Справа №2-2159
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

05 листопада
2007 року       Харцизький міський суд
Донецької області у складі:

головуючої
судді:        Хомінець І.В.

при
секретарі:              Мякінченко В.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду м.
Харцизька Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 „ про захист честі та гідності" -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до
відповідачки про захист честі та гідності, посилаючись на те,  що 28 березня 2007 року до кабінету дерматовенеролога дитячої
поліклиніки, де вона вела прийом хворих дітей,
прийшла відповідчка з донькою з проханням надати медичну допомогу.Вона
оглянула дитину і встановила, що в неї захворювання-контагіозний молюск та
пояснила, що така процедура робиться в космітичному кабінеті спеціальним
інструментом, а в подальшому обробляється йодом. Також слід обробляти білизну
натільну та для ліжка.ОСОБА_2 стала наполягати , щоб цю процедуру виконала
вона, тобто позивачка, тому що в грудні 2006р. начебто вона це робила ії
доньці.Вона, тобто позивачка, відмовила ОСОБА_2 в цьому проханні, тому що в них
в кабінеті немає таких умов.ОСОБА_2 стала кричати на неї, по телефону викликала
свого чоловіка, який також висловлювався в ії адресу , як лікаря, критично.Потім
вдвох вони почали погрожувати їй, що напишуть на неї скаргу.

При
цьому була присутня медсестра ОСОБА_3., яка заспокоювала ОСОБА_2.Тоді ОСОБА_2
викликала свого знайомого ОСОБА_4, який також намагався давити на неї погрозами
скарг в різні установи.ОСОБА_2 в розмові ображала ії як лікаря , принижувала
.Вона, тобто позивачка, зробила запис в медичній картці і ніяких процедур не
робила.ОСОБА_2 написала на неї безліч скарг у різні адреси, у лікарні проводили
перевірку і нічого не підтвердилося з обвинувачень ОСОБА_2.

Як
результат дій ОСОБА_2.  у позивачки
похитнулося здоров*я,  почався головний
біль,  тахікардія,  тремор рук,
нездужання у всьому тілі. В наслідок чого лікарями було призначено
обстеження і лікування. На підставі викладеного позивачка просить стягнути з
ОСОБА_2.  моральний збиток у розмірі 5000
грн.

В судовому
засіданні позивачка підтримала свої вимоги у повному обсязі.

Відповідачка
у судовому засіданні позов не визнала та пояснила,  що 28 березня 2007 року вона звернулася до
лікаря ОСОБА_1. з проханням про допомогу дитині. Лікар ОСОБА_1. пояснила у
присутності медсестри ОСОБА_3 ,  що
ОСОБА_2 оказувати допомогу не буде,  тому
що у попередній раз вона не оплатила 20 гривень на ремонт кабінета. Після
вислуханого,  віна покликала до кабінету
лікаря ОСОБА_1. свого чоловіка та знайомого ОСОБА_4,  щоб вона пояснила в їх присутності,  чому вона не оказує медичної допомоги. При
цьому вона , тобто ОСОБА_2, не кричала, не ображала ОСОБА_1, а тільки
наполягала, щоб вона видалила молюски , тому що вона вже це робила їм в грудні
2006р. Розмова носила претензійних характер, але не вона, не ОСОБА_4 не кричали
на ОСОБА_1, не принижували ії , не ображали та не погрожували. Після ОСОБА_4
роз'яснив ОСОБА_1.,  що цей випадок є
безобразний з боку лікаря ,  тому він на
нею як на лікаря напише скаргу,  що і
зробив. Після він пішов. 23 квітня 2007 року у кабінеті головного лікаря
дитячої лікарні було засідання комісії по його скарги на лікаря ОСОБА_1.,  куди вона не прийшла. Вона також зверталася
зі скаргами дло міського голови, головного лікаря

з проханням
розібратися з поведінкою врача
ОСОБА_1На скарги вона отримала відповіді, з яких видно, що до ОСОБА_1 були
претензії не тільки з ії боку.Просить в позові відмовити, оскільки ОСОБА_1 не
довела, що вона якимся чином принизила ії честь та гідність.

Суд
вислухавши пояснення сторін,
свідків,  вивчивши та оцінивши
докази по справі у їх сукупності,  вважає
позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом
встановлено та сторонами не оскаржувалося,
що дійсно 28 березня 2007 року ОСОБА_2.
та лікар ОСОБА_1. зустрілися у кабінеті лікаря дитячої поліклініки
м.  Харцизька Донецької області.

