Справа №5797/2007
РІШЕННЯ

Іменем України

13 липня
2007 року місцевий Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого
судді                                               Буран
О.М.

при
секретарі                                                        Коровіній
Л.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради
про визнання права власності, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з позовом до Малиновської районної адміністрації Одеської
міської ради з вимогою про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна,
а саме житлову квартиру розташовану на за адресою: АДРЕСА_1

Свої
вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить
квартира за даною адресою. Протягом 2005-2006 p.p. власною працею
із залученням спеціалістів та з дотриманням основних будівельних норм і
правил   вона реконструйована з добудовою
свою квартиру .

До
теперішнього часу вона несе тягар усіх витрат, пов"язаних з утриманням
даного житла , володіє та користується зазначеним нерухомим майном відповідно
до його функціонального призначення..

Посилаючись,
зокрема, на ч.2 ст.325, ст.328, ч.ч.1, 2 ст.331 ЦК України, ч.1 ст.12, ст.49 Закону України "Про
власність", позивач просить суд задовольнити позов.

У
судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги в повному
обсязі й просили суд задовольнити позов.

Відповідач
- Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, про час і місце
проведення судового засідання повідомлена належним чином. На думку представника
відповідача - позов має вирішуватись судом відповідно до діючого законодавства.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи й оцінивши зібрані докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню.
Між сторонами виникли правовідносини у галузі конституційного права щодо
реалізації органом місцевого самоврядування владних повноважень, та цивільні
правовідносини, що випливають з відносин права власності.

Судом
встановлено.що позивачці у на праві приватної власності належить житлова
квартира за адресою: АДРЕСА_1

Право
власності підтверджується свідотством про право власності на спадок за законом
, зареєстровано в ОМБТІ та РОН 07.09.2006 р,НОМЕР_1, та свідотством про право
власності на житло від 01.01.2000 року. НОМЕР_2

Згідно
технічному паспорту від 22.06.2007 рокуї складених Комунальним підприємством
„Одеське МБТІ та РОН", реконструйована квартира складається : житлова
кімната-11,6 м.кв., 7,4 м. кв. ; коридор-2,4 м.кв; веранда - 10,7 м.кв. ;
санвузол - 2,0 кв. Загальна площа квартири - 34,1 м.кв.

Згідно
експертно-технічному висновку ..Про стан несучіх конструкцій .. даної квартири
. проведеного ПП .. ОСОБА_2 ( ліцензія Серія А.Б № НОМЕР_3 ) структура квартири
за адресою: АДРЕСА_1в якій була проведена перепланировка,
- відповідає вимогам які пред'являються до житлових приміщень згідно СНиП
2.08. 01- 98 „Житлові приміщення". Дана квартира устаткована
водопостачанням, підключена до міської електромережи, каналізації, та
газопостачання, існуюче опалення -АГВ.

Згідно
даному заключению, на основі
проведеного обстеження, установлено - технічний стан квартири -задовільний,
протипожежні вимоги відповідають ДБН В. 1.1-7 2002 „Пожежна безпека обєктів
будівництва, несучі конструкції знаходяться в доброму стані, Роботи по
пристройці зроблені з додержанням будівельних норм та правил з якісних
будівельних матеріалів."

З
урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, дана квартира не має
негативного впливу на планіровку, забудову, благоустрій вулиці, на зручність
утримання суміжних квартир тощо, тобто дотримано вимоги ч.5ст.319 ЦК України та ч.5
ст.4 Закону України "Про власність" від 07.02.1991р. №697-ХІІ
(далі-Закон).

Сусіди
позивачки дали письмову згоду на проведення реконструкції квартири та визнання
за позивачкою права власності на неї.

При
вирішенні позовних вимог судом взято до уваги, що за змістом ч.ч.1, 3 ст.13
Закону та ч.2 ст.325 ЦК   України   об'єктами права приватної власності можуть
бути, зокрема, жилі будинки, квартири  а
склад,

кількість   і вартість нерухомого
майна, що може бути у власності громадян, не обмежується, крім випадків,
передбачених законом.

Відповідно до
ст.49 Закону володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде
встановлено

судом.

Відповідно до ст.328 ЦК
України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із
закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 статті 12 Закону встановлено, що праця громадян є основою
створення і примноження їх власності. До теперішнього часу позивачка, яка своєю
працею реконструйувала зазначене майно, несе тягар усіх витрат, пов"язаних
з утриманням квартири , володіє та користується ним відповідно до
функціонального призначення, що свідчить про дотримання вимог ст.322 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 ЦК
України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право
власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі тощо)
виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до
підпункту 1 ч.2 ст.16 ЦК
України способами судового захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема,
визнання права.

Суд вважає, що обставини, встановлені у судовому засіданні, дають підстави
для визнання за позивачкою  права
власності на реконструйовану квартиру .

Відповідно до ст.ст.3О, 31 Закону України "Про місцеве самоврядування
в Україні" від 21.05.1997р. №280/97-ВР до відання виконавчих органів
міських рад належать повноваження в галузі житлово-комунального господарства та
будівництва, зокрема, сприяння розширенню житлового будівництва, контроль за
спорудженням індивідуальних жилих будинків, прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством. Реалізацію
зазначених повноважень в галузі житлово-комунального господарства та
будівництва на території Малиновського району м.Одеси, де розміщується
квартира, віднесено до компетенції Малиновської районної адміністрації Одеської
міської ради. Суд дійшов висновку, що за вказаних обставин остання є належним
відповідачем по даній цивільній справі.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.16, ч.2 ст.325, ст.328, ч.ч.1, 2
ст.331 ЦК України
від 2003р., ч.5 ст.4, ч.1 ст.12, ч.ч.1, 3 ст.13, ч.ч.3, 5 ст.48, ст.49 Закону
України "Про власність" від 07.02.1991р. №697-ХИ,    ст.ст.4-8, 11, 15, 88, ч.3 ст.208,
ст.ст.209, 212-215, 218,223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1  - задовольнити.

Визнати    право приватної власності на квартиру за
адресою : АДРЕСА_2- за за ОСОБА_1Загальною площею 34, 1 м. кв., яка складається
: житлова кімната - 11,6 м.кв., 7,4 м. кв. ; коридор - 2,4  м.кв; веранда - 10,7 м.кв. ; санвузол - 2,0
кв. Загальна площа квартири - 34,1 м.кв.

Рішення суду є підставою для державної реєстраці КП „ОМБТІ та РОН"
права власності, на квартиру за адресою : АДРЕСА_1, загальною площею 34, 1 м.
кв. - за ОСОБА_1.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо заяву про
апеляційне оскарження подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення,
але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.