Справа №2-356/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

5 червня 2007
року Жовтневий районний суд м.
Харкова в складі:

головуючого  судді
- Гаврилюк
С. М.

при
секретарі   - Юрченковій
Ю.О.,  Осінському Р.И., Савченко
Н.М.       Булієвій

Г.А.,  Ліннік В.О.,
Кушнаренко К.І.,  Корнеєвій І.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Внутрішніх Військ МВС України ,
військової частини 3005 Внутрішніх Військ МВС України ,  Державного казначейства України,  третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1  звернувся до Жовтневого районного суду
м.  Харкова із позовною заявою до
Головного управління Внутрішніх Військ МВС України ,  військової частини 3005 Внутрішніх Військ МВС
України ,  Державного казначейства
України,  третя особа: ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
посилаючись на те,  що 6 квітня
2004 року о 18.15 годин під час проходження військової служби він отримав
вогнепальне поранення в живіт на території військової частини 3005,  коли проходили учбові заняття з стрільби.
Внаслідок нещасного випадку ,  у зв'язку з ушкодженням здоров'я він втратив 80% працездатності,  йому встановлено 2 групу
інвалідності. В обгрунтовання позовних вимог щодо заподіяння йому матеріальної
шкоди у розмірі 44829 гривень,  позивач
посилається на те,  що під час
знаходження на лікуванні ним були витрачені кошти на ліки у сумі 36267 грн.61 ;
на необхідний догляд за ним з 06.04.2004 року по 11.06.2004 рік у розмірі 602
грн.,  харчування його матері
ОСОБА_3  за час догляду за ним з 06.04.2004 року по 11.06.2004 рік - 1200 гривень,  його харчування під час хвороби з 06.0.04. року,  по 11.06.2004
року - 650 гривень,  з 11.06.04
року по 01.07.200 р. -210 гривень,  з 12.08.2004
року по 14.09.2004 р. - 330 гривень,  з 05.11.2004
року по 20.12.2004 року - 460 гривень; його
додаткове харчування з 06.04.2004
року по 11.06.2004 р.-1760
гривен,  з 11.06.2004 року по 01.07.2004
рік -614 гривень,  з 12.08.2004
року по 14.09.2004 року -963 гривні,  з 05.11.2004
року по 20.12.2004 року -1343 гривні;
відпустка без утримання його батька ОСОБА_4 під час його хвороби з 06.04.2004 року по 11.06.2004 року - 430 гривень.

Позивач
вважає,  що з вини відповідачів йому
заподіяна також і моральна шкода у розмірі 1000000 гривень ,  яка полягає в тому,
що у зв'язку з ушкодженням здоров'я ,  інвалідністю
він зазнав моральних,  фізичних та
душевних страждань.

У
судовому засіданні позивач,  його
представники доводи позову підтримали у повному обсязі ,
та пояснили,  що
позивач проходив військову службу у військовій частині 3005 Внутрішніх
Військ МВС України. Під час проходження учбових занять з стрільби 6 квітня 2004
року третя особа ОСОБА_2  який наказом
командира військової частини 3005 був призначений начальником пункту бойового
забезпечення стрільб,  через недбале
поводження зі зброєю заподіяв позивачеві вогнепальне поранення в живіт,  тобто тяжкі тілесні ушкодження. Вироком
військового суду Харківського гарнізону від 17.02.2005 року ОСОБА_2засуджено
за ч.1  ст.  414 КК України. Позивач та його представники
просять стягнути з Головного управління Внутрішніх Військ МВС України ,  військової частини 3005 Внутрішніх Військ МВС
України ,  Державного казначейства
України заподіяну позивачеві матеріальну та моральну шкоду,  оскільки вона заподіяна йому під час
проходження ним військової служби,  у
зв'язку з неналежною організацією командуванням Головного управління Внутрішніх
Військ МВС України та   військової
частини 3005 проведення   учбових

стрільб. При цьому представник позивача
ОСОБА_3  зазначила,  що розмір позовних вимог щодо відшкодування
матеріальної шкоди визначено на підставі призначень лікарів,  чеків про оплату медпрепаратів,  враховувалась також вартість
медпрепаратів,  які були надані
безкоштовно лікувальним закладом,  не
враховувались кошти,  отримані від матері
ОСОБА_2для лікування ОСОБА_1

Представник
відповідача військової частини 3005 позов не визнав,  посилаючись нате,  що відсутня вина військової частини 3005 у
заподіянні матеріальної та моральної шкоди позивачеві,  оскільки згідно вироку Військового місцевого
суду Харківського гарнізону від 17.02.2005 року винним у скоєні злочину,  внаслідок якого ОСОБА_1  було спричинено шкоду,  визнано лише безпосередньо ОСОБА_2,  що в свою чергу покладає на нього обов'язки по
відшкодуванню шкоди позивачеві.

