Справа
№2-2295/07 РІШЕННЯ
Приморський районний суд м. Одеси
у складі:     головуючого судді
Загороднюка В.І. при секретарі Сребняк І.А. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,     ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору недійсним та виселення,
звернувся до суду з позовом до відповідачів та просить визнати недійсним договір найму квартири АДРЕСА_1, що був
укладений 10.03.1997 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2, і виселити ОСОБА_2 з
усіма членами сім'ї із цієї квартири, посилаючись на те, що 11.04.1997 року його колишня дружина без його
згоди подарувала спірну квартиру ОСОБА_6
Рішенням
Приморського районного суду м. Одеси від 25.12.2002 року цей договір було
визнано недійсним.

29.07.2003 року було введено виконавчий лист про вселення позивача та його неповнолітньої
доньки. Разом з тим це рішення виконане не було, оскільки ухвалою Приморського
районного суду м. Одеси від 12.07.2004 року було роз'яснено порядок виконання
рішення, та вказано на необхідність вирішення у судовому порядку питання
дійсності або недійсності договору найму, що був укладений 10.03.1997 року.

Підставою для визнання недійсним цього договору є те, що він не відповідає вимогам законодавства,
оскільки укладений з порушенням прав власності позивача та житлових прав його
неповнолітньої дитини, оскільки ОСОБА_2 та її члени сім'ї проживаючи в квартирі
позивача без законних підстав порушують право власності позивача у користуванні
цією квартирою.

В ході розгляду
справи позивач уточнив позовні вимоги та просить також виселити з квартири
ОСОБА_4 і їх доньку ОСОБА_2

В судовому засіданні представник позивача підтримала
позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_4, що є також представником інших відповідачів
позов не визнав, та посилався на необґрунтованість позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена
через засіб масової інформації, в суд не з'явилась, позов не оспорила.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

2

Рішенням
Приморського районного суду м. Одеси від 25.12.2002 року, що набрало чинності
24.06.2003 року було визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, та
вселено ОСОБА_1 і його неповнолітню доньку ОСОБА_7 в зазначену квартиру. Це
рішення виконане не було.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.07.2004 року було роз'яснено,
що це неможливо здійснити, оскільки в судовому порядку слід вирішити питання
щодо визнання дійсними договору найма цієї квартири та виселення осіб, що
проживають в цій квартирі.

Як вбачається з
матеріалів справи, 10.03.1997 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали договір найму
житлового приміщення на квартиру АДРЕСА_1, строком на 50 та 40 років. Ні один з
цих договорів не був зареєстрованим в
житлово-експлуатаційній організації за місцем розташування будинку, але
підписи сторін договору, що укладений на 40 років, були завірені 12.09.1997
року директором МЕП 55 Приморської району м. Одеси та проставлена печатка.

Разом з тим
кожний з цих договорів найму, у відповідності до ст. 48 ЦК України (в
редакції від 1963 року), слід визнати недійсним, оскільки вони не відповідають
вимогам закону, так як при укладанні цих договорів були порушені права власника
квартири, тобто ОСОБА_1, оскільки ці договори були укладені без його згоди та
участі і він фактично позбавлений права користування цим житлом.

Проживаючи в
квартирі, що належить позивачу, без правових підстав, відповідачі порушують
права ОСОБА_1 та його неповнолітньої доньки ОСОБА_7
1990 року народження, тому у відповідності до ст. 116 ч. З ЖК України відповідачів
слід виселити з квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст.
ст. 109, 116, 155, 156 ЖК України, ст. 48 ЦК
України (в редакції від 1963 p.), 213 - 215 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд
-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір найму квартири АДРЕСА_1 від 10.03.1997
року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2.

Виселити ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 із квартири АДРЕСА_1, без надання іншого жилого
приміщення.

Рішення може
бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається заява
про апеляційне оскарження рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження, або в термін десяти днів з дня проголошення,
без подання попередньої заяви про оскарження.