Справа №2-1107/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03   грудня
2007  року          Скадовський  районний  суд Херсонської області  в
складі

головуючої
судді                       Овчаренко А.А

при секретарі                                                                                              Пенза       Н.І

за участю адвоката                                                                                     ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засідання в залі суду м. Скадовська цивільну справу за позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4про визнання недійсним договору дарування  ,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2007 року
позивачка ОСОБА_2. звернулася до суду із зазначеним позовом .

В позовній заяві позивачка
вказує , що 26 серпня 1991 року між її матір'ю ОСОБА_4та ОСОБА_3було укладено
договір дарування житлового будинку , який розташований за адресоюАДРЕСА_1

Згідно умов вказаного
договору ОСОБА_4подарувала, а ОСОБА_3 отримала в дар вказаний житловий будинок.

На момент укладення
договору їй виповнилося лише два роки , тому відповідачка ОСОБА_4, укладаючи
договір дарування будинку повинна була подбати про її майнові права. Вважає ,
що при укладенні договору дарування були порушені її майнові права, вона
взагалі позбавлена житла , посилаючись на порушенні вимоги ст. 48 ЦК УРСР, а
тому договір дарування від 26 серпня 1991 року є недійсним. Про існування цього
договору вона дізналася лише в 2006 році при отриманні паспорта та реєстрації
місця проживання. Просила поновити строк на звернення з позовом та визнати
договір дарування житлового будинку недійсним. Зобов'язатиОСОБА_4 та ОСОБА_3
повернути їй все отримане за договором дарування.

У судовому засіданні
позивачка ОСОБА_2. позов підтримала , відповідачка Чучупал В. В. позовні вимоги
визнала.

Відповідачка ОСОБА_3
позовні вимоги не визнала , просила відмовити в задоволені позову ,вказавши ,
що вимоги є безпідставними , оскільки неповнолітня на той час онука ОСОБА_2.
мала і має матір та батька, які повинні дбати про її місце проживання та умови
мешкання , а тому відсутні підстави вважати, що на час укладення угоди
дарування від 26 серпня 1991 року між її донькоюОСОБА_4 та нею були будь яким
чином порушені права на житло онуки ОСОБА_2. Просила стягнути з позивачки на її
користь витрати на правову допомогу адвоката в сумі 1000 гривень.

Суд, заслухавши пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази ,
прийшов до наступного.

Судом встановлено,
підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами , що на
підставі договору купівлі - продажуОСОБА_4 була власником будинку АДРЕСА_1 в
1988 році.

26 серпня 1991 року згідно
договору відповідачкаОСОБА_4 подарувала своїй матеріОСОБА_3 спірний житловий
будинок . На час укладення договору дарування позивачці ОСОБА_2. було два роки
.Позивачка посилається на порушення вимог ст. 48 ЦК України ( в редакції 1963
року), який діяв на час виникнення спірних правовідносин , що є підставою
заявленого нею позову - " недійсною є та угода, що не відповідає вимогам
закону , в тому числі, ущемляє особисті або майнові права неповнолітніх
дітей".

З обставин справи вбачається , що неповнолітня ОСОБА_2.
ніколи не була власником спірної домобудівлі, а тому відсутні підстави вважати
, що на час укладення договору дарування були будь - яким чином порушені її
майнові права.

У відповідності до вимог ст. 256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або інтересу.

На підставі ст. 57 ЦПК України доказами в цивільній
справі є будь-які фактичні данні, на підставі яких у визначеному законом
порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін та інші обставини, що мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, показами
свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини , які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Позивачка ОСОБА_2., будучи зобов'язаною у відповідності
до ст. 10 , 60 ЦПК України довести ті обставини , на які вона послалася як на
підставу своїх позовних вимог не надала суду належних доказів на підтвердження
цих обставин .

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 понесла
додаткові витрати на оплату юридичних послуг у розмірі 1000 гривень, що
підтверджується відповідною квитанцією, зазначену суму необхідно стягнути з
ОСОБА_2. на користьОСОБА_3.

Керуючись ст. 3,6,10,11,14 ,60, 84,.209,213,215,223,294
ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2до ОСОБА_3,
ОСОБА_4про визнання недійсним договору дарування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_3 витрати на правову
допомогу адвоката в розмірі 1000( тисяча) гривень.

На рішення може бути подана заява про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення . Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження через Скадовський районний суд Херсонської області.

Рішення ухвалено ,
оформлено і підписано в нарадчій кімнаті.