Представник
відповідача Головного управління Внутрішніх Військ МВС України проти
задоволення позову щодо стягнення моральної шкоди заперечував у зв'язку з його
не обгрунтованістю ,  позов щодо відшкодування матеріальної шкоди визнав
частково на суму 11948 гривень 55 коп.,  посилаючись на те,  що позивачем документально підтверджена
вартість ліків у сумі 23115
гривень 55 коп.,  але враховуючи кошти передані матір'ю
ОСОБА_2для лікування ОСОБА_1  в сумі
11167 гривень,  розмір матеріальної
шкоди,  який підлягає відшкодуванню,  складає 11948 гривень 55 коп. При цьому
представник відповідача в обгрунтовання своїх заперечень на позов
зазначив,  що позивач безпідставно
нарахував вартість ліків по збільшеним цінам та вартість ліків,  які надавались безкоштовно лікувальним
закладом,  немає призначень лікарів на
деякі ліки,  зазначені позивачем у позові
,  не надано доказів,  підтверджуючих витрати: на основне та
додаткове харчування позивача та харчування його матері під час хвороби ,  на додатковий догляд за позивачем під час
його хвороби,  не підтверджена
достовірними доказами необхідність знаходження батька позивача у відпустці без
збереження заробітної плати під час хвороби ОСОБА_1  Окрім того,
представник позивача пояснив,  що
в період хвороби ОСОБА_1  знаходився на
військовій службі. В період лікування в невійськових медичних установах
військовослужбовці знімаються з котлового харчування в військовій частині,  а в медичній установі харчуються безкоштовно.
Медична установа після лікування надає рахунок військовій частині за
харчування,  який частина оплачує. На
підставі чого вважає вимоги позивача про стягнення коштів за харчування також
незаконними та безпідставними. Представник відповідача вважає,  що ОСОБА_2 був працівником військової частини
3005 ,  тому стягнення заподіяної
позивачеві матеріальної шкоди підлягає тільки з військової частини 3005,  вини Головного управління Внутрішніх Військ
МВС України у заподіянні матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_1  немає.

Представник
відповідача Державного казначейства України проти задоволення позову
заперечував,  посилаючись на відсутність
їх вини у заподіянні шкоди позивачеві,
та відсутність підстав щодо відшкодування шкоди за рахунок держави.

Третя
особа ОСОБА_2 у судовому
засіданні проти задоволення позову заперечував,
посилаючись на те,  що під час
хвороби позивача він та його мати добровільно передали представнику лозивача
кошти для лікування ОСОБА_1 ,  що
підтверджується розписками наданими ОСОБА_3

Суд,  вислухавши пояснення позивача,  його представників,  представників відповідачів,  третьої особи,  дослідивши матеріали цивільної справи,  оглянувши матеріали кримінальної справи за
звинуваченням ОСОБА_2за
ч.1  ст.
414 КК
України,  вважає необхідним позовні
вимоги   задовольнити частково.

Судом
встановлені такі факти-та відповідні їм правовідносини.

Позивач
ОСОБА_1  в 2004 році проходив строкову військову службу у військовій
частині 3005 Внутрішніх
Військ МВС України. Під час проходження учбових занять з стрільби 6 квітня 2004
року третя особа ОСОБА_2  який наказом
командира військової частини 3005 був призначений начальником пункту бойового
забезпечення стрільб,  через недбале
поводження зі зброєю заподіяв позивачеві вогнепальне поранення в живіт,  тобто тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно акту розслідування нещасного випадку
від 07.04.2004 року
нещасний випадок стався під час проходження ОСОБА_1  військової служби / крим. справа
а.с. 304/

Вироком
військового суду Харківського гарнізону від 17.02.2005 року ОСОБА_2засуджено
за ч.1  ст.  414 КК України,  /а.с.
26-30 том /.

Згідно
ч. 1  ст.
212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням,  що ґрунтується на всебічному,  повному,
об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом
встановлено,  що позивач ОСОБА_1  у зв'язку з отриманням вогнепального
поранення неодноразово проходив курс лікування у військовому госпіталі та інших
медичних закладах,  що підтверджується
виписками з історії хвороби /том 1 а.с.  12-25, 32-33,  174-175,
181./.

Внаслідок
нещасного випадку ,  у "зв'язку з ушкодженням здоров'я ОСОБА_1  втратив 80% працездатності,  йому встановлено 2 групу інвалідності / а.с
31,  34 том 1/

Відповідно  ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду ,  завдану їхнім
працівником під час виконання ним своїх трудових/ службових/ обов'язків . На
підставі зазначеного суд вважає,  що за
шкоду заподіяну ушкодженням здоров"я ОСОБА_1  відповідальність несе військова частина 3005,
де проходив службу ОСОБА_2
та позивач.

У
задоволенні позову до Головного управління Внутрішніх військ МВС України,  Державного казначейства України необхідно
відмовити за відсутністю їх вини у заподіянні матеріальної та моральної шкоди
ОСОБА_1

Дослідивши
у судовому засіданні виписки з історії хвороби про призначення позивачеві
необхідного лікування,  чеки про оплату
медпрепаратів,  розписки ОСОБА_3  про отримання від матері ОСОБА_2грошей на
лікування позивача,  проти яких не
заперечувала у судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3  /
том 1 а.с.  12-25,  32-33,
174-193,  том 2 а.с. 101-128/,  суд приходить до висновку,  що позовні вимоги ОСОБА_1  в частині стягнення матеріальної шкоди,  що полягає в придбанні позивачем ліків під час
його хвороби,  підлягають задоволенню
частково,  у розмірі 11948 гривень 55
копійок,  які необхідно стягнути з
військової частини 3005 на користь позивача. В іншій частині позовні вимоги
ОСОБА_1  щодо стягнення матеріальної
шкоди задоволенню не підлягають,
оскільки позивачем та його представниками суду не представлено
достовірних доказів для їх обгрунтовання.

Згідно
висновків психологічної експертизи №
8443 від 09.02.2005 року
внаслідок вогнепального поранення 06.04.2004
року та пов'язаних з цим наслідків,
незалежно від волевиявлення ОСОБА_1
виникла суттєва проблематизація в усіх сферах його життєвої
діяльності,  що причинило йому значні
моральні страждання /моральну шкоду/,
розмір компенсації за моральну шкоду,
заподіяну ОСОБА_1 ,  складає 432
мінімальних заробітних плати /крим.
справа а.с.  340-347/.

Приймаючи
до уваги зазначені висновки експертизи,
суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_1  щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі
1000000 гривень задовольнити частково та стягнути з відповідача військової
частини 3005 на користь позивача моральну шкоду у розмірі 432 мінімальних
заробітних плати,  що складає 181440   гривень.

Згідно з
ч.1,  ч.3
ст.  88 ЦПК України якщо
позов задоволено частково,  судові
витрати присуджуються відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних
вимог,  у задоволенні яких позивачеві
відмовлено. Якщо позивача,  на користь
якого ухвалено рішення,  звільнено від
сплати судового збору,  він стягується з
відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини
вимог. На підставі вищезазначеного суд вважає необхідним стягнути з військової
частини 3005 Внутрішніх Військ МВС України на користь держави судовий збір у
розмірі 119 гривень 48 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 30 гривень на користь. Територіального управління
державної судової адміністрації в Харківській області .

Керуючись  ст.
ст.  10,
11, 15,  60,  81,
88,  209,  212,
214-215,  218 ЦПК
України ,   ст.   ст.
1166,  1167,  1172, 1195 ЦК України ,   ст.
16 Закону України "Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково -

Стягнути
з військової частини 3005 Внутрішніх Віськ МВС України ( УДК у Харківській
області,  р/рахунок 0152,  МФО 851011,
Код на користь ОСОБА_1матеріальну шкоду у розмірі
11948/ одинадцять тисяч дев'ятсот сорок вісім/ гривень 55 копійок

Стягнути
з військової частини 3005 Внутрішніх Військ МВС України ( УДК у Харківській
області,  р/рахунок 0152,  МФО 851011,
Код / на користь ОСОБА_1моральну шкоду у розмірі 181440
/ сто вісімдесят одну тисячу чотириста сорок/ гривень

Стягнути
з військової частини 3005 Внутрішніх Військ МВС України ( УДК у Харківській області,  р/рахунок 0152,  МФО 851011,
Код / на користь держави судовий збір у розмірі 119
/сто дев'ятнадцять / гривень 48 копійок

Стягнути
з військової частини 3005 Внутрішніх Військ МВС України ( УДК у Харківській
області,  р/рахунок 0152,  МФО 851011,
Код ) витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 30/тридцять/ гривень на користь Територіального
управління державної судової адміністрації в Харківській області /Код 26281249,  Банк одержувача: УДК у Харківській
області,  МФО 851011,  р/р 0164/.

У
задоволені позову ОСОБА_1  до Головного
управління Внутрішніх військ МВС України відмовити.

У
задоволені позову ОСОБА_1  до Державного
казначейства України відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги,  з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4
ст.
295 ЦПК
України.