Справа №2-4417/06
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

"09" лютого 2007 року                                                                                     м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді                               Дмитрюк О.В.

при секретарі                                       Прохорові Р.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні заяву військової частини А 1978 про перегляд
заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини А 1978 про стягнення грошової компенсації
замість речового майна,

ВСТАНОВИВ:

Представник
військової частини А 1978
звернувся до суду з заявою про скасування заочного
рішення по вказаній справі, яке було винесено ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Як зазначає в
заяві представник відповідача, в судовому засіданні він не міг бути присутнім у зв"язку з проведенням заходів по
бойовій та мобілізаційній готовності в частині. Рішення вважає
незаконним, оскільки справа повинна розглядатися у відповідності до норм
Кодексу про адміністративне судочинство України. Суд, при розгляді справи, не
застосував строки позовної давності, передбачені ЦК України. Довідки,
пов"язані з заборгованістю частини, повинні підписуватись командиром, а у
довідках НОМЕР_1, НОМЕР_2, що надані позивачем, підпису командира нема, що дає
підстави вважати, що вони не мають юридичної сили та викликають сумнів у їх
достовірності.

В судовому
засіданні представник військової частини А 1978 не підтримав подану заяву в частині, що справа підлягає
розгляду у відповідності до норм КАС України, інші доводи, викладені в заяві
підтримав, просив суд задовольнити заяву.

Представник
позивача заперечував проти скасування заочного рішення, оскільки предметом
позову є виплата заборгованості грошової компенсації замість речового майна, що
є наслідком порушень трудових зобов"язань відповідача перед позивачем.
Згідно ст.238 КЗпП України при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові
вимоги, орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату
працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком. Форма довідки, що
надана суду на підтвердження позовних вимог, є типовою і в ній передбачений
підпис начальника речової служби в/ч
А 1978 та печатка військової частини.

Суд, заслухавши
пояснення представників сторін, оглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що підстав для скасування
заочного рішення нема.

Відповідно до
ч.І ст.232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не з"явився в судове засідання та не повідомив
про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають
істотне значення для справи.

Під час розгляду
заяви представника відповідача було встановлено, що про день, час та місце
слухання справи відповідач був повідомлений у встановленому законом порядку, що
підтверджується розпискою про отримання судової повістки. З пояснень
представника відповідача вбачається, що він не з"явився в судове засідання
у зв"язку з проведенням заходів по бойовій та мобілізаційній готовності в
частині, але доказів на підтвердження проведення зазначених заходів суду не
надано.  Крім того поважних причин, з
яких

представник в/ч А 1978 не мав змоги повідомити суд про причини своєї неявки судом не встановлено.

Згідно ч.2 ст.267 ЦК України заява про захист цивільного
права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу
позовної давності. Ч.З ст.267 ЦК України передбачено,
що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, заявленою
до винесення ним рішення.

Заочне рішення було прийнято на підставі представлених позивачем доказів. В
матеріалах справи, в тому числі і в запереченні
проти позову (а.с.15), що було надане до судового засідання, представник
відповідача не ставить питання про застосування строку позовної давності, не
ставить під сумнів достовірність довідок НОМЕР_1 та НОМЕР_2, які є типовими, містять підпис начальника речової
служби в/ч А 1978 та печатку. Доказів, які б мали
істотне значення для правильного вирішення
справи відповідачем не представлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що підстав для скасування заочного
рішення не вбачається. Ч. 2 ст.232 ЦПК України передбачено, що відповідач має право
оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 231 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника військової частини А 1978 про скасування та перегляд
заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини А
1978
про стягнення грошової компенсації замість
речового майна -відмовити.