Справа №2-321/2007р.
РІШЕННЯ

іменем України

15 березня 2007
року Черкаський районний суд Черкаської області в складі

головуючого
судді                                                    Б.П.
Мунько

при секретарях                                                         Л.Г.Косенко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1.
звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій зазначає, що йому
на праві приватної власності належить жилий будинок з господарськими будівлями
в АДРЕСА_1. Згідно рішення сільської ради АДРЕСА_2 від
ІНФОРМАЦІЯ_1 за його будинковолодінням закріплена земельна ділянка площею 0,40
га.

Відповідач по
справі є суміжним користувачем.

Далі в своїй
позовній заяві позивач зазначає, що:

-в 1998 році відповідачка самовільно без дозволу органів місцевої влади та
його згоди як суміжного землекористувача добудувала до свого будинку веранду;

-а в 2002 році
побудувала гараж на межі з його земельною ділянкою.

Потім для обслуговування незаконного будівництва відповідач порушила
спільну межу, а саме: побудувала огорожу, захопивши частину його земельної
ділянки.

По даному факту він звертався до виконкому сільської ради, складався
відповідний акт, але спір не було вирішено.

Тому за захистом
своїх прав він був змушений звернутися до суду.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, просив суд їх
задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги позивача
не визнали та зробили в суді офіційну заяву про сплив позовної давності за
даним позовом і відсутність підстав для поновлення її перебігу.

Як вбачається з матеріалів справи, порушення прав землекористування
позивача ОСОБА_1. мало
місце в 1998 році і в 2002 році, тобто у 2002 році позивач знав, що його право
порушене, про що він зазначив у позовній заяві та підтвердив в судовому
засіданні.

Позов до суду подано ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто через чотири роки після того як ОСОБА_1. довідався про
порушення свого права.

До земельних правовідносин застосовується загальний строк позовної
давності, визначений ст.ст. 256,257 ЦК
України в три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення свого права.

Таким чином позивачем не було додержано
встановлених законом строків позовної давності.

Поважних причин такого тривалого пропуску строку звернення до суду позивач
не навів.

За змістом ч. 4 ст. 267 ЦК України, закінчення строку позовної давності до
пред'явлення позову може бути підставою для відмови в задоволенні позову.

Тому на підставі вищенаведеного, суд, вислухавши
пояснення сторін по справі, представника відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення в
зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Судові витрати
по справі підлягають стягненню з позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 256,
257, 267 ЦК України,
суд,-

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою- відмовити за пропуском
строку позовної давності.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 500 грн - судові витрати за надання юридичної
допомоги.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до
Черкаського апеляційного суду протягом 20-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення.