Справа №2-7363/ 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2007 року                                                             Приморський
районний суд м. Одеси

у складі:
головуючого - судді Кічмаренко С.М.

при секретарі Тимофійчук Х.А.

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на приміщення гаражу

ВСТАНОВИВ:

В районний суд
звернулася позивач, вказуючи, що вона є власником: квартири АДРЕСА_1. Позивачка
також вказує на те, що вона є власником нежитлового приміщення гаражу, на
підставі договору купівлі - продажу нежитлового будинку (гаража) від 11.07.2007
року. Вказаний гараж вона придбала за 113 928 гривен, що становить 22 560
доларів США.

Позивач просить
суд визнати дійсним договір купівлі - продажу нежитлової будівлі, що
розташована у АДРЕСА_1, від 11.07.2007 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення (гаражу), який розташований у
АДРЕСА_2.

Відповідач в
судове засідання не з'явилась, надала судові заяву, у якій просить розглянути
справу без її участі, позовну заяву у відношенні ОСОБА_1 визнають.

Відповідно до
ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її відсутністю.

Враховуючи
обставини справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю
відповідачки.

Вислухавши
позивача, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

У ході судового
засідання встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі
договору дарування від 02.02.2004 року, договір зареєстровано в реєстрі за
№255.

Відповідно до
договору купівлі-продажу від 11 липня 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, був придбаний гараж, що розташований у дворі АДРЕСА_1

Згідно із ст. 5
договору купівлі-продажу від 11.07.2007 року, сторони оцінили гараж у 113928
гривень, що складає 22560 доларів США.

У відповідності
до п. 6 договору купівлі-продажу від 11.07.2007 року, продавець у присутності
свідків засвідчив, що отримав ціну договору повністю до підписання договору.

Як вбачається з
матеріалів справи, на момент укладення договору продавець не мала
правовстановлюючих документів на гараж, тому договір не був оформлений
нотаріально.

Ст. 328 ЦК України
передбачає, що право власності набувається з підстав, що не заборонені законом,
зокрема з правочинів.

Відповідно ст.
655 ЦК України,
за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

2

Згідно ст. 219 ГК України від 2003 p., якщо сторони домовилися про всі
істотні умови договору, що підтверджується письмовими доказами і вчинилося повне або
часткове виконання договору, але одна зі сторін ухиляється від його
нотаріального завірення, такий договір може бути визнаний дійсним у суді. У
такому випадку наступне нотаріальне посвідчення договору не потрібно.

Таким чином,
ОСОБА_1 є сумлінним набувачем нерухомого майна гаражу. За результатом повної
оплати гаражу, продавець підписав договори купівлі-продажу.

Суд доходить до
висновку, що ОСОБА_1 фактично є власником гаражу, що розташований у дворі
АДРЕСА_1.

Згідно закону України "Про державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004 року, об'єктами нерухомості
є земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці
(будівля, споруда тощо), переміщення яких є неможливим без їх знецінення та
зміни їх призначення.

Таким чином, суд
вважає, що гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_2, є нерухомим майном.

За переліком
правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав
власності на об'єкти нерухомого майна, що міститься у Тимчасовому положенні про
порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, що затверджений Наказом
Міністерства Юстиції України від 07.02.2002 року, договір купівлі-продажу є
правовстановлюючим документом для визнання права власності особи.

Але ж договір
купівлі-продажу, що підписані позивачем та відповідачем нотаріально не
посвідчений, не пройшов державну реєстрацію у встановленому законом порядку, що
не відповідає чинному законодавству України. Таким чином, з моменту отримання
гаражу у власність та до моменту звернення до суду із позовом про визнання
права власності, позивач не мала законного підтвердження свого права власності
на об'єкт нерухомості, а саме гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно ст. 13
Конституції України, власність зобов'язує. Держава забезпечує захист прав всіх
суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, держава гарантує правомірність
власності, що набувалася у відповідності із правилами, встановленими законом.

Керуючись: ст.
ст. 3-8, 10-14, 130, 208, 209, 212-216, 218 ЦПК України, ст. ст. 13, 41, ч.2
ст.124 Конституції України, ст. ст. 328, 655 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати дійсним
договір купівлі - продажу від 11.07.2007 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
нежитлової будівлі (гаражу), що розташована у АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на приміщення гаражу, загальною площею
19,5 кв. м, що розташований у АДРЕСА_2.

Дане рішення є
підставою для державної реєстрації КП „Одеським міським бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" права власності на
приміщення гаражу, площею 19, 5 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо апеляційне оскарження не було подано.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через суд першої
інстанції.