Справа №
РІШЕННЯ

Іменем   України

м.  Донецьк                                                                                             08
листопада 2007 р.

Петровський
районний суд м.  Донецька в складі:
головуючий - суддя Бабаков
В.П.,  при секретарі
Дівів'євої Я.О.,  за участю позивача
ОСОБА_1,  представника позивача ОСОБА_2
,  відповідача ОСОБА_3,  представника третьої особи ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду із позовною заявою про відшкодування відповідачкою
матеріальної та моральної шкоди.

Вона
посилається на те,  що влітку 1999 року
відповідачка незаконно заволоділа торгівельним кіоском,  що належить позивачці,  за час експлуатації пошкодила його. З
наведених підстав позивачка просить суд зобов'язати відповідачку відновити
пошкоджене майно: привести кіоск у належний стан із обладнанням,  підлогою,
поличками,  полагодженням
даху,  кутів,  електропроводки,  внутрішнім та зовнішнім фарбуванням,  а також стягнути з відповідачки 5000 грн. у
відшкодування моральної шкоди,  завданої
внаслідок пошкодження майна.

Позивачка
в судовому засіданні підтримала позов,
наполягала на його задоволенні. Суду пояснила,  що у 1993 році придбала вказаний кіоск
обладнала його та використовувала для підприємницької діяльності. У 1999 році
цей кіоск було демонтовано,  та він
знаходився на базі «Євросервіс». Вона зверталася з вимогою повернути їй
вказаний кіоск,  але їй казали,  що вона повинна сплатити витрати на його
вивезення з території бази. Влітку 2001 року вона дізналась що її кіоском
користується відповідачка,  яка на її
вимоги про повернення кіоску відмовила. На цей час відповідачка кіоском не
користується викинула його на узбіччя. Кіоск знаходиться у зруйнованому
стані,  в якій як вона вважає його привела
відповідачка.

Представник
позивача ОСОБА_2  позов підтримала та
наполягала на його задоволенні.

Відповідачка
позов не визнала,  суду пояснила,  що вона є приватним підприємцем,  влітку 2001 року її чоловік знайшов
безхазяйний кіоск для здійснення підприємницької діяльності. Цей кіоск вони
відремонтували та використовували для торгівлі. З 2001 року позивачка стала
пред'являти вимоги щодо цього кіоску тому сплив строк давності для звернення до
суду. Просила суд застосувати строк давності.

Представник
третьої особи - виконкому Петровської райради м.  Донецька ОСОБА_4 суду пояснила,  що розпорядженням виконкому від 2 лютого 1998
року кіоск позивачки було внесено до переліку об'єктів,  що піддягають знесенню в зв'язку з тим,  що не відповідають архітектурним
вимогам.  На підставі цього позивачці
було відмовлено у продовжені терміну користування земельною ділянкою. їй було
запропоновано самостійно знести кіоск,
але вона це не зробила,  в зв'язку
з чим влітку 1999 року кіоск було демонтовано.

Заслухавши
пояснення учасників судового розгляду справи,
свідка,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позов не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

2

Судом встановлено,  що 19 травня 1993 року позивачка придбала
кіоск,  який переобладнала для здійснення
торгівлі. /а.с.  9-14/

Розпорядженням
виконкому Петровської райради м.
Донецька від 08 липня 1994 року позивачці у тимчасове користування
строком на 3 роки відведено земельну ділянку,
розташовану по вул. . С.
Щіпачева,  для встановлення
металевого кіоску по продажу товарів народного споживання. 30 листопада 1995
року між Донецькою міською радою та позивачкою укладено договір аренда цієї
земельної ділянки. /а.с.  15-16, 20/

Розпорядженням
виконкому Петровської райради м.
Донецька від 02 лютого 1998 року вказаний кіоск включено до переліку
тимчасових торгових об'єктів,  що
підлягають знесенню,  в зв'язку з чим
позивачці відмовлено у подовженні терміну оренди земельної ділянки. /а.с.  21, 42/

У
зв'язку із закінченням строку аренди земельної ділянки влітку 1999 року кіоск
позивачки було демонтовано. Встановити,
кому було передано кіоск позивачки на зберігання немає можливості
оскільки утилізовано документи у зв'язку зі спливом строку їх зберігання. /а.с.  43/

В судовому засіданні позивачка стверджує,
що її кіоск дійсно знаходився на базі «Євросервіс»,  а влітку 2001 року вона дізналася,  що його використовує відповідачка.

Свідок
ОСОБА_5 суду пояснив,  що влітку 2001
року він знайшов багато безхазяйних кіосків,
на базі «Євросервіс»,  там йому
повідомили,  що він може забрати любий
кіоск,  він вибрав один,  сплатив його відвантаження та
перевезення,  після чого відремонтував
кіоск,  та став його використовувати
разом з дружиною для підприємницької діяльності.

Відповідно
до  ст.
1166 ЦК України
майнова шкода,  завдана неправомірними
діями майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою,
яка її завдала.

Згідно  ст.  10
ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог.

Позивачка
не надала суду доказів що саме відповідачка користувалась її кіоском,  а також не надала суду доказів що
відповідачка привела її кіоск у неналежний для використання стан. Також
позивачка не оспорює факт того,  що її
кіоск знаходився в безхазяйному стані з 1999 року по 2001 рік.

Оскільки
в судовому засіданні позивачка не довела факт спричинення їй матеріальної шкоди
діями відповідачки,  позов про
відшкодування майнової шкоди не може бути задоволено. З тих же підстав не може
бути задоволено і позов про відшкодування моральної шкоди у відповідності до  ст. . 1167 ЦК України.

Крім
того,  в судовому засіданні
встановлено,  що позивачка дізналася про
особу,  яка начебто порушила її права,  влітку 2001 року,  звернулась до суду за захистом свого права у
жовтні 2006 року,  тобто за межами
загальної позовної давності,  яка
встановлена  ст. . 257 ЦК України.

У
відповідності зі  ст. . 267 ЦК України сплив позовної давності,  про застосування якої заявлено стороною у
спорі,  є підставою для відмови у позові.

Керуючись  ст.
ст.  209, 212, 213, 215 ЦПК
України,   ст.  ст.
257, 267, 1166, 1167 ЦК
України,  суд,

вирішив:

В задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого суду
протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга на це рішення може бути подана в судову палату по цивільних справах
апеляційного суду Донецької області через місцевий суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.