РІШЕННЯ ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

"б " листопада 2007року                     Гайсинський
районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Панасюка О.С

при секретарі Отрошко Н.М.,

за участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Гайсині справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог
на предмет спору Гайсинська міжрайонна державна податкова інспекція (далі
МРДПІ) про визнання договору дарування недійсним та визнання дійсним договору
купівлі-продажу житлового будинку, -

Встановив:

В травні 2007р. позивачка звернулась до суду з цим
позовом, вказуючи, що 11.05.2006р. нею було укладено з ОСОБА_3. договір
дарування, за яким відповідачка подарувала їй житловий будинок з господарськими
будівлями АДРЕСА_1. Вказаний правочин було укладено внаслідок помилки, оскільки
вона сплатила відповідачці 2000 грн. за цей будинок, тому фактично між ними
було укладено договір купівлі-продажу.

В судовому засіданні представниця позивачки - адвокат
ОСОБА_1
підтримала позовні вимоги, пояснивши, що з метою економії
коштів на оформлення договору купівлі продажу, за порадою односельців, не
усвідомлюючи реальних правових наслідків, ОСОБА_2. уклала з ОСОБА_3. договір
дарування житлового . будинку, але фактично вона здійснила його оплату в
розмірі 2000 грн. В квітні 2007р. позивачка отримала податкове повідомлення про
нарахування їй за цим договором податку з доходів фізичних осіб в розмірі 13%
оціночної вартості' подарованого нерухомого майна в сумі 1713 грн. 92к., тому
вимагала визнати недійсним договір дарування житлового будинку з господарськими
спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 від 11.05.2006р., як такий, що укладений
під впливом помилки та визнати дійсним договір купівлі-продажу цього будинку.

Належним чином повідомлена про час і місце судового
розгляду шляхом поміщення повідомлення в газеті «Подолія» (а.с.39) відповідачка
до суду повторно не з'явилась, не повідомляючи про причини неявки, що дає
підстави розглядати справу в її відсутності та ухвалити заочне рішення.

Представниця третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору -Гайсинської МРДПІ ОСОБА_4 заперечила проти задоволення позову,
оскільки вважала, що договір дарування оформлений належним чином, відповідає
вимогам закону і підстави для його визнання
недійсним відсутні, натомість належних доказів про укладення договору
купівлі-продажу суду не надано.

З'ясувавши позиції учасників розгляду справи, допитавши
свідків, дослідивши її матеріали, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно
відмовити з таких міркувань.

2

В судовому засіданні беззаперечно доведено, що згідно з договором дарування від 11.05.2006р.,
посвідченим приватним нотаріусом Гайсинського нотаріального округу ОСОБА_5.,
ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_2. прийняла у дар цілий житловий будинок з
господарськими та допоміжними спорудами, розташований в АДРЕСА_1 16.04.2007р. ОСОБА_2. було направлене податкове
повідомлення про нарахування податку з доходів, отриманих за цим договором, в
розмірі 13% оціночної вартості подарованого нерухомого майна в сумі 1713 грн.
92к.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978р. № 3 «Про судову практику в
справах про визнання угод недійсними», угода може бути визнаною недійсною лише
з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Дані правовідносини регулюються:

ч.ч.1,2 ст.229 ЦК
України, згідно з якими, якщо особа, яка вчинила

правочин,  помилялася  щодо
обставин,  які  мають
істотне  значення,

зокрема щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких

властивостей  і  якостей
речі,  які  значно
знижують  її  цінність
або

можливість використання за цільовим призначенням;

ч.2 ст.235 ЦПК України, відповідно до якої, якщо буде встановлено, що

правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину,

який вони насправді вчинили (удаваний правочин), відносини сторін

регулюються  правилами   щодо
правочину,   який   сторони
насправді

вчинили.

Проте,   як   пояснила
в   судовому   засіданні
свідок   ОСОБА_5.   на
час

посвідчення договору дарування вона детально роз'яснила сторонам правові
наслідки

його укладення, в тому числі і передбачені Законом України «Про податок з
доходів

фізичних осіб», про що позивачка підписала відповідну заяву. При цьому
вона, як

приватний    нотаріус,    з'ясовувала   волевиявлення   сторін,
і   жодних   сумнівів
у

відповідності укладеного договору дарування справжньому волевиявленню
дарительки

та обдарованої не було, оскільки навіть після роз'яснення обов'язку щодо
сплати

податку з доходів фізичних осіб за цим договором, саме позивачка наполягала
на його

укладенні.

Відповідно до п.12 договору дарування, дарувальник та
обдарована однаково розуміли значення і умови цього правочину та його правові
наслідки, підтверджували дійсність намірів
при його укладенні, а також те, що він не носить характеру мнимого чи удаваного
правочину, не є правочином зловмисним, не приховує інший правочин і відповідає дійсним намірам сторін створити для
себе юридичні наслідки, які обумовлені цим договором; у п.8 договору
зазначено про те, що сторони розуміють, що за своєю природою договір дарування є безоплатним, а тому дарувальник не має
права вимагати у обдарованої вчинення на її користь будь-яких дій майнового або
немайнового характеру (а.с.10).

Згідно з дослідженою в судовому засіданні заявою ОСОБА_2,
їй роз'яснено нотаріусом та зрозуміло зміст ст.ст. 1-4, 7, 8, 13, 14, 16-20, 22
Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» та наслідки неналежного
виконання цього Закону (а.с.53).

Суд не бере до уваги незавірену копію розписки ОСОБА_3
від 28.04.2007р., про те що вона продала житловий будинок ОСОБА_2. за 2000 грн.
(а.с.4), а також її розписку аналогічного змісту від 24.07.2007р., завірену
Четвертинівським сільським головою (а.с.34) в якості доказу про укладення між
сторонами саме договору купівлі-продажу, оскільки обидві ці розписки виконані
вже після отримання позивачкою податкового повідомлення' (остання взагалі після
звернення до суду), натомість свідок ОСОБА_6. в судовому засіданні пояснював,
що гроші в його присутності не передавались, а він лише посвідчив справжність
підписів сторін. Крім того ці розписки не
можна   визнати   допустимими
доказами   укладення   договору
купівлі-продажу

3

"житлового будинку, з огляду на обов'язкові,
відповідно до ч.1 ст.657 ЦК України нотаріальне посвідчення і державну
реєстрацію цього договору (ч.2 ст.59 ЦПК України - обставини справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування).

З тих же підстав не можна вважати
беззаперечним доказом передачі грошей позивачкою відповідачці за житловий будинок і пояснення
свідка ОСОБА_7. -чоловіка позивачки, який також
безпосередньо зацікавлений у результаті розгляду справи.

Натомість з пояснень позивачки та
свідка ОСОБА_7. вбачається, що дарителька ОСОБА_3. була дружиною померлого брата обдарованої ОСОБА_2, що підтверджує справжність волевиявлення сторін за
договором дарування.

За таких обставин, враховуючи
відсутність належних доказів на обґрунтування помилки позивачки в правовій природі договору
дарування, який укладений у передбаченій ч.2 ст.719 ЦК України письмовій формі і нотаріально посвідчений,
та доказів про оплату позивачкою отриманого за цим договором майна, у
задоволенні позову необхідно відмовити через
недоведеність позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10,11,213,214,215
ЦПК України, -

Вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог
на предмет спору Гайсинська міжрайонна державна податкова інспекція (далі МРДПІ) про визнання
договору дарування недійсним та визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку відмовити
повністю через недоведеність позовних вимог.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачкою до Гайсинського районного суду протягом 10 днів з часу отримання його копії.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення може бути подано протягом десяти днів з часу оголошення рішення, а апеляційну скаргу на
рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження;
апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Вінницької області через Гайсинський
районний суд.