Справа №2-8939/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2007
року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого -
судді Ільченко Н.А.

при
секретарі                      Шнуровенко
В.А.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до
ОСОБА_3,  ОСОБА_4  ОСОБА_5  треті особи - Приморський РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області та Приморська районна адміністрація Одеської міської
ради як орган опіки та піклування,  про
визнання договору купівлі-продажу дійсним,
про визнання права власності,  про
припинення права власності та усунення перешкод у здісненні права розпорядження
своїм майном шляхом зобов'язання здійснити зняття з реєстрації місця
проживання;

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулися в Приморський районний суд м. Одеси з позовом відповідачів,  вимагаючи :

·   визнати
дійсним договір купівлі-продажу від 06 серпня 2007 року,  укладений між ОСОБА_3  з одного боку,  і ОСОБА_1.
та ОСОБА_2.,  з другого боку,  за яким ОСОБА_3. продав,  а ОСОБА_1. та ОСОБА_2 купили квартиру під
АДРЕСА_1  загальною площею 39, 5 кв.м.
,  в рівних частках ;

·   визнати
за ОСОБА_1.  і ОСОБА_2.,  за кожною,
право власності на 1/2 частину вказаної вище квартири;

·   припинити
право власності ОСОБА_3 і померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6. на спірну квартиру;

-    та усунути перешкоди у здійсненні
ними,  тобто позивачами,  права розпорядження

квартирою АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання

Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в особі відділу
громадянства,

імміграції та реєстрації фізичних осіб Шевченківського ВМ Приморського РВ
ГУМВС

України в Одеській області здійснити зняття відповідачів ОСОБА_3,  ОСОБА_5.
і

ОСОБА_4. разом з
неповнолітньою ОСОБА_7,  1995 року

народження,  з реєстрації місця
проживання за адресою :АДРЕСА_1

У судовому
засіданні позивачі підтримали позов,  а
представник відповідача ОСОБА_3 визнав позов.

Відповідачі ОСОБА_4. і ОСОБА_5.  також визнали позов і просили суд розглянути справу за їх
відсутності,  про що надали суду свою
письмову заяву.

Представники
Приморського РВ ОМУВ ГУМВС України в Одеській області та Приморської
райадміністрації Одеської міськради не заперечували проти позову.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у даній справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4  ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст. 174 цього
Кодексу. Згідно ч.4  ст. 174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно  ст. 638 ЦК
України договір є укладеним з моменту,
коли сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов
договору.

Згідно
ч.2  ст. 220 ЦК України,  якщо сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору,  що підтверджується
письмовими доказами,  і відбулося повне
або часткове

виконання
договору,  але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,  суд
може визнати такий договір дійсним.  У
цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно
ч.1  ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах,  що
не заборонені законом,  зокрема із
правочинів.

Згідно
ч.3  ст. 334 ЦК України право
власності на майно за договором,  який
підлягає нотаріальному посвідченню,  виникає
у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору,  не
посвідченого нотаріально,  дійсним.

Статтею
346 ЦК України
визначені підстави припинення права власності,
зокрема,  у разі смерті власника
та відчуження власником свого майна

Відповідно
до  ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування
та розпорядження своїм майном.

Законом
України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в
Україні" визначено,  що реєстрація
місця проживання громадян України,  а
також іноземців чи осіб без громадянства,
які перебувають в Україні на законних підставах,  здійснюється за адресою їх житла,  а у разі їх вибуття з колишнього житла,  здійснюється зняття їх з реєстрації місця
проживання за адресою їх колишнього житла.

Судом
установлено,  що квартира АДРЕСА_1  загальною площею 39, 5 кв.м. ,  належала подружжю ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в рівних
частках на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 04.07.1994р. №
0870,  виданого органом приватизації
державного житлового фонду Приморського району м. Одеси,  зареєстрованого Одеським МБТІ 26.07.1994р.
під р.№ 713 на стор.74 в книзі 41пр.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_6 померла,  не залишивши заповіту.

Після
смерті ОСОБА_6. відкрилася спадщина,  що
складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1
що належала спадкодавцеві на праві приватної власності на підставі
вказаного вище Свідоцтва про право власності на житло від 04.07.1994р. № 0870.

Спадкоємцями
ОСОБА_6. першої черги за законом у рівних частках є чоловік померлої -
відповідач ОСОБА_3. та їх дочки ОСОБА_4 і ОСОБА_5.

Також
судом установлено,  що відповідач
ОСОБА_3. постійно проживав разом з дружиною ОСОБА_6. в квартирі АДРЕСА_1 на час
відкриття спадщини та протягом встановленого законом строку не заявив про
відмову від спадщини,  що відкрилася
після смерті його дружини,  а їх дочки
ОСОБА_4 і ОСОБА_5. не
претендували на цю спадщину,  у зв'язку з
чим не подавали до нотаріальної контори заяви про відкриття спадщини.

Таким
чином,  відповідно до ч.3  ст. 1268 ЦК України відповідач ОСОБА_3. є таким,  що прийняв спадщину після смерті своєї
дружини ОСОБА_6.,  померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1,  що складається з 1/2
частини квартири АДРЕСА_1,  отже набув
право власності на це майно на законних підставах.

