відповідачів
про день слухання справи, здійснено через оголошення у пресі, після
звернення суду до адресного бюро з вимогами повідомити про місце реєстрації
відповідачів.

Зі згодою позивача, суд постановляє заочне рішення.

Виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_1, у серпні 2006 року звернулася до суду з
позовними вимогами до відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження про стягнення
з останньої, як власниці квартири матеріальної шкоди, яка була її спричинена в
результаті залиття квартири.

Дані вимоги, позивачка обґрунтовувала тим, що квартира,
яка належить неповнолітньої відповідачці, розташована над її квартирою і з цієї
квартири, постійно, починаючі з 2000 року, відбувалися затоки.

Так як, її квартира, після даних заток, знаходилася в
незадовільному стані, вона зробила суттєвий ремонт.

Однак, 26 червня 2006 р. знову в її квартирі відбулася
затока, про що дільницею №5 КП ДЕЗ

„Центральний" був складений відповідний акт.

Посилаючись на даний акт, позивачка у своєму позові
вказувала, що в результаті затоки, комісією були зафіксовані наступні
пошкодження:

в кімнаті вбачаються потоки по
стінах, стіни сири, та надбали темного вигляду, відстали шпалери на стелі
- жовта - бури смуги, довжиною до 2 м. та шириною 0,2 м; пошкоджена
електропроводка, внаслідок замикання;

у кухні на стіні під стелею,
відбувся обвал штукатурки розміром 1 м. х 0,2 м. Залиття квартири відбулося із квартири відповідачки, внаслідок
недбалого використання сантехнічним обладнанням.

Доказом, вартості ремонтних робіт
по усуненню наслідків затоки, є, по ствердженню позивачки, робочий
проект Одеської філії державного підприємства державного науково - дослідного
та проектна - дослідного інституту „ НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ", якій
визначив, що її розмір складає - 6 875 грн.

Посилаючись
на норми цивільного права ст. 22, ч. 1 ст. 1166, які передбачають
відповідальність за шкоду, позивачка просила стягнути з неповнолітньої
відповідачки матеріальну шкоду у розмірі -6 875 грн..

Відповідно до вимог ст. ст. 27, 31 ЦПК України, суд,
роз'яснив позивачці при попередньому розгляді справи її права та обов'язки.

Також, суд, роз'яснив позивачці ст. 60 ЦПК України,
відповідно до якої, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог, що суд, згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК
України, лише сприяє всебічному й повному з'ясуванню обставин справи.

При цьому, судом була звернена увага позивачки на вимоги
ст. 1179 ЦК України,
яка передбачає, що неповнолітня особа відповідає за завдану шкоду, самостійно
лише при наявності у неї майна,

2

достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, в
останніх випадках ця шкода відшкодовується батьками.
Враховуючи, роз'яснення суду, позивачка в січні 2007 р. надала суду уточнену
позовну заяву, в якої просила, залучити до справи в якості співвідповідача
матір неповнолітньої відповідачки, яка є її опікуном - ОСОБА_3. Доповняючи свої
вимоги, позивачка просила стягнути з неповнолітньої ОСОБА_2 та її матері
ОСОБА_3 на її користь матеріальну шкоду у розмірі - 6 875 грн.. та моральну
шкоду - 6 000 грн. Вимоги, заявлені до відповідачів, ОСОБА_1 обґрунтовувала,
посилаючись на ст. 1179 ЦК України. Доповняючи, в той
же заяві, вимоги про стягнення моральної шкоди, ОСОБА_1 у позові вказувала, що
були порушені її нормальні життєві зв'язки, через неможливість продовження
активного громадського життя, порушені стосунки з оточуючими людьми. Вона
зазнала душевних страждань так як відмовилася від звички проживати у людських
комфортних та безпечних умовах, її необхідно докласти значних зусиль, для
відновлення попереднього стану. Також,
позивачкою, суду в якості доказу, був наданий акт від 30.10.2006 p., складений дільницею №5 КП ДЕЗ „Центральний" що внаслідок недбалого
використання сантехнічного обладнання у квартирі, де мешкає ОСОБА_3, в
її квартирі відбулася затока. Крім того, в додатках до позову, в якості доказів
позивачка приєднала ще 6 актів складених дільницею №5 КП ДЕЗ „Центральний"
про затоки, які відбувалися на протязі з 2000 р. до 2006 p..

Надаючи суду вищевказані докази, позивачка, вимоги по ним
в письмової формі, встановленої для позовної заяви, відповідно до ч. 2 ст. 173
ЦПК України - не заявляла.

Однак, даючи пояснення по суті заявленого позову, вона,
посилалась як на підставу своїх вимог, на затоки, які відбулися з вини
відповідачів 27.05.2004 р. та 30.10.2006 р.

