Справа № 2 - 6656/2007 ЗАОЧНЕ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2007 року Приморський
районний суд міста Одеси у складі: головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі            Шнуровенко
В.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, Комунального підприємства „Міське агентство з приватизації
житла" про виділ ідеальної частки із майна, що є у спільній сумісній
власності;

ВСТАНОВИВ:

21.06.2007р.
ОСОБА_1 пред'явила в суд позов до КП „Міське агентство з приватизації
житла", третя особа - ОСОБА_2, про виді ідеальної частки із майна, що є у
спільній сумісній власності, вказуючи наступне.

Квартира АДРЕСА_1 належіть їй та її синові ОСОБА_2 на праві приватної
спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло
від 02.03.1993р. за р.№ 8-98, але в цей час вона бажає розпорядитися належною їй часткою у зазначеній квартирі на
користь свого сина ОСОБА_3. Однак та обставина, що належна їй частка в цій
квартирі не визначена, унеможливлює нотаріальне оформлення відповідного
правочину, у зв'язку з чим нотаріус порадив їй звернутися до суду для
вирішення цього питання. Саме цими обставинами зумовлено її звернення до суду з
даним позовом.

Під час розгляду
справи суд залучив ОСОБА_2 до участі у справі як відповідача.

У судовому засіданні позивач підтримала позов й наполягала на його
задоволенні шляхом встановлення, що належна їй
частка в квартирі АДРЕСА_1 складає 1/2 частину цієї квартири,
посилаючись, що ст.364 та ч.2 ст.370 ЦК
України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із
майна, що є у спільній сумісній власності, а у разі виділу частки із майна, що
є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників
у праві спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням
суду.

Виконуючий
обов'язки директора КП „Міське агентство з приватизації житла" Луста В.І. звернувся до суду із заявою від
02.08.2007р. за № 2561-01 про розгляд справи за відсутності представника
цього комунального підприємства.

Відповідач
ОСОБА_2, місце проживання, перебування чи роботи якого позивачеві невідоме, був
викликаний в суд через оголошення у пресі в порядку, визначеному ч.9 і ч.10
ст.74 ЦПК України.

Зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України.

Частиною 2
ст.370 ЦК України
визначено, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

2

Суд установив, що квартира АДРЕСА_1 належіть
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право
власності на житло від 02.03.1993р. за р.№ 8-98, виданого на підставі розпорядження органу приватизації від 02.03.1993р.
за № 2298. Отже у відповідності зі ст.8 Закону України „Про приватизацію
державного житлового фонду" при
приватизації з державного житлового фонду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було безоплатно передано у приватну спільну сумісну
власність зазначену вище квартиру, а в подальшому вони не відчужували це
нерухоме майно.

З моменту приватизації даної квартири між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2
не укладались будь-які угоди чи домовленості щодо визначення належних кожному з них часток в цій квартирі та
не має рішення суду з цього питання.

Крім того,
відсутні які-небудь підстави вважати, що участь кого-небудь із вищевказаних
учасників спільної сумісної власності у придбанні квартири АДРЕСА_1 було
більшим або меншим, а тому відсутні передбачені
законом підстави для збільшення або зменшення часток кого-небудь із них у праві
спільної сумісної власності на цю квартиру .

В цей час ОСОБА_1 бажає розпорядитися належною їй часткою у зазначеній квартирі
на користь свого сина ОСОБА_3., але та обставина, що належна їй частка в цій
квартирі не визначена, унеможливлює нотаріальне оформлення відповідного
правочину.

Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що належні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 частки в квартирі АДРЕСА_1 є рівними,
отже частка в зазначеній квартирі, що належить ОСОБА_1, складає 1/2 частину
цієї квартири.

Задовольняючи позов, суд також стягує з відповідача ОСОБА_3 на користь
позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати у розмірі 30
грн., пов'язані з оплатою позивачем витрат на ІТЗ розгляду справи.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10,11,88,209,212,214-215,224-226
ЦПК України, ст.370 ЦК України,
суд, -

ВИРІШИВ :

Задовольнити позов ОСОБА_1.

Визначити, що належна ОСОБА_1 частка в квартирі АДРЕСА_1 складає 1/2 частину цієї квартири.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 30 (тридцять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 51 (
п'ятдесят одна) грн. 00 коп.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд
м.Одеси шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів
з дня отримання його копії.