06
серпня 2007 року відповідач ОСОБА_3. за 204 000 грн. відчужив квартиру АДРЕСА_1
на користь позивачів ОСОБА_1.  і
ОСОБА_2зобов'язавшись в строк до 10.08.2007р. укласти з позивачами нотаріально
посвідчений договір купівлі-продажу,  як
цього вимагає закон,  та звільнити
продану квартиру.

Разом з
тим,  отримавши гроші від позивачів,  звільнивши вказану вище квартиру та передавши
це майно у власність позивачам,
відповідач в подальшому ухилився від укладення з позивачами нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу.

Вказані
обставини повністю підтверджується наданою позивачами суду письмовою розпискою
відповідача ОСОБА_3 від 06.08.2007р.

Беручи
до уваги,  що при укладенні зазначеного
договору купівлі-продажу нерухомого майна сторони досягай згоди з усіх його
істотних умов,  встановлених Цивільним
Кодексом України,  та фактично виконали
усі умови договору,  що підтверджується
письмовим доказом,  а тому суд доходить
висновку,  що порушене право позивачів
ОСОБА_1.  і ОСОБА_2. підлягає судовому
захисту на підставі ч.2  ст. 220,
ч.1  ст. 328,   ст.
ст. 346,  638,  655,
657, 658 ЦК України шляхом визнання укладеного між ними і відповідачем
ОСОБА_3 договору купівлі-продажу від 06 серпня 2007 року дійсним,  визнання за позивачами права власності на
придбану за цим договором квартиру АДРЕСА_1 у рівних частках,  та припинення права власності на це майно
колишніх власників ОСОБА_3 і померлої ОСОБА_6.

Крім
того,  судом установлено,  що продавши позивачам квартиру АДРЕСА_1
звільнивши цю квартиру,  відповідач
ОСОБА_3. змінив місце проживання.

Із
зазначеною квартири також виселилися дочка ОСОБА_3 - відповідач ОСОБА_4. разом
зі своїми дітьми - повнолітньою дочкою ОСОБА_5.  та неповнолітньою дочкою ОСОБА_7,  1995 року
народження.

Але дотепер
місце проживання ОСОБА_3,  ОСОБА_4.,  ОСОБА_5.
та неповнолітньо ОСОБА_7
1995 року народження,
зареєстроване за адресою :АДРЕСА_1
тобто за адресою їх колишнього житла,
що суперечить вимогам Закону України „Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні".

Вирішуючи
дану справу,  суд також ураховує,  що ч.1 і ч.3
ст. 29 ЦК України
визначено,  що місцем проживання фізичної
особи є житловий будинок,  квартира. Інше
приміщення,  придатне для проживання в
ньому,  у відповідному населеному
пункті,  в якому фізична особа проживає
постійно,  переважно або тимчасово; а
місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є
місце проживання її батьків або одного з них,
з ким вона проживає.

Також
суд бере до уваги,  що наявність
реєстрації місця проживання відповідачів ОСОБА_3,  ОСОБА_4.,  ОСОБА_5.
та неповнолітньої ОСОБА_7.
за адресою :АДРЕСА_1  по-перше,  перешкоджає позивачам ОСОБА_1.  і ОСОБА_2. укладати цивільно-правові угоди з
приводу згаданої квартири,  отже у здійсненні
ними права розпорядження своїм майном,
і,  по-друге,  змушує позивачів ОСОБА_1.  і ОСОБА_2. нести додаткові витрати на
утримання цього майна у вигляді сплати комунальних платежів за відповідачів.

З огляду
на викладені обставини,  суд доходить висновку
про відсутність правових підстав для залишення реєстрації місця проживання
ОСОБА_3,  ОСОБА_4.,  ОСОБА_5.  і неповнолітньої ОСОБА_7. за адресою
:АДРЕСА_1

На
підставі викладеного і керуючись  ст.
16,  ч.1 і ч.3  ст. 29,
ч.2  ст. 220,  ч.1
ст. 328,  334, 346, 391, 638, 655,
656, 657, 658 ЦК України,   ст.
ст. 2, 3, 6, 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні",   ст.  ст. 130, 174 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити
позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Визнати
дійсним договір купівлі-продажу від 06 серпня 2007 року,  укладений між ОСОБА_3,  з одного боку,  і ОСОБА_1та ОСОБА_2,  з другого боку,  за яким ОСОБА_3 продав,  а ОСОБА_1 і ОСОБА_2 купили квартиру

АДРЕСА_1  загальною площею 39, 5 кв.м. ,  у рівних частках.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Право
власності ОСОБА_3 і померлої ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 -
припинити.

Зобов'язати
відділ громадянства,  імміграції та
реєстрації фізичних осіб Шевченківського ВМ Приморського РВ ГУМВС України в
Одеській області зняти ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 та неповнолітню ОСОБА_7,  1995 року народження,  з реєстрації місця проживання за адресою
:АДРЕСА_1

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської
області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги ,
з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.