Незважаючи на те, що судом, її було
роз'яснена ч. 2 ст. 173 ЦПК України про обов'язок сторони, тільки в письмової
формі, з додержанням вимог встановлених ст. 119 ЦПК України, змінювати, уточняти або доповняти свій позов, ОСОБА_1
відмовилася виконати пропозицію суду та надати суду уточнену позовну заяву, де
б були відображені всі її позовні вимоги, ціна позову, а також спосіб стягнення
шкоди з відповідачів.

Суд вважав, що це необхідно зробити так як по вимогам,
пов'язаним із затокою, яка відбулася 27.05.2004 p., позивачка
повинна була надати суду докази поважності причин пропуску строку позовної
давності, а по вимогам, пов'язаним із затокою, яка відбулася 30.10.2006 р. -
надати докази, які стосуються розміру причиненої матеріальної шкоди, тому, що
висновок спеціаліста про вартість ремонтних робіт, був виготовлений на - 10.08.
2006 р.

Замість уточненого позову, позивачка в заяві від
15.03.2007 р. (а.с.35), вказуючи адресу відповідачки, зазначила лише одну
фразу, що вона заявляє вимоги, лише до ОСОБА_3 В останньому судовому засіданні,
позивачка, даючи пояснення, знову вважала, що затоками від 27.05.2004 р.
26.06.2006 р. та 30.10.2006 р. її причинена матеріальна та моральна шкода і
просила стягнути з неповнолітньої ОСОБА_2 та з її матері ОСОБА_3 солідарно на
її користь матеріальну шкоду у розмірі - 6 875 грн.. та моральну шкоду - 6 000
грн..

Мотивувальна
частина рішення.

Суд, з'ясував обставини справи, та перевірив їх доказами,
вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 - необхідно відмовити з наступних
підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є власником
квартири АДРЕСА_1.

До 03.10.2006 р. власником квартири АДРЕСА_2 була ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Як, стверджує позивачка, квартира №2 розташована над її
квартирою і в неї проживали неповнолітня ОСОБА_2 та її матір ОСОБА_3

Вищевказані обставини підтверджуються договором купівлі -
продажу квартири АДРЕСА_2 від 03.10.2006 p., із
якого вбачається, що ОСОБА_3, діючи від своєї неповнолітньої доньки, продала
дану квартиру - ОСОБА_4.

Дана квартира належала неповнолітньої - на підставі
договору дарування від 21.04.2000 р. Позивачка у судовому засіданні наполягала
на тому, що акти складені дільницею №5 "КП ДЕЗ „Центральний" про
затоки, робочій проект, в якому визначена вартість робіт по приведенню квартири
у належний стан, пояснення свідків за обставинами заток, дає суду право -
задовольнити її позов. Від проведення, по даної справі будівельної - технічної
експертизи на предмет того, чи дійсно в її квартирі була затока, із яких причин
вона відбувалася і яка шкода, в результаті затоки її спричинена -

3

позивачка категорично відмовилася,
про що написала заяву.

Уважно, дослідив докази, на яки посилалася позивачка, суд
встановив, що акти, складені дільницею №5 "КП ДЕЗ „Центральний" по
затокам, які відбулися 27.05.2004 р. та 30.10.2006 р. не можуть бути
використані судом, тому що вони - не відносяться до предмета позову.

В позовних заявах ОСОБА_1, відсутній виклад обставин по
цим затокам, зазначення доказів по ним. Усні пояснення позивачки, які
доповнюють, чи змінюють позовні вимоги не можуть вважатися позовною заявою.

Дослідивши доказі за заявленим вимогам, якими є: акт про
затоку від 26.06.2006 p.,
складений дільницею №5 КП ДЕЗ „Центральний", робочий проект Одеської
філії державного підприємства державного науково - дослідного та проектна -
дослідного інституту, суд встановив, що в них, відсутності відомості про те,
яким чином посадовими особами дільниці та спеціалістом був установлений факт,
халатного користування відповідачами сантехнічними приборами.

Так, акт про затоку від 26.06.2006 p., складений
дільницею №5 КП ДЕЗ „Центральний" не - підписаний відповідачкою ОСОБА_3, в
ньому відсутні відомості, про те, що особи, які складали цій акт ознайомили або
приймали міри, щоб ознайомити ОСОБА_3 із даним актом,

Також, суду не зрозуміло, чи була спроба робітників
житлового органу оглянути квартиру ОСОБА_3 на предмет встановлення причин
затоки і які результати такого обстеження, якщо воно було здійснено.

Переходячи к дослідженню висновку спеціаліста про вартість ремонтна
відбудовних робіт у квартирі АДРЕСА_1, суд встановив, що автор робочого
проекту ОСОБА_5 у пояснювальної записці указав, що кошторисна документація розроблена
ним на підставі:

-    заяви ОСОБА_1;

технічного огляду приміщень квартири №3;

актів дільниці №5 КП ДЕЗ „Центральний" від
27.05.2004 р. та 26.06.2006 p..

