Справа
Категорія № 23(2)                                                              інстанції - Пустовіт О.Г.
Доповідач - Ляховська І.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

01 листопада 2007 року                                                                           м. Кривий Ріг

Колегія судців
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області
в складі:

головуючого - судді БАРИЛЬСЬКОЇ
А.П.,

суддів - ЛЯХОВСЬКОЇ І.Є., СОКОЛАН
Н.О.,

при секретарі - Чубіній А.В.,

за участю - представника позивачкиОСОБА_1, представника ТОВ "Ерфолг" Ямкового Владислава

Івановича, представника ВАТ
"Страхова компанія "Дніпро"

Лукашенка Миколи
Васильовича, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою
Відкритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Дніпро"
на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 19 березня
2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерфолг",
Відкритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Дніпро"
(третя особа - ОСОБА_3) про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної злочином,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній
скарзі відповідач Відкрите акціонерне товариство "Страхова компанія "Дніпро" (далі - Страхова компанія)
просить скасувати рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 19
березня 2007 року, яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної
пригода, яка сталася 18 квітня 2004 року, та з нього на користь
позивачки стягнуто на відшкодування матеріальної шкоди 12833грн.01коп., а з Товариства з обмеженою відповідальністю
"Ерфолг" (далі - ТОВ "Ерфолг") - 510грн., в іншій
частині позову відмовлено. Відповідач просить
ухвалити нове рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема,
не вирішення питання про передачу Страховій компанії пошкодженого
автомобіля.

2

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено і сторонами не оспорюється, що 18 квітня 2004 року сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої
зіткнулися автомобіль ВАЗ-21099, реєстраційний номер
НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_4, та належний відповідачеві ВАТ
"Ерфолг" мікроавтобус "Пежо Карсан", реєстраційний номер
НОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_3(третя особа по
справі).

Відповідно акту автотоварознавчого дослідження № 34 від 13.07.2004р., власнику
автомобіля ВАЗ-21099, реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження при ДТП, спричинена матеріальна шкода (а.с. 5- 6).

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим
є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на
які сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Проте суд першої інстанції, розглядаючи дану справу, зазначених вимог закону не виконав, не з"ясував обставини справи в
повному обсязі, не перевірив доводи сторін, у зв"язку із
чим рішення суду неможна визнати таким, що є законним і
обгрунтованим.

Так, із матеріалів справи вбачається, що під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілем ВАЗ-21099, реєстраційний номер
НОМЕР_1, керував водій ОСОБА_3, якого не притягнуто до участі в
справі в якості сторони, хоча вирішено питання щодо його прав та обов"язків.

Приймаючи даний
позов до розгляду та вирішуючи спір, суд першої інстанції не перевірив, хто є
власником пошкодженого автотраснпортного засобу - автомобіля ВАЗ-21099,
реєстраційний номр НОМЕР_1, та чи є позивачка ОСОБА_2належним позивачем по справі.

Згідно із ч. 3
ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа,
щодо якої встановлено ці обставини.

3

Посилаючись в рішенні на обставини, встановлені вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 31 травня 2005 року
стосовно третьої особи ОСОБА_3 як на такі, що не потребують доказуванню, суд
першої інстанції не дослідив цей вирок, а
також матеріали кримінальної справи.

Ухвалюючи рішення, суд послався на інші докази - наказ № 30-К від 02.03.2006р. про звільнення ОСОБА_3 з роботи, проте,
згідно протоколу судового засідання, не дослідив цей доказ.

Як убачається із матеріалів справи, судом під час розгляду справи за клопотанням відповідача ТОВ "Ерфолг" була
витребувана розширена довідка ГАІ та страховий поліс (а.с.56),
проте рішення суду ухвалено у відсутність цих документів на
підставі копії страхового полісу, яка не завірена належним чином.

Крім того, в мотивувальній частині рішення суд дійшов висновку, що зі Страхової компанії на користь позивачки підлягає
стягненню вартість відновлювального ремонту автомобіля
в сумі ІЗІЗЗгрн.ОІкоп. та 210грн. за проведення авотоварознавчого
дослідження, але в резолютивній частині зазначив
про стягнення матеріальної шкоди в сумі 1283Згрн.01коп., на підставі якої
неправильно стягнув судовий збір на користь держави.

З таким висновком суду колегія судців погодитися не може, оскільки він не
відповідає обставинам справи.

Так, визначаючи суму матеріальної шкоди, суд виходив із висновків акту автотоварознавчого дослідження від 13.07.2004р., проте не
взяв до уваги, що даний документ складено за заявою
іншої особи (ОСОБА_5) до звернення позивачки до суду; ані під час
судового розгляду, ані під час підготовки до нього автотоварознавча експертиза
судом не призначалася; тому такий документ
не може бути доказом вартості спричиненої матеріальної шкоди, а вартість проведення такої оцінки не належить до
судових витрат, які підлягають оплаті.

Стягнувши з ТОВ "Ерфолг" судові витрати по справі в сумі 5грн.
10коп., суд не навів підстав для такого
стягнення та не зазначив, на чию користь їх необхідно
стягнути.

Відповідно до
ст. 11 ЩІК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно
до цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Стягуючи     на     користь
позивачки     матеріальну     шкоду
в     сумі

4

12833грн.01коп. зі Страхової
компанії, суд не звернув уваги на те, що позивачкою
ОСОБА_2позовні вимоги, які б відповідали вимогам ст. 119, 120 ЦПК
України, до Страхової компанії не заявлялися.

Із протоколу судового засідання вбачається, що під час судових дебатів представник позивачки змінив позовні вимоги та вимагав
відшкодування шкоди також зі Страхової компанії.

Проте суд першої інстанції не поновив розгляд справи по суті, не з
"ясував обсяг позовних вимог, не
роз"яснив позивачці її право на зміну, доповнення та уточнення позовних
вимог, а також наслідки вчинення або невчинення певних процесуальних
дій.

Таким чином, суд розглянув не всі позовні вимоги, і цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом
першої інстанції. Крім того, судом допущені порушення норм матеріального та
процесуального права, а також вирішено питання про права та обов'язки
осіб, які не брали участь у справі.

За таких
обставин колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311 ч. 1 п. 4, 313 -315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відкритого акціонерного товариства. "Страхова компанія
"Дніпро" задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 19 березня 2007
року скасувати.

Справу направити на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення , але може бути

оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох

місяців з дня набрання нею законної сили.