У х в а л а

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 листопада 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І.,                         Гуменюка В.І.,                        Барсукової В.М.,                   Данчука В.Г.,-

розглянувши у судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділення частки в натурі
та усунення перешкод у користуванні належною частиною будинку,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2006 року ОСОБА_1 звернулась
із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником ј частини жилого
будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_2 належить 1/12 частина будинку, а ОСОБА_3 - 1/6
частина будинку. Відповідачі самовільно, без її згоди перепланували частину
спадкового майна та прибудували до кімнати 3-3 площею 23,7 кв. м. другий поверх
та перегородили тамбур на дві частини. Також, відповідачі чинять їй перешкоди в
користуванні спадковим майном. Просила зобов'язати відповідачів не чинити їй
перешкод у користуванні належною їй ј частиною жилого будинку АДРЕСА_1,
провести розділ спадкового майна та виділити їй кімнати 3-1 площею 14, 6 кв.
м., 3-2 площею 17, 4 кв. м., Ѕ частину тамбура та Ѕ частину сараю.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 16 жовтня 2006 року
позов задоволено частково. Виділено ОСОБА_1 її частку в спадковому майні, яка
складається з жилої кімнати 3-1 площею 14,6 кв. м., жилої кімнати 3-2 площею
17,4 кв. м., Ѕ частини тамбура, Ѕ частини сараю “Г” будинку АДРЕСА_1. Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6352 грн. компенсації за 6,5/100 ідеальної частки.
У решті позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 24 листопада 2006 року
апеляційні скарги ОСОБА_3 та представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 на рішення
Корольовського районного суду м. Житомира від 16 жовтня 2006 року залишено без
розгляду на підставі вимог ст. 294 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
просять скасувати постановлену ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права.

Касаційні скарги підлягають задоволенню
з таких підстав.

Залишаючи  без розгляду апеляційні скарги ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 16 жовтня 2006
року суд апеляційної інстанції виходив з того, що апелянти подали заяви про
апеляційне оскарження рішення суду після спливу встановленого законом строку.
Клопотання про поновлення пропущеного строку апелянтами не порушувалось.

Проте з такими висновками суду
погодитись не можливо.

Відповідно до частини 1 статті 294 ЦПК
України заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Статтею 69 ЦПК України передбачено, що
перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Отже, перебіг строку на подачу заяви
про апеляційне оскарження рішення суду починається з наступного дня після
ухвалення цього рішення, тобто з 17 жовтня 2006 року і закінчується 26 жовтня
2006 року.

З матеріалів справи убачається, що
ОСОБА_4 представник ОСОБА_2 та ОСОБА_5 представник ОСОБА_3 26 жовтня 2006 року
подали заяви про апеляційне оскарження рішення Корольовського районного суду м.
Житомира від 16 жовтня 2006 року.

Перебіг строку на подачу апеляційної
скарги на рішення суду починається з наступного дня після подання заяви про апеляційне
оскарження цього рішення суду, тобто з 27 жовтня 2006 року і закінчується 15
листопада 2006 року.

Згідно частини 6 статті 70 ЦПК України
строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші
документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими
відповідними засобами зв'язку.

Згідно штампу поштового відділення м.
Житомира ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційні скарги 15 листопада 2006 року
(а.с.205, 214), тобто в останній день строку для подання апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, строк на подання
заяви  про апеляційне оскарження рішення
Корольовського районного суду м. Житомира від 16 жовтня 2006 року апелянтами
пропущено не було.

За таких обставин постановлена
апеляційним судом ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду
апеляційної інстанції для вирішення питання про прийняття апеляційних скарг.

Керуючись статтями 342, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційні
скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Житомирської
області від 24 листопада 2006 року скасувати.

Справу
направити до апеляційного суду Житомирської області для вирішення питання про
прийняття апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 16 жовтня 2006 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                          М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук