Справа №2-200
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2007 року                                                                             місто
Василівка

Василівський
районний суд Запорізької області в складі:

Головуючого
- судді            Нікандрової С.О.

при
секретарі                        Пастернак
О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василівка цивільну справу
за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про витребування майна з чужого незаконного
володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування
майна з чужого незаконного володіння, мотивуючи його тим, що в травні 2006 року між ним та
відповідачем укладений і нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу
житлового АДРЕСА_1, який належав йому на праві власності. При укладенні
договору за усною угодою ворота, які знаходились на території садиби, не були
об'єктом продажу і в договорі купівлі-продажу не зазначені. Влітку 2006 року позивач
звернувся до відповідача з проханням повернути ворота, але відповідач вже
продала їх невідомим особам. На вимоги позивача про повернення належного йому
майна або його вартості відповідач відмовився. Металеві гаражні ворота довжиною
2,15 м,
висотою 2 м,
товщиною 0,003 м
придбані за замовленням ТОВ "Володимир" та їх вартість складає 2400 грн. У зв'язку з
викладеним, позивач просить зобов'язати відповідача повернути належне йому майно
- металеві гаражні ворота або стягнути з відповідача відповідну грошову
компенсацію їх вартості.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні
вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, в судовому засіданні пояснив,
що в 1999 році він
придбав жилий АДРЕСА_1у ОСОБА_3 Після придбання будинку у дворі перебували
металеві гаражні ворота, які належали ОСОБА_3 Через деякий час за усною
домовленістю між ним і ОСОБА_3 той залишив металеві ворота, за що
ОСОБА_1передав йому 50 грн. В 2006
році він уклав з відповідачем угоду про продаж належного йому АДРЕСА_1
Після укладання угоди з відповідачем, передачі будинку і документів на нього,
проведення розрахунків у дворі залишилися належні йому металеві гаражні ворота,
про що з відповідачем була усна домовленість про їх повернення за вимогою
позивача. Але, всупереч їх усній домовленості відповідач не забезпечила
збереження воріт, а вивезла і продала їх третім особам.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала
мотивуючи тим, що дійсно 23.05.2006
року між нею та позивачем укладений договір купівлі-продажу жилого
АДРЕСА_1господарчих та побутових будівель. На момент укладення угоди у дворі
будинку знаходились різні металеві конструкції, в тому числі ржаві металеві
гаражні ворота. Будь-яких домовленостей про те, що у дворі будинку будуть
зберігатися належні позивачу ворота між ними не було. Позивач продав будинок
разом з господарськими будівлями і всім, що знаходилося у дворі будинку,
будь-яких вимог про повернення йому гаражних воріт не пред'являв. Після
придбання будинку і оформлення права власності відповідач звільнила двір
будинку від конструкцій, які на ньому знаходились і вивезла їх на металолом.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, допитавши
свідків, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд приходить до
висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України
цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цивільні права і
обов'язки, в числі інших, виникають з угод, передбачених законом, а також з
угод хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст.ст.4, 48-50
Закону України "Про власність" власник на свій розсуд володіє,
користується і розпоряджається належним йому майном, власник може вимагати
усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані
з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим

2

збитків.
Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.
Власник має право вимагати повернення (віндикації) майна з чужого незаконного
володіння.

Відповідно до ст.328 ЦК
України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Згідно ст.336 ЦК України
особа, яка заволоділа рухомою річчю, від якої власник відмовився, набуває право
власності на цю річ з моменту заволодіння нею. Одночасно з тим, ст.347 ЦК України
встановлює, що особа може відмовитися від права власності на майно, вчинивши
дії, які свідчать про її відмову від права власності.

В судовому засіданні встановлено, що 23.05.2006
року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладений договір
купівлі-продажу житлового АДРЕСА_1, який посвідчено державним нотаріусом
Василівської державної нотаріальної контори Кириченко В.В.

Відповідач ОСОБА_2 після укладення угоди вчинила продаж металевих гаражних
воріт, які знаходилися у дворі її будинку, і залишилися після минулого власника
будинку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3
повідомив, що в 1999
році він продав позивачу ОСОБА_1 жилий АДРЕСА_1. Після продажу у дворі
будинку залишилися належні йому металеві гаражні ворота. Згодом за домовленістю
з позивачем він залишив йому ці ворота, а ОСОБА_1передав йому 50 грн. Таким
чином, він не має претензій щодо цих воріт, оскільки відмовився від них на
користь ОСОБА_1

Відмовляючи в задоволенні позову суд керується вимогами ст.ст. 10,11,60 ЦПК України
відповідно до яких обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах
змагальності, диспозитивності, суд розглядає цивільні справи не інакше як за
заявою осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та
іншими особами, які беруть участь в справі, доказів, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та
заперечень.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що за
відповідною угодою купівлі-продажу об'єкта нерухомого майна відповідач ОСОБА_2
отримала у власність житловий АДРЕСА_1, на момент переходу права власності на
будинок позивач не вчинив жодної дії, яка б свідчила про його намір здійснювати
у подальшому право власності на спірне майно - металеві гаражні ворота, що залишилися у дворі будинку,
суду не надано жодного доказу про наявність між сторонами угоди, яка б свідчила
про залишення за позивачем права власності на ворота, напроти - дії позивача,
який на момент вчинення угоди купівлі-продажу будинку не забрав належного йому
майна, залишивши його у розпорядженні відповідача, свідчили про його відмову
від права власності на спірне майно, тому суд приходить до висновку, що
відповідач внаслідок переходу до неї права власності на житловий будинок на
законних підставах заволоділа спірним майном, що знаходилось у неї на подвір'ї,
і вчинила його продаж. Таким чином, суд приходить до висновку що у відповідача
відсутні підстави, які дають йому право витребувати спірне майно /або його
вартість/ у позивача згідно вимог ст.387 ЦК України, тому вважає, що необхідно
відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того, суд приймає до уваги, що на
момент розгляду справи у відповідача відсутнє спірне майно, тому повернення
майна є неможливим.

Відповідно до ст.88 ЦПК України витрати пов'язані із
сплатою судового збору і інформаційно-технічному забезпеченню розгляду
цивільної справи відносяться за рахунок позивача.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.4,12,48-50 Закону України
«Про власність», ст.ст.328,336,347,387 ЦК
України, ст.ст.10, 11,60,
88,131,208-209,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1до ОСОБА_2про витребування майна з
чужого незаконного володіння -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області
через Василівський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
рішення суду протягом десяти днів з дати проголошення рішення і подання після
цього апеляційної скарги протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження подано не було.