Справа №2-2313/2007
УХВАЛА

10
грудня 2007 року                                                                             місто
Лозова

Лозівський
міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судовим засідан­ням
судді: Жмуд Н.М. .,  за участю секретаря
судових засідань: Клименко
О.В.,  розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про відвід судді по
цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 "про відшкоду­вання шкоди заподіяної злочином і стягнення
майнової та матеріальної шкоди",

ВСТАНОВИВ:

19
листопада 2007 року,  ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до відповідачів "про
від­шкодування шкоди заподіяної злочином і стягнення майнової та матеріальної
шкоди",  поси­лаючись на те,  що 01 березня 2007 року,  біля 12 години 00 хвилин,  ОСОБА_2,
керуючи автомобілем ГАЗ - 33021,
державний номер НОМЕР_1,  їхавши
по авто дорозі Панютине - Староволодимирівка,
Лозівського району,  Харківської
області,  не переконав­шись в безпеці
виконуємого маневру,  допустив зіткнення
з автомобілем "VOLKSWAGEN",  держномер НОМЕР_2,  яким керував ОСОБА_5,  в кому їхала позивач з своєю донькою. В
результаті зіткнення,  позивач отримала
легкі тілесні ушкодження,  а її донька - ОСОБА_6,  1994 року народження,  загинула. Позивач вказала,  були нанесені тілесні ушкодження водію ОСОБА_5
та його дружині ОСОБА_7  і по даному
факту була поруше­на кримінальна справі і ОСОБА_2,  був визнаний винним в скоєні злочину
передбаченому ч. 1  ст.  286 КК України..

Позивач
вказала,  що зараз вона вимушена уточнити
свої позовні вимоги та пред"явити позо­вні вимоги крім ОСОБА_2,  ще й до інших осіб,  бо впевнена,
що всі вони внесли свій вклад в настання трагічних обставин та кожний з
них несе свою долю вини. Так,  ОСОБА_2 є
безпосередньо винним в скоєні ДТП,  а
також власник автомобіля ГАЗ 33021,  держно­мер
НОМЕР_1- ОСОБА_3,  як власник джерела
підвищеної небезпеки. Крім того в ході судо­вого розгляду було
встановлено,  що підприємець ОСОБА_4
повинен нести цивільно -правову відповідальність,  бо ОСОБА_2 3находився з ним в трудових
відносинах,  збирав та возив для нього
молоко. Ніхто з відповідачів не відшкодував сім"ї позивача навіть частко­во
нанесену шкоду.

У
позовній заяві позивач вказала,  що на
своє лікування та на похорони доньки,
нею було ви­трачено 5000 грн. Крім цього,  позивачу завдана і моральна шкода,  що полягає в нанесених легких тілесних
ушкодженнях,  заподіянні фізичного
болю,  в смерті малолітньої доньки,  у результаті чого,  вона дотепер,
переносить сильні моральні переживання та страждання,  ма­теринські муки від втрати єдиної дитини,  запаморочення і нудоту від головного
долю,  що привело до неможливості
продовження активної життєдіяльності,  а
так само до негативних наслідків для фізичного та психічного здоров"я в
зв"язку з фізичною та моральною перенап­ругою,  моральну шкоду позивач оцінює в 100 000 грн.

Постановою
Лозівського міськрайонного суду від 23 жовтня 2007 року,  ОСОБА_2,
був звільнений від кримінальної відповідальності відповідно до  ст.  1
п. "Б" Закону України "Про амністію" від 19.04.2007 року і
карна справа припинена,  а позов судом
було залишено без розгляду,  роз'яснено
право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинст­ва.

На
підставі викладеного позивач прохає суд стягнути на її користь відповідачів
солідарно на її користь заподіяну шкоду : майнову в розмірі -5000 грн.;
моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

Відповідач
ОСОБА_3 у судове засідання не з»явився,
про причини своєї неявки суду не по­відомив,  про день,
час та місце розгляду справи судом повідомлений своєчасно та належним
чином,  про що свідчить наявне в
матеріалах зворотне поштове повідомлення про отримання

30
листопада 2007 року судової повістки (а.с. №18) позову та доданих до нього
документів. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подано.

Відповідач
ОСОБА_4 також у судове засідання не з»явився про причини своєї неявки суду не
повідомив; заяв про розгляд справи за його відсутності суду не подано.
Відповідач ОСОБА_2,  у попереднє судове
засідання не з»явився,  про причини своєї
не­явки суду не повідомив,  тоді як про
день,  час та місце слухання справи,  судом повідомлений своєчасно та належним
чином,  про що свідчить наявне в
матеріалах справи зворотне пошто­ве повідомлення про отримання ним 30 листопада
2007 року судової повістки з позовом та доданими до нього документами (а.с.
№18). Проте,  від відповідача
ОСОБА_2,  05 грудня 2007 року подано до
Лозівського міськрайонного суду Харківської області заяву про відвід судді Жмуд
Н.М. . Дана заява зареєстрована в журналі вхідної кореспонденції Лозівського
міськрайонного суду Харківської області 05 грудня 2007 року під номером 31749.

Свою
заяву відповідач ОСОБА_2 адресував Голові Лозівського міськрайонного суду Ха­рківської
області. В заяві про відвід відповідач ОСОБА_2 вказав,  що в нього є сумніви в об»єктивності розгляду
суддею даної справи,  оскільки в нього є
особисті підстави так вважа­ти.

Розглянувши
заяву відповідача ОСОБА_2,  заслухавши
думку сторін та учасників проце­су,
необхідно зазначити,  що
відповідно до ч.1  ст. 27 ЦПК України
особи,  які беруть участь у справі мають
право заявляти відводи.

Згідно
до ч.3  ст.  23 ЦПК України відвід повинен бути
вмотивованим і заявленим до початку з»ясування обставин у справі та перевірки
їх доказами.

В частині 2  ст. 23 ЦПК України вказано,  що на підставах,  зазначених у статтях 20,  21 і 22 цього Кодексу,  судді може бути заявлено відвід особами,  які беруть участь у справі. Відповідач
ОСОБА_2 у заяві про відвід вказує на те,
що в нього є певні підстави,  що
ви­кликають сумнів в об»єктивності та неупередженості при розгляді суддею даної
справи.

З свого
боку,  вважаю,  що обставини,
на які посилається відповідач у заявленій заяві про від­від судді,  є не тільки в тому,  що головуючий у судовому засіданні суддя Жмуд
Н.М.  та від­повідач ОСОБА_2,  є жителями одного села,  а ще й в зв»язку з тим,  що до того,
як мене було призначено на посаду судді Лозівського міськрайонного суду
Харківської області,  я за­ймалася
адвокатською діяльністю та надавала правову допомогу,  на той час - ще дружині відповідача і рішення
Лозівського міськрайонного суду Харківської області,  було ухвалено не на користь відповідача
ОСОБА_2

На підставі
викладеного,  керуючись п.4 ч.1  ст. 20,
ч.ч.2, 3  ст. 23,  ч.1
ст. 27, 166 ЦПК України,

суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2
про відвід судді - задовольнити.

Цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 "про
відшкодування шкоди заподіяної злочином і стягнення майнової та матеріальної
шкоди" - передати для роз­гляду судді Лозівського міськрайонного суду
Харківської області Мішуровській Світлані Тимофіївні. Копію ухвали направити
відповідачам.

Ухвала
оскарженню не підлягає.