Справа №2-6930/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

03
грудня   2007 року                                                                             місто
Луцьк

Луцький
міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого -
судді Бовчалюк З.А.

при секретарі
Захаровій Н.А.

з участю
представника позивача ОСОБА_3.

представника
відповідача ОСОБА_4 розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в
місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Торчинської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач ОСОБА_1. звернулась
в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

Свій позов мотивує тим, що після смерті її чоловіка - ОСОБА_2 відкрилася
спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та
спорудами за адресою: АДРЕСА_1, яку вона не може отримати у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Просить визнати за нею, як спадкоємцем першої черги за законом після смерті
ОСОБА_2, право
власності на спадкове майно, а саме - житловий будинок з господарськими будівлями
та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

В попередньому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3. підтримав позов
з підстав, наведених у заяві та просить його задовольнити.

Представник Торчинської селищної ради в попередньому судовому засіданні
позов визнала та не заперечувала відносно його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд
приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з копії акту Луцького міжміського бюро технічної
інвентаризації від 29 червня 1959 року, на підставі рішення виконкому
Торчинської селищної ради ОСОБА_2
виділено в натурі земельну ділянку загальною площею 1200 кв.м., яка розміщена в
АДРЕСА_1 ( а.с. 9)

Згідно довідки Торчинської селищної ради від 06.09.2007 року, житловий
будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в
АДРЕСА_1, значиться за ОСОБА_2 ( а.с. 8).

З копії свідоцтва про одруження серії ЯУ НОМЕР_1, вбачається, що 16 травня
1954 року було зареєстровано шлюб між позивачем та ОСОБА_2 (а.с. 7)

Як встановлено в судовому засіданні, спірний будинок був побудований ОСОБА_1. та ОСОБА_2. під
час шлюбу, а тому, як це передбачено ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (
в редакції 1969 року), є їх спільною сумісною власністю.

Згідно вимог ст.
28 Кодексу про шлюб та сім'ю України ( в редакції 1969 року), в разі поділу
майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються
рівними.

Відповідно до вищенаведеної норми закону, ОСОБА_2 належала Vi частина житлового
будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1

З врахуванням вищевикладеного, після смерті ОСОБА_2, який помер 05 жовтня 1998 року ( а.с. 5), відкрилась
спадщина лише на належну йому 1/2 частину будинку з господарськими будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1

Згідно ст. 529 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) при
спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти,
дружина і батьки померлого.

Позивач ОСОБА_1. є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2, що
стверджується дослідженою в судовому засіданні копією свідоцтва про одруження (
а.с. 7), інших спадкоємців немає.

Фактично позивач прийняла спадщину, як того вимагає ст. 549 ЦК Української
РСР, який діяв на час відкриття спадщини, оскільки вступила в управління та володіння
спадковим майном, що стверджується довідкою Торчинської селищної ради від
06.09.2007 року. ( а.с. 8).

З листа Луцької районної нотаріальної контори вбачається, що спадкова
справа на майно ОСОБА_2 не заводилась ( а.с. 18), відповідно можливі спадкоємці
про свої права на спадкове майно, яке залишилось після смерті останнього не
заявили.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому
засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності
на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_2, а саме на 1/2
частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що
знаходиться по АДРЕСА_1

Разом з тим, оскільки 1/2 частина вказаного будинку належить ОСОБА_1. як частка у
спільній сумісній власності, то суд приходить до висновку, що за позивачем слід
визнати право власності на весь будинок з господарськими будівлями та
спорудами, який знаходиться за адресою : АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст.22,
28 КпШС України, ст.ст.529, 549 ЦК Української РСР , суд

вирішив:

Позов
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що
знаходиться за адресою : АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано.
Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде
подана в строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.