Свідок
ОСОБА_4. суду пояснив,  що зі слів
Ночвіной йому відомо, що дійсно вона звернулася за медичною допомогою до
ОСОБА_1.а також розповіла про випадок,
який стався:ОСОБА_1 відмовила надати дитині медичну допомогу з той
причини, що начебто ОСОБА_2 не захотіла заплатити 20 грн.на ремонт кабінету
.ОСОБА_2 покликала його допомогти їй і він прийшов та намагався з"ясувати
у ОСОБА_1 причини такої поведінки.ОСОБА_1 все заперечувала.Він розмовляв з нею
без свідків, ОСОБА_2 була в коридорі. При цьому чула,  як ОСОБА_1. кричала,  Потім ОСОБА_1. сказала ОСОБА_4у,  щоб він пішов „ вон". На що ОСОБА_4
вийшов з кабінету.ОСОБА_2 знову зайшла до кабінету лікаря ОСОБА_1 та просила
оказати допомогу,  на вона знов
відмовила,  сказав що це не ії обов'язки
та виписала ліки. ОСОБА_2 сказала ОСОБА_1,
що буде на неї скаржитися,  на що
остання відповіла „ скаржитесь". Зараз ОСОБА_1 звернула до суду з позовом
до Ночвіной про захист честі та гідності та стягнення моральної шкоди.Він
вважає ці вимоги безпідставними, бо сама ОСОБА_1 була не права.

Свідок
ОСОБА_3. суду пояснила,  що вона працює
сумісно з лікарем ОСОБА_1. На при кінці березня ОСОБА_2 звернула до лікаря з
діагнозом - молюски ,  її направили до
косметичного кабінету,  на що вона
образилася. Пішла за чоловіком.  Потім
прийшов ОСОБА_4,  з початку усе було
добре,  потім ОСОБА_4 озлобився,  став кричати,
провадив різкі рух. Став питати прізвище лікаря,  пропонувати гроші. Вони його направили до
завідуючого відділенням ОСОБА_5 ОСОБА_4 оскорбляв
ОСОБА_1 як лікаря ,  питав,  чому вона не бажає оказати безкоштовно
допомогу. Подимав руки,  махав ними,  потім взяв ручку з столу,  став писати прізвище лікаря,  сказав,
що буде скаржитися.ОСОБА_2 розмовляла з ОСОБА_1 на підвищених тонах, але
образ не висловлювала.Вона казала, що буде скаржитися.

Із акті
розслідування по скарзі ОСОБА_2.  від 13
квітня 2007 року,  вбачається,  що з боку лікаря ОСОБА_1. та медичної сестри
ОСОБА_3.,  у зв'язку з вимогами у батьків
благодійних внесків,  аналогічні
порушення ними допускалися. (а.с.
24-25).

Застосовуючи
норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного:

На
підставі  ст. 60 ЦПК України,  кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.Таким чином,
суд вважає,  що заявлені позовні
вимоги  не підтверджені наданими
позивачкою доказами .

Стаття
23 ЦК України,  передбачає право особи на відшкодування
морального збитку,  заподіяного внаслідок
порушення його прав.

Зі  ст. 1167 ЦК України вбачається,
що моральна шкода,  заподіяла
фізичної або юридичної особі, ...,
відшкодовується особою,  яка її
спричинила при наявності її вини.

Відповідно
до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 вересня 1990 року № 7 (із
змінами та доповненнями) „ Про застосування судами законодавства,  що регулює захист честі та гідності і ділової
репутації громадян та організації-" під поширенням відомостей слід розуміти
опублікування їх у пресі,  передачу по
радіо,  телебаченню,  з використанням інших засобів масової
інформації,  викладення у
характеристиках,  заявах,  листах,
адресованих іншим особам ,
повідомлення в публічних виступах,
а також в іншій формі невизначеному числу осіб або хоча б одній людині.

До
відомостей,  що порочать особу,  слід відносити ті з них,  які принижують честь і гідність громадянина
або організації в громадській думці чи думці окремих громадян з точки зору
додержання законів,  загальновизнаних
правил співжиття та принципів людської моралі.

У
відповідності зі  ст.  ст.
275, 277 ЦК України,  фізична особа має право на повагу до його
гідності та честі,  захист особистого
немайнового права від протиправних посягань інших осіб.

У той же
час  ст. . 34 Конституції України проголошено
право кожного на свободу думки і слова,
на вільне виявлення своїх поглядів і переконань. Тому звернення
ОСОБА_2.  з офіційними скаргами на дії
лікаря ОСОБА_1 не може визнаватися відомостями,
які порочать особу.

Проаналізував
зібрані по справі докази,  суд вважає ,
що в діях ОСОБА_2 відсутні признаки розповсюдження недостовірної інформації
відносно позивачки,  яка б принижувала
честь та гідність ОСОБА_1. як лікаря та людини. Судом також не
встановлено,  а позивачкою не
доведено,  що ОСОБА_2 висловлювалася в її
адресу брутальними словами . У зв'язку з чим,
позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача у розмірі
5000 гривень є безпідставними та необгрунтованими.

Таким
чином,     у суду не має законних підстав
задовольнити позов і вважає на необхідне відмовити у його задоволенні у повному
обсязі.

Керуючись    ст.
ст.  10, 11, 60, 88, 212, 213-215,
218   ЦПК   України,
ст. 34   Конституції України,   ст.
ст. 23,  275, 277, 1167 ЦК України,  суд -

ВИРІШИВ:

У   задоволенні
позову  ОСОБА_1  до
ОСОБА_2 „ про захист честі та гідності" - відмовити за
необґрунтованістю.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Харцизький
міський суд Донецької області. Заява про оскарження рішення може бути подана
протягом 10 днів з дня проголошення рішення,
а апеляційна скарга - протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або протягом 10 днів без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження.