Справа №2-2401
17 жовтня 2007року Комінтернівський районний суд м.  Харкова у складі: головуючого - судді Данько В.В. при
секретарі -Чумаковій Н.С. ,
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення суми по шлюбному контракту,  -
звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки суми по шлюбному
контракту у розмірі,  еквівалентному
що перед реєстрацією шлюбу з відповідачкою вони уклали шлюбний
контракт,  згідно якого сторони
зобов»язались створити сім»ю,  шляхом
переїзду відповідачки до позивача,  мати
дітей. Однак,  відповідачка після
реєстрації шлюбу відмовилась виконувати умови шлюбного контракту: відмовилась
переїхати до Ізраїлю - постійного місця мешкання позивача,  не приїжджала до позивача за гостевим
запрошенням,  не зважаючи на те,  що позивач запрошення неодноразово відправляв
відповідачці. За цих підстав між сторонами погіршились шлюбні відносини,  вони не проживали разом,  як подружжя,
у них не народилися діти,  як
бажав та наполягав позивач. Порушення умов шлюбного контракту з боку
відповідачки призвело до того,  що
24.10.2006року шлюб між: сторонами було розірвано. Згідно з умовами
контракту,  у разі розірвання шлюбу між
подружжям та якщо в шлюбі не буде дітей,
Неодноразові усні вимоги та прохання по телефону позивача до відповідача після
розірвання шлюбу виконати умови шлюбного контракту та перерахувати позивачу
задоволення. У зв "язку з чим,
позивач був вимушений звернутися до суду з позовом,  який просить задовольнити.
У судовому
засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги позивача,  просив суд їх задовольнити.
в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі,  пояснивши,
що позовні вимоги відповідача повністю протирічать діючому сімейному
законодавству України,  а саме вимогам cm. 93 СК
України,  де вказано,  що в шлюбному контракті можуть бути
передбачені виключно майнові права та обов»язки,  що шлюбний контракт не може регулювати
особисті відносини подружжя. Крім того,
з моменту набрання чинності Сімейного кодексу України - з 01 січня 2004
року,  в діючому законодавстві відсутнє
само поняття «контракт»,  що існувало в
Кодексі про шлюб та сім»ю 1969 року. Відповідачка вважає,  що позовні вимоги позивача повністю не
відповідають діючому сімейному законодавству України та протирічать Конституції
України,  у зв»язку з чим відповідачка
вважає,  що в задоволенні позову позивача
необхідно відмовити.
Суд,  вислухавши пояснення сторін,  перевіривши матеріали справи,  прийшов до наступного.
справи встановлено,  що сторони перед
реєстрацією шлюбу,  відповідно cm. 94 СК
України,  10.05.2002 року уклали шлюбний
контракт,  що підтверджується самим
шлюбним контрактом серії АЕК № 368437,
посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Корнійчук О.В. за реєстровим №
умов шлюбного контракту сторони зобов»язались створити сім»ю,  шляхом переїзду ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  мати дітей.
п. 1 контракту,  чоловік зобов»язується
піклуватися про здоров»я дружини,
оберігати її від нервових струсів,
брати участь у вихованні та утриманні дітей незалежно від того,  які стосунки складуться у нього з дружиною.
Згідно п.5 контракту,  у разі розірвання
шлюбу,  якщо дружина залишається
проживати з дітьми в Ізраїлі,  чоловік зобов»язується
сплачувати кошти на утримання дітей по законодавству Ізраїлю,  а якщо дружина буде проживати в Україні,  чоловік зобов»язаний сплачувати кошти на
утримання дітей у розмірі,
еквівалентному 100 доларів США
Згідно п. 2  ст.  54 СК України,  усі найважливіші питання життя сім»ї мають
вирішуватися подружжям спільно,  на
засадах рівності. Дружина,  чоловік мають
право противитися усуненню їх від вирішення питань життя сім»ї.
55 СК України,  дружина та чоловік
зобов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та
іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові,  поваги,
дружби,  взаємодопомоги.
55 СК України,  дружина та чоловік
відповідальні один перед одним,  перед
іншими членами сім»їза свою поведінку в ній.
з тим,  що відповідачка після реєстрації
шлюбу відмовилась переїхати до Ізраїлю,
постійного місця мешкання позивача,
не приїжджала до нього за гостевим запрошенням,  між: сторонами погіршилися відносини,  вони не проживали,  як подружжя,
в них не народилися діти.
рішення Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 02.10.2006 року,  шлюб
між: сторонами було розірвано,  про що
зроблено запис №570 та надано свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_1 від
25.10.2006року.

Згідно
п.4 контракту,  у разі розірвання шлюбу
між: подружжям та якщо в шлюбі не буде дітей,
дружина сплачує чоловікові гроші у розмірі,  еквівалентному 10000 доларів США.

Факт
відсутності шлюбно-сімейних відносин між: ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  що призвели до розірвання шлюбу,  факт відсутності дітей від даного шлюбу та
факт зволікання з боку ОСОБА_2 виконувати шлюбно-сімейні зобов»язання протягом
двох останніх років,  встановлені також
рішенням Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 02.10.2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно
ч.2 cm.
32 ЦПК України,  факти,  встановлені судовим рішенням,  що набрало законної сили в одній цивільній
справі,  не доводяться знову при розгляді
інших цивільних справ,  у яких беруть
участь ті самі особи.

Таким
чином,  у суду є всі підстави
задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідачки на його користь
суму,  еквівалентну 10000 доларів США,
що згідно офіційного курсу Національного банку України
станом на 17.10.2007 року складає 505.0000 грн. за 100 доларів США,
а всього 50500 грн..

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  10, 11, 89, 209, 214-215, 224-226 ЦПК
України,   ст.  ст.
54, 55, 92 СК України,  -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 50500 (п»ятдесят тисяч п»ятсот)
гривен,  судовий збір,  сплачений позивачем при зверненні до суду з
позовом у розмірі 500 (п»ятсот) гривен та суму,
сплачену позивачем на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
у розмірі ЗО (тридцять) гривен,  а всього
51030 (п»ятдесят одна тисяча тридцять) гривен.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі у 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 cm. 295
ЦПК України.