Вказуючи на мету свого дослідження, спеціаліст
посилається на затоки, які відбулися з вини мешканців квартири №2, яка
розташована поверхом вище, не посилаючись при цьому, на будь -які докази, крім
вищезазначених.

З даного висновку вбачається, що автором проекту, не була
обстежена квартира відповідачів, у нього не було ніякої технічної документації
по даної квартири, по розташуванню її приміщень, не зроблений висновок, з яких
приміщень квартири відповідачів і по яким причинам відбувалися затоки і які
конкретно приміщенні були залиті у позивачки.

Зі своїми висновками, про вартість ремонтних робіт, яку належить
стягнути з відповідачів, ОСОБА_5,
останніх - не ознайомив.

Коли суд, запропонував позивачці, допитати даного
спеціаліста за обставинами, викладеним у висновку, вона, відмовляючись від
цього, повідомила, що дана особа, не бажає з'явитися до суду, так як у неї для
цього - не має часу.

Між тим, відомості, які викладені у висновку, на думку
суду, не містять причинного зв'язку між затоками та ремонтом квартири.

Так, позивачка вказувала у позові, що після неодноразових
заток із сторони відповідачів, вона здійснила ремонт і її квартира, знаходилася
в належному стані.

Спеціаліст не відобразив у своєму висновку, внаслідок,
яких заток, після проведеного ремонту, з'явилися у квартирі позивачці
пошкодження, пов'язані залиттям квартири й сума, яку він визначив, вона
складається з урахуванням заток, які були на протязі 6 років, або тільки двох
заток 27.05.2004 р. та 30.10. 2006 р.

Як, вбачається з технічного паспорта на квартиру
АДРЕСА_1, вона складається із двох житлових кімнат площею: 13,5 кв. м. та 19,6
кв. м..

Спеціаліст, вказуючи на те, що підлягає ремонту кімната
позивачки, не вказує на її розмір, також відсутні такі відомості і в акті
дільниці від 26.06.2006 p..

За клопотанням позивачки про забезпечення доказів, були
допитані свідки. Так, свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона, в якості нового
власника 01.11.2006 р. поселилася проживати у квартиру АДРЕСА_2. Придбала вона
квартиру від ОСОБА_3 у незадовільному стані. Так, підлога у кухні прогнила,
трап не працював, тому вона робила ремонт сантехнічних приборів.

Свідок ОСОБА_6
підтвердив факт затоки, яка не є предметом судового розгляду, пояснівши, що
30.10 2006 p.,
він як майстер дільниці, був присутній при складанні акту про затоку, яка
відбулася в квартирі ОСОБА_1 із вини ОСОБА_3. Причину затоки, він та особи, які
складали акт, встановили після обстеження квартири ОСОБА_3, яка ,також при
цьому була присутня.

4

Ними було встановлено, що в даної квартирі була відсутня
труба, яка з'єднувала пральну машину зі стояком мийки на кухні. Однак, чому ці
обставини не знайшли свого відображення в акті і чому відповідачка не підписала
цій акт, свідок пояснити не міг.

Свідок ОСОБА_7, яка є матір'ю позивачки, також надала
суду пояснення, які не стосуються предмета спору, а саме по затоці квартири її
доньці, яка відбулася   27.05.2004 p..

Суд, не може визнати пояснення свідка ОСОБА_6 та ОСОБА_7 -
доказами по справі, тому, що вони не мають значення по справі.

Що ж, стосується показань свідка
ОСОБА_4, то вони не встановлюють вину відповідачів у спричиненні шкоди.

Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до
висновку, що вимоги ОСОБА_1, які викладені в позовних заявах, задоволенню не
підлягають, тому, що її ствердження про те, що між причиненою шкодою та діями
відповідачів є причинний зв'язок, Грунтуються на припущеннях і не підтверджені
доказами.

На думку суду, обставини наявності в квартирі у позивачки
пошкоджень, пов'язаних з затокою - доказані, однак відсутні докази того, що ці
пошкодження були спричинені з вини відповідачів.

Статті 1166, 1167 ЦК
України, які регулюють загальні положення про відшкодування майнової та
моральної шкоди, передбачають, що обов'язковою умовою для стягнення шкоди з
винної особи є -наявність її вини, якщо не має з цього приводу доказів,
відсутній склад цивільна деліктного правопорушення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини,
які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справ, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Позивачка не тільки не надала доказів, а також не
скористалася своїм правом повідомили суд, про наявність будь -яких інших
фактичних даних, на підставі яких, суд міг би встановити наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують їх вимоги..

Керуючись ст.
ст. 6, 10, 11, 208, 209, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої у результаті затоки
-відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуто Приморським районним судом
м.  Одеси  судом, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів із дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в порядку ст.
223 ЦПК України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10 денного
строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана в 20 денний строк, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.