УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2007р. м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Артеменко І.А. Суворова В.О.

при секретарі: Ксендзюк І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 24 липня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про поділ будинку та земельної ділянки, а також за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності та визнання за нею права власності на 1/2 частину будинку,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2003р. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись в суд із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про поділ будинку та земельної ділянки.

В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що їм належить на праві власності 7/10 частини будинку, розташованого по АДРЕСА_1, а відповідачам за спадщиною належить 3/10 частини спірного будинку (по 1/10 за кожним) після померлого ОСОБА_8 У добровільному порядку вони не можуть визначити порядок користування спірним будинком, тому просять здійснити поділ будинку згідно висновку будівельно-технічної експертизи - 3/4 частини будинку їм, а 1/4 частину - відповідачам.

У червні 2007 р. ОСОБА_7 звернулась в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності та визнання за нею права власності на 1/2 частину будинку.

В обґрунтування своїх вимог позивачка по зустрічному позову ОСОБА_7 посилається на те, що вона з 1993 року проживала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_8 та добудувала з ним будинок, тому вважає що їй належить 1/2 частина спірного будинку.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 липня 2007 року позов ОСОБА_1, ОСОБА_2,

Справа № 22ц-4478/2007 Категорія ЦП: 5

Головуючий у інстанції: Топтигін М.Л. Доповідач: Градовський Ю.М.

ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про поділ будинку та земельної ділянки було задоволено.

Здійснено поділ будинку, розташованого в АДРЕСА_1 та виділено ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на праві власності із житлового будинку літ. „А" приміщення № № 1, 2, 3, 4, частину приміщення № 7 , загальною площею 76.6x100:107.0=71.6% х 24457 на суму 17511грн., 1/2 частину ганку на 118 грн., літню кухню літ „Б" на 4788 грн., навіс літ."б" на 386 грн., сараї літ. „В" на 881 грн., літ. „Д" на 935 грн., літ. „Е" на 143 грн., частини парканів № 1 на 132 грн., № 2 на 938 грн., частину мощення № 4 на 356 грн. - всього на загальну суму 26170 грн., що складають 3/4 частини будинку, а також виділети до вказаної частини земельну ділянку у користування, площею 590 м2 з виходом на вул. Гончарова.

Виділено ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві власності із житлового будинку літ. „А" приміщення № № 5, 6 та частину приміщення № 7, загальною площею 30.4x100:107.0=28.4% х24457 на суму 9646 грн., 1/2 частину ганку на 118 грн., вбиральню літ. „Г" на 263 грн., водопровід № 3 на 574 грн., частину паркану № 1 на 395 грн., ворота на хвіртку №5 на589 грн., частину мощення № 4 на 119 грн. - всього на загальну суму 9160 грн., які складають 1/4 частину будинку, а також виділити до вказаної частини земельну ділянку у користування, площею 160 м2 з окремим виходом на вул. Ленінградську.

Для обладнання двох ізольованих квартир позивачам необхідно побудувати перегородку в приміщенні № 7 та встановити двері в виділеній їм частині приміщення № 7, а відповідачам встановити вхідні двері в виділеній їм частині приміщення № 7.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності та визнання за нею права власності на 1/2 частину будинку - відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт, просить рішення суду змінити, задовольнивши мої позовні вимоги, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обгрунтованність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним скаргу відхилити, рішення залишити без змін.

За правилами ст.308ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ будинку, та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 про визнання свідоцтва про право власності частково недійним та визнання права власності на 1/2 частину будинку, суд першої інстанції виходив з того, що після смерті ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4. залишилась спадщина, а саме житловий будинок АДРЕСА_1. Спадкоємцями за законом є колишня дружина, син - ОСОБА_6, дочка -ОСОБА_3, син від другого шлюбу - ОСОБА_6, та батьки померлого ОСОБА_5, ОСОБА_4 Після смерті спадкоємці у встановленому законом порядку звернулись до нотаріальної контори, отримали свідоцтво про право власності на спадкове майно, однак належним чином його не розподілили. Враховуючи ці обставини, суд першої інстанції провів розподіл житлового будинку, виділивши ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 3/4 частини будинку, залишивши у користуванні земельну ділянку площею 590кв.м. Виділив ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 1/4 частину спірного будинку, залишивши у користуванні земельну ділянку площею 160кв.м. Враховуючи, що ОСОБА_7 проживала з

ОСОБА_8 у фактичних шлюбних відносинах, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не є спадкоємцем за законом.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що ОСОБА_7 та ОСОБА_1 перебували у шлюбних відносинах. Від шлюбу у них народились: син - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, донька - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9). Згідно рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №551 від 20 вересня 1978р. (а.с. 182) ОСОБА_8, ОСОБА_2 виділена земельна ділянка під індивідуальне будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1, площею 600кв.м.

Під час перебування у шлюбних відносинах ОСОБА_8 та ОСОБА_2 збудували житловий будинок за вказаною адресою, що підтверджується свідоцтвом про право власності №1003 від 18 грудня 2002р. (а.с.6). Власниками будинку визначені ОСОБА_8, ОСОБА_2

Рішенням Октябрьського районного суду м.Саратова від 4 січня 1990р. шлюб між подружжям розірваний. Свідоцтво про розірвання шлюбу видане 10 вересня 2002р. (а.с.10).

Відповідно до СТ.44КПШС України (в редакції 1969р.) шлюб вважається розірваним з моменту реєстрації розірвання шлюбу в органах ЗАГСу.

Виходячи із зазначеної норми закону, фактично шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 припинився з моменту смерті, а не з часу ухвалення судового рішення про це.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що на час смерті, ОСОБА_8 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, хоча фактично з нею не проживав.

Від фактичних шлюбних відносин ОСОБА_8 з ОСОБА_7 у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 13 травня 2003р. (а.с.23).

Відповідно до свідоцтва від 23 липня 2002р. (а.с.65) ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Таким чином після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина, а саме житловий будинок АДРЕСА_1.

За правилами ст.529ЦК України (в редакції 1963р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителя) померлого.

Виходячи із зазначених вимог цивільного законодавства, суд першої інстанції вважав, що після смерті ОСОБА_8 спадкоємцями першої черги є його діти, як від першого шлюбу та від фактичних шлюбних відносин, дружина, а також батьки. Тому при вирішення питання щодо поділу майна суд виходив із зазначених норм права.

Враховуючи, що ОСОБА_7 не перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, суд вважав, що вона не відноситься до спадкоємців за законом, а тому в частині визнання права власності на спадкове майно їй відмовив.

При цьому суд першої інстанції вважав, що свідоцтво про право власності на спадкове майно видано відповідно до діючого законодавства, а тому підстав для його скасування у суду не було.

При таких обставинах, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов до висновку, що спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_8 є його дружина, діти та батьки. А тому при розподілу спадкового майна суд виходив із долі кожного в цьому майні. Оскільки ОСОБА_7 не перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, судова

колегія вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив їй у задоволенні позову, оскільки вона не є спадкоємцем.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на порушення норм права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст.ст.213, 215ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.308, 315ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськраойнного суду Одеської області від 24 липня 2007